Ръдиард Киплинг

Бремето на белия човек

(Съединените щати и Филипинските острови)[1]

Носете свойто бреме!

И своите синове

във жертва принесете

на чужди богове-

сред варварски народи

с навъсени лица —

от дявол по-коварни,

по-чисти от деца.

Носете свойто бреме!

С търпение в гръдта

Гнева си обуздайте,

смирете Гордостта!

Със ясно, просто слово,

с език открит и смел

засейте чужда нива,

гонете чужда цел!

Носете свойто бреме!

На Глад и Нищета

навеки запушете

бездънните уста!

И бдете: може всичко,

на крачка от целта,

дивашкото Безумство

да срине в пепелта.

Носете свойто бреме

без позата на бог!

Трудът ви да е робски,

животът — прост и строг.

И пътя към земите

на вашите мечти

кракът ви да проправи,

кръвта да освети!

Носете свойто бреме!

И приемете в дар

вековната омраза

на роб към господар;

и ропотът на всяка

тълпа към своя вожд:

„О, по-добре в Египет,

в добрата черна нощ!…“[2]

Носете свойто бреме!

Не чакайте мъзда!

Не крийте страх и слабост

под плаща „Свобода“;

По всяко ваше дело,

въздишка, вик, въпрос

диваците ще съдят

за вас и за Христос.

Носете свойто бреме!

И сбогом, детски дни —

с безброй безплодни

лаври,

с парадни суетни…

Да съдят зрелостта ви

ударил е часът —

и ето: иде скоро[3]

на равни вам Съдът!

Информация за текста

© Стоян Медникаров, превод от английски

Rudyard Kipling

Сканиране и разпознаване: NomaD, 2008

Редакция: sir_Ivanhoe, 2008

Публикация

Ръдиард Киплинг

Избрано

Превод: Стоян Медникаров

Художник: Иван Габеров

Технически редактор: Нейко Генчев

Издателство „Елпис“, Велико Търново

Печат: ДФ „АБАГАР“, В. Търново

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/6769]

Последна редакция: 2008-04-28 07:00:00

1

Непосредствен повод за написване на това програмно за Киплинг стихотворение послужва завръщането на Американо-Испанската война — 1898 г., в резултат на която САЩ завземат Порто Рико, о. Гуам, филипинските острови и окупират Куба. Стихотворението е построено като обръщение на Киплинг към Америка, тръгнала след Англия пр пътя на колониализма, който Киплинг нарича „цивилизаторството“.

2

„О, по-добре в Египет…“ — характерно за Киплинг използване на библейски „архитип“ за описание на съвременна ситуация. Отношението на покорените народи към цивилизацията се отъждествява с малодушния ропот на евреите, изведени от Египетския плен от Мойсей, когото на път към обетованата Ханаанска земя, те се обръщат към него: „Защо ни стори и ни изведе от Египет… по-добре ни беше да работим на египтяните…“ (Изход 14:11-12)

„…добрата черна нощ…“ — Сравни: „…и стана тъмнина мрачна по всичката Египетска земя три дни. Не се виждаха един друг, нито се помести някой от мястото си три дни…“ (Изход 10:22-23). /Б.пр./

3

„И ето: иде скоро…“ — Отново типична за Киплинг библейска реминисценция, свързана с Второто пришествие, когато Бог ще слезе за втори път на земята, за да възвести Страшния съд. /Б.пр./

Content

Ръдиард Киплинг
Бремето на белия човек
(Съединените щати и Филипинските острови)

Информация за текста

1