Laikazīmes

OSKARS GERTS, ARTURS MAURIŅŠ

LAIKAZĪMES

OSKARS GERTS, ARTURS MAURIŅŠ

LAIKAZĪMES

Ieskats tautas vērojumos un ticējumos

RĪGA

«LIESMA»

1986

STĀSTI PAR DABU

Recenzenti:

filoloģijas zinātņu kandidāte Maija Ligere

LPSR Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks Arvīds Pastors

LPSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks Jānis Peters

veterinārijas zinātņu kandidāts Leo Vaiders

Mākslinieks Jāzeps Pigoznis

Izdevniecība «Liesma», 1986

Aleksandrs Puškins

LAIKAZĪMES

Aleksandrs Puškins

LAIKAZĪMES

Draugs, pūlies vērā likt, ko laikazīmes rāda!

Tā gans vai arājs īsts, kam gaitu daudz un gāda,

Kad, saulei rietot, sāk tie blāzmu novērot,

Kāds laiks ir paredzams, jau skaidri pateikt prot:

Vai auglīgs lietus līs, kas druvas spirgtas dara,

Vai salnām agrajām būs dārzus postīt vara.

Ja rāmā vakarā kāds krastam tuvāk iet,

Kur gulbji mazgājas, un sāk tie projām skriet

Vai saule mākoņos ja pēkšņi paslēpj vaigu,

Tad zini: negaiss nest var drīz jau brīdi baigu

Un logos krusu bērt, — un čaklais laucinieks,

Kam pirmo spaili pļaut jau būtu bijis prieks,

Nu, vētru gaidīdams, vairs nedomā par sienu,

Bet laiskā snaudā grimst un gu] vai visu dienu.

Atdzejojis Kārlis Ķrūza

Imants Ziedonis

«Kad gulbji aizlaižas, tad trešā dienā snigs»

(Tautas ticējums)

Drīz upēm skaidru ledu acis liks.

Kad gulbji aizlaižas, tad trešā dienā snigs.

Bet grūtākās mums būs šīs dienas trīs

bez gulbjiem un bez sniega debesīs.

MŪŽĪGI JAUNAS VECĀS PATIESĪBAS

MŪŽĪGI JAUNAS VECĀS PATIESĪBAS

Kas tagad vairs pateiks, kurā brīdī «Dabas un vēstures kalendāra» redakcijas kolēģijā nobrieda doma publicēt tautas ticējumus laika paredzēšanai. Pēc tam līdzīgi ierosinājumi sāka nākt arī .no lasītājiem. Un saistošākais šķita tas, ka sabiedrības augošo interesi par senajām tautas gudrībām bija izraisījusi tieši pašas meteoroloģijas straujā attīstība. Katrs taču uzmanīgi noklausās laika prognozi pa radio, bet ne vienmēr tai pilnīgi notic un grib vēl papildu informāciju, jo gaidāmie laika apstākļi jāzina ne tikai, lai izvēlētos, ko ģērbt, izejot no mājas. Vai mazums stundu nosēdēts lidostā, gaidot, kad atsāksies lidojumi. Kad vētrainā jūrā līdz desmit metru augsti viļņi mētā kuģi, daudzi tā pasažieri labprāt gribētu būt krastā, atlikt ceļojumu līdz mierīgākam laikam. Un cik neapskaužami jūtamies tālsatiksmes vilcienā, kurš lēnām kustas pa aizputināto ceļu… Taču vēl smagāk no nelabvēlīgiem laika apstākļiem cieš zemes kopēji. Pārmērīgā sausumā labība nokalst jau pirms graudu izveidošanās. Lietavas ražu sapūdē vai traucē novākšanu. Plūdi un viesuļvētras noposta veselus ciematus. Pēc starptautiskās organizācijas — Liverpūles apdrošināšanas aģentu asociācijas datiem, vētrainajā 1964. gadā Atlantijas okeānā un Klusajā okeānā, Vidusjūrā un Ziemeļjūrā bojā gājuši vairāk nekā divi simti kuģu un vairāki tūkstoši cilvēku. Laika apstākļi ietekmē mūsu dzīvi, visas tautsaimniecības nozares.

