Ясен Василев

Ясен

„И аз разкъсах пръстена

— о знам!

и мога вече цял да се разкажа.

Аз изнамерих себе си най-сетне!“

Гео Милев

вълните са понесли

времето

и го разбиват

в очите без клепачи

накацали по клоните

слепите очи които растат по Дървото

очите от които змиите утоляват греха

в безкрайна

де — еволюция

де — генерация

д

е

|

л

ю

з

и

я

тялото ми е Дървото

обрасло с гнили

очни ябълки

и змиите пият очите

прогнили проядени от червеи

които дълбаят към отвъд

но засядат в междусвят

където всичко не съществува

и нищото е

молитва или медитация

нищожество съм или съм бог

паметта е нацапана

накъсана и разхвърляна

целта е забравена

homo sapiens т р я б в а да умре

огледало в пещерата е разтрошено на парчета

сенките са разкривени силуети на несъществуващи предмети

разполовени в две природи

светове в светове са пръснати по земята

като дървена матрьошка е

Вселената

като яйце от което се излюпва знанието

като чаша която прелива от живот

като текст без край

като всевиждащо око — стъклено око на поет

което гледа в черно-бяло и провижда вчера утре и днес

но по-добре се вижда без очи

homo sapiens!

приклещен в зодиака

кукли на конци или богове

поети или философи

музи или музика

кълбета прах или капчици вода

молекули или атоми

протони или електрони

думи и делюзии!

21 грама чиста енергия

разшиват се зашитите уста на истината : хиляди пеперуди размахват крила

homo sapiens умира — крещят

крещят

в пещерата

в театъра

и на площада

устите преяли с думи

и си бъркат прилично в гърлата

бълват повръщат

обезобразени безобразни

слова

— в кръгообрата на истината и лъжата —

— кръг и в него кръг си ти —

— и кръгът е в кръг затворен —

в кръговрати без врати

времевъртят се

думите

обсебват

обесват

болните депресирани съзнания

убиват материята

рушат плътта на греха

змията в мен ме тласка към плода

бог се оглежда в смъртта

и докато някой пише през ръката ми

навън се трупат светове — бели и чисти

валят вселени

и се разтапят във вода

кога ще свърши тази зима?

(аз нося в себе си една ужасна и прекрасна есен)

няма грях

религията е дрога

започва нова епоха

пост-христос

homo sapiens умира

ре — еволюция

ре — генерация

RE : naissance :

ражда се

homo noeticus:

първият пул на доминото —

— последното парче на пъзела

поема и поет

и поезия

шанти шанти шанти

∞

слънцето погледна слънчогледите

тялото ми е световното Дърво —

разцъфнал ЯСЕН —

Дай ми тленното безсмъртие на мига!

Информация за текста

© Ясен Василев

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/10245]

Последна редакция: 2009-01-22 23:38:30

Content

Ясен Василев
Ясен

Информация за текста