Юлиан Тувим

Птиче радио

Ало! Ало!

Тук радио „Птичи глас“ предава!

Директно включваме горичката от птичата държава!

До радиоприемниците всички и — внимание!

Откриват птиците свръхважно съвещание.

Точка първа — да се разиска

кой лети високо, вместо ниско.

Точка втора — трактовката

на жълтото край човката.

Трето — по коя причина

хвърчи перушина.

Четвърто — да определим

що за птица е всеки един.

А по точка пет

(за четири)

ще чуруликат,

кряскат,

гукат,

грачат,

викат,

както следва, по дневния ред:

славей, врабчо, кос, авлига,

кълвач, врана, чучулига,

кукувица, чапла, патка,

гъска, жерав, качулатка,

бухал, щиглец, дрозд, орел,

щърк, синигер и петел,

сипка, сова и бекас

и друг (ако има глас).

Първи славеят

започва:

„Ало! О, ало, ло, ло, ло, ло!

Тук-тук-тук-тук-тук-тук-тук

радио, радийо, дийо, ийо, ио,

тио, трио, тру, лу, лу, лу, лу

пио-пио-пийо-ло-ло-ло-ло-ло

тру-лу-лю, клю-клю-клю, аалю-ю-ю!“

Викна врабчо с възмущение:

„Що за класика! Що за пение!

Трябва с речник за чуждици

да изслушваш тия птици!

Чвик-чик-чвирк,

чик-чвик-чирк,

тука да не му е цирк!

Току, я да се изгони, я!

Писнал като филхармония!

Славей бил! Поет! Лирик!

Чик-чирик

чик-чик-чирик!“

И така зачикчирика,

заподцвърча и завика,

че пропя петле на пръчка:

„Куку-ригу-у-у! Стига глъчка!“

Кукувицата от яд

пламна: „Виж ти плагиат!

Смее да ми куку-рига?!

Я без тия! Хайде стига!

В друго може да съм ларж,

но от кукуто ми — марш!

Ето, ригай си на воля,

ако щеш до утре, моля!

А пък първата му част

си я пея само аз!“

И закука, кука, кука…

А кълвачът трака-чука.

Чайката викна: „А аз се отчаях!

Чуй ме, чакай, чаят, чаят!“

А пъдпъдъчето: „Дай пък! Пусни пък!

Тук пак, тук! Пук, пук, пук! Един път! Един път!“

И от този миг настава

страшна глъчка, смут и врява:

Дай ми! На! Какво? Перце!

Хоп! Лови! Тежи! Зрънце!

Ела тук! Иди там! Подай! Отмести!

Калчица? Залепяй, де! Сламка? Вплети!

Видя ли го? Няма пък! Пускай! Без тия!

Гнезденце, гнезденце, гнезденце ти вия…

Охо!!! Я виж! Скубе! Така ли?! Кой? — Той!

И всичките птици се впуснаха в бой.

Тук долетя милиция — за омиротворяване

и сложи край на горското радиопредаване.

Информация за текста

© Юлиан Тувим

© 1988 Антоанета Попова, превод от полски

Julian Tuwim

Сканиране и редакция: Константин Т., 2010

Издание:

Юлиан Тувим. Птиче радио. Стихове и поеми. За предучилищна възраст

Рецензент: Боян Биолчев

Художник: Майя Чолакова

Редактор: Майя Начкова

Художествен редактор: Буян Филчев

Технически редактор: Петър Янев

Коректор: Лидия Станчева

Издателство „Български художник“, 1988

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/15838]

Последна редакция: 2010-04-05 12:00:00

Content

Юлиан Тувим
Птиче радио

Информация за текста