Sistemātiski meteoroloģiskie novērojumi pasaulē tiek veikti jau vairāk nekā trīs gadsimtus, taču sevišķi strauji šī zinātne attīstās pēdējās trīs četrās, desmitgadēs. Ievērojami paplašinājies laika novērojumu tīkls. Meteoroloģisko staciju skaits uz zemes vien sniedzas pāri piecpadsmit tūkstošiem. Meteorologu rīcībā ir moderna aparatūra, elektroniskie skaitļotāji. Jūras vago speciālie hidrometeoroloģiskā dienesta kuģi, atmosfēras augstāko slāņu pētīšanai izmanto raķetes, mākslīgos Zemes pavadoņus un kosmiskās stacijas, tāpēc laika prognozes nenoliedzami kļuvušas precīzākas.

Tomēr pēdējā laikā sabiedrības interese par «tautas meteoroloģiju», par senajiem vērojumiem un ticējumiem krasi pieaugusi. Sai parādībai ir vairāki cēloņi. Zinātniskā meteoroloģija ir ievērojami progresējusi īslaicīgo (1— 3 dienu) prognožu jomā. Tomēr gadās ari neveiksmes, kuras parasti ievērojam, jo pareizās prognozes pieņemam kā pašu par sevi saprotamu meteorologu sniegumu. Zviedrijas mākslas akadēmija 1975. gadā gadskārtējo prēmiju dzejā un fantastikā piešķīra Stokholmas meteoroloģisko prognožu institūtam. Žūrijas komisija savu lēmumu pamatoja ar to, ka Zviedrijas meteorologu prognozes šajā gadā izcēlušās ar sevišķi dzejisku fantāziju. Pēc trim gadiem zviedru meteorologi atkal «izcēlās». 1978. gada 25. janvāra laikraksti ziņoja, ka Viduszviedriju un Dien- vidzviedriju pēkšņi piemeklējusi stihiska nelaime — vienā diennaktī sasnidzis tik daudz sniega, ka paralizēta satiksme ne tikai starp apdzīvotajām vietām, bet arī pilsētās. Sevišķi smagi cietusi Norčēpinga (apmēram 160 kilometrus uz dienvidiem no Stokholmas). Un tieši šajā pilsētā ai rodas Zviedrijas meteodienests, kura darbinieki katru vakaru televīzijā sniedz gaidāmā laika prognozi. Vakarā pirms katastrofālās snieggāzes meteodienesta pārstāvis solījis zviedriem saulainu laiku, bez nokrišņiem.,,

Bet atsevišķas kļūmes dēļ jau nevaram atteikties no meteorologu prognozēm vispār. «Varu iedomāties,» šajā sakarībā sacīja pazīstamais hidrometeorologs Arvīds Pas- tors, «kas-notiktu, ja Zviedrijas laika dienests kādu dienu pārtrauktu sastādīt prognozes: kādas tad telegrammas tas saņemtu no tirdzniecības un zvejas flotes, diezin vai gaisā paceltos satiksmes lidmašīnas, būtu paralizēta daudzu tautas saimniecības nozaru darbība …»

Padomju zinātnieki B. Multanovskis, G. Vangenheims, H. Pogosjans u. c. izstrādājuši ilgtermiņa laika prognozēšanas metodes. Taču, kā raksta meteorologs V. Samoi- ļenko, atmosfēras procesus ietekmē ļoti daudz dažādu fizikālo un ģeogrāfisko faktoru, kuru kombināciju skaits jau tuvāko 10—15 diennakšu periodā kļūst fantastisks. Pat visātrākie elektroniskie skaitļotāji nespēj savlaikus izanalizēt faktoru iespējamo kombināciju milzīgo daudzumu. Vislielākās grūtības sagādā faktoru mijiedarbības efekta paredzēšana.

