Борис Пастернак

Степ

Ах, чудни разходки из нощната степ.

Безбрежна марина степта е.

Въздиша ковил, звънтене расте

и плач на комари витае.

И облаци в строй с подредени копи —

вулкан връз вулкана — застиват.

Притихва просторът, росата попил.

Люлее, отнася, приспива.

Мъглата — море — ни обгражда отвред,

в чорапите с лепки се впива

и чудно е, сякаш край тихо море:

люлее, отнася, приспива.

Копа ли в мъглата? Кой би познал?

Май нашата слама? Да, тя — на копни.

Дойдохме! Ей нашият сеновал.

Мъгла и степ от всички страни.

Встрани се изнизва Млечният път

и — вървище в гъста пушилка — крени

към Керч; а зад хатите ти секва дъхът:

открит е, открит — от всички страни.

Мъгла — сънотворно. Ковил — като мед.

Изръсен от Млечния път. Погледни:

мъглата топи се и нощ е отвред —

край слама и степ — от всички страни.

Нощта покрай пътя из сенките бди

и с едри звезди го павира,

и как ли отсреща преминал би ти

плета — без да стъпчеш всемира.

Нали разцъфтяха звезди и нали

в нощта, сред буряна се свряла,

овлъгнал пламтеше страхлив муселин

и жаждаше слепнал финала?

Степта и нощта — нека те да решат

кога — да, кога — не… Начало —

Комаров Плач Плава. Мушици Пълзят.

Чорапи — От Лепките — в Бяло.

Покрий ги, любима! Ще се напрашат!

Степта е пред грехопадение!

Тя — цяла обзета, тя — бял парашут,

тя — необуздано видение!

Информация за текста

© Борис Пастернак

© Кирил Кадийски, превод от руски

Борис Пастернак

Сканиране, разпознаване и редакция: NomaD, 2010

Издание:

Борис Пастернак. Стихотворения

Подбор и превод от руски: Кирил Кадийски

Издателство „Захарий Стоянов“

Поредица: Ars Poetika

Редактор: Андрей Андреев

Графичен дизайн и корица: Петър Добрев

Коректор: Петя Богомилова

Печат: „Образование и НАУКА“ ЕАД

Формат 16/60/90. Печатни коли 12

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/16447]

Последна редакция: 2010-07-06 23:00:00

Content

Борис Пастернак
Степ

Информация за текста