Николай Гумильов

Старите имения

На два етажа задължително

са къщите, сред селски двор,

където гъски самомнителни

са все заети в шумен спор.

Шарани — в блатото, растения

в градината, отпреде — пруст.

Стоят си старите имения

из цялата чудата Рус.

От лесове необитаеми

понякога ще долети

глух вик и е неразгадаемо

човек или пък дух крещи.

Дочуеш ли църковно пение

от някой град, и клепала:

знай — цялото му население

е в смут — икона е дошла!

Русия в алени сияния

се къпе и сънува Бог.

В знамения и предсказания

живее нейният отрок.

Ето съседа — горд с халата си, —

стои на входната врата.

А с него идва дъщерята му —

на осемнадесет лета.

„Без зестра е Наташа моята.

Но я не давам на бедняк!“

И в нейните очи неволята

проблясва с влажен, скръбен знак.

„Баща ми каза… да почакаме

със сватбата… Да разбера…“

Така ли? А нима разплакани

русалки плуват във вира?

В часа на пролетните птици и

надоблачния бял копнеж,

при старците и при девиците

се случва луд световъртеж.

Ала на старците пречистени

привиждат се ту кръст, ту храм,

а при девиците единствено

лукавство свети или срам.

О, Рус — вълшебнице юродива,

ти следваш само своя ход.

Едва ли към добро ме водиш, но

без тебе няма — знам — живот.

И не изхвърлям амулетите —

Съдбата знае всеки път.

На масата до пистолетите

Брамбеус[1] и Русо лежат.

Информация за текста

© 1993 Бойко Ламбовски, превод от руски

Старые усадьбы, 1916

Сканиране и разпознаване: sir_Ivanhoe, 2009

Редакция: NomaD, 2009

Издание:

Николай Гумильов. Заблуденият конквистадор. Избрана лирика

ИК „Христо Ботев“, София, 1993

Съставителство и превод: Бойко Ламбовски, 1993

Редактор: Марта Владова

Художник: Петър Добрев

Технически редактор: Ронка Кръстанова

Коректор: Станка Митрополитска

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/12642]

Последна редакция: 2009-08-29 12:00:00

1

Барон Брамосус — псевдоним на писателя О. И. Сенковски (1800–1858). — Бел.прев.

Content

Николай Гумильов
Старите имения

Информация за текста

1