Jo vairāk zinām, jo plašāks neatrisināto problēmu loks atklājas, jo neatlaidīgāk meklējam jaunas pieejas, jaunu skatījumu uz it kā sen zināmām parādībām. Tā arī mēs izpratām lasītāju interesi par tautas ticējumiem laika paredzēšanai. Tikai vārds «ticējumi» attiecībā uz šo tautas garamantas veidu šķita nepiemērots. Mūsuprāt, piemērotāks ir dzejnieka Kārļa Krūzas lietotais apzīmējums — laikazīmes. Daudz laikazīmju atradām P. Smita «Latviešu tautas ticējumos» un citos izdevumos un ne mazumu atsūtīja «Dabas un vēstures kalendāra» lasītāji. Izrādījās, ka laikazīmju klāsts gan mūsu, gan citās tautās ir pārsteidzoši liels. Tas liecina, ka mūsu senčiem bijusi varbūtiska izpratne par dabas procesiem un parādībām. Patiesi — ja iedomāsimies, ka ikvienam cēlonim var būt tikai vienas noteiktas sekas, tad jebkuras laika parādības paredzēšanai pietiktu ar vienu pazīmi, vienu laikazīmi. Tomēr tā nav. Par katru parādību tauta uzkrājusi daudzas pazīmes, kas lietotas kompleksi. Atcerēsimies, kā Viktora Igo romānā «Jūras ļaudis» vecais jūrnieks Zerfrē brīdina kapteini Klibēnu: «Ja es būtu jūsu vietā, es gan nebrauktu. Kapteini Klibēn,. suņu āda smird pēc slapjas vilnas. Jūras putni jau divas naktis lido ap bākas uguni. Slikta zīme. Mans barometrs dzen jokus. Mēs esam mēness astotajā daļā; tā ir mitruma augstākā pakāpe. Es nupat redzēju, ka zilgalvīte sakļāva lapas un āboliņš laukā iztaisnoja stiebrus. Sliekas lien ārā, mušas kož, bites izvairās lidot, zvirbuļi it kā apspriežas savā starpā. Zvanu skaņas dzird tālu. Šovakar dzirdēju Senlinēras baznīcas zvanīšanu. Turklāt saule norietēja netīri. Rīt būs stipra migla. Es jums neieteiktu braukt. Manuprāt, migla ir bīstamāka nekā vētra …» Kā uzzinām no turpmākajām romāna lappusēm, vecā jūrasvilka paredzējums piepildās nākamās dienas pēcpusdienā.

Laikazīmes izteiktas lakoniskā formā: «Ja ir tas — būs tā», taču šis formulējums jāsaprot kā varbūtiska norāde: «Ja ir tas — visticamāk, ka būs tā.»

Tautas laikazīmes nav izmantojamas primitīvi vienpusīgi un pārsteidzīgi. Te nepieciešama rūpīga iedziļināšanās, ilgstošajos novērojumos gūtā dabas izjūta.

TAUTAS METEOROLOĢISKĀS GUDRĪBAS

TAUTAS METEOROLOĢISKĀS GUDRĪBAS

Daudzas laikazīmes viegli izskaidrojamas, pamatojoties uz zinātniskās meteoroloģijas atziņām, piemēram, ticējums par vēju: «Ja vējš griežas pret sauli — būs lietus, ja pa saulei — būs labs laiks.» Pirmajā gadījumā veidojas ciklons, kas atnes lietu, bet otrajā — anticiklons. Kā zināms no meteoroloģijas, ciklons saistīts ar gaisa zema spiediena apgabalu, kur vēji pūš uz centru. Zemes griešanās ietekmē gaisa plūsmas ziemeļu puslodē novirzās pa labi. Tāpēc «vējš griežas pret sauli» (respektīvi, pretēji pulksteņa rādītāju kustības virzienam). Turpretim anticiklona apgabalā gaisa spiediens ir relatīvi augsts un tāpēc vēji pūš no centra uz perifēriju — «griežas pa saulei».

Tādējādi ar zināšanām, kas izklāstītas A. Zirnīša «Meteoroloģijā» (izdota 1968. gadā), pilnīgi pietiek, lai izskaidrotu daudzas laikazīmes, arī tās, kas attiecas uz vēju.

Par vēju

Ja ilgi ir mierīgs laiks un tad sāk pūst vējš — būs lietus

Ja vētra iesākas dienā — tā ir stiprāka par vētru, kas iesākas naktī

Ja lietus nāk ar aukstu vēju — līs visu dienu

Ja pēc maza lietus saceļas stiprs vējš — būs slikts laiks

Ja ir viesulis — trešajā dienā būs lietus

Ja ziemā pūš liels ziemeļu vējš — nākamajā