Елисавета Багряна

SOS

В този век на бетона, машините и радиото,

на главоломните рушения и луди дирения,

на хаоса и неизбистреното утре,

в тази страна — праг между Изтока и Запада,

кръговрат на войни и бедствия,

дето хората живеят за кора хляб и педя земя,

какво е нашата безполезна лирика, мои братя?

— Жалкия вой на бездомните псета към луната…

Така и ние ще издъхнем някоя нощ прокълнати

и ще ни смете на утрото автоматичната метла,

когато ранните петли пробудят градове и села…

Но криви ли сме ние, че сме родени не вчера или утре — а днес,

не под западните сини светлини на живака,

не под екзотичните лъчи на тропика на Рака —

а тук, дето всички ветрове платната ни надуват

и се кръстосват разноцветни знамена?

Криви ли сме, че в нашата балканска кръв плуват

белите атоми на славянския сантиментализъм

и червените — на примитивните татарски племена?

Ето: ние сънуваме милионнотонните транзатлантически параходи

и океанските пълноводия.

Тачим

стоетажните нюйоркски небостъргачи.

Мечтаем под песента на аеропланните перки,

танцуваме в ритъма на запалените мотори,

пред отворените предаватели вдъхновено говорим —

и заспиваме под успокоителните „ОК“,

идещи от австралийските колонии…

Но в устата си усещаме още вкуса на дивия лов

и аромата на горска мед.

Душата ни се отваря в топлите нощи по сенокос,

изпразненото ни сърце намира още мъка за изгубената любов,

когато — друсани по неравния планински път,

под едрите юлски звезди,

сред светулките и пеещите щурци

и уханията на зрелите полски треви —

отиваме към шумящите балкански гори,

към поваления селски плет,

да излеем умората си в тихия бащин кът

и скръбта си в топлия майчин скут…

И ето защо казвам: — Ще умра доволна и без болка,

ако успея, като жена и поетка,

да разкрия пред света сърцето си, поне толкова,

колкото младото жълто канарче в телената клетка

над главата ми в ресторанта,

в паузите, когато си почива джазбанда!…

Информация за текста

© Елисавета Багряна

Източник: [[http://slovo.bg|Словото]]

Набиране: Елена Николова

Издание: Елисавета Багряна. „Амазонка. Избрана лирика в два тома.“ „Български писател“. С. 1973

Свалено от „Моята библиотека“ [http://chitanka.info/text/11717]

Последна редакция: 2009-05-21 08:40:00

Content

Елисавета Багряна
SOS

Информация за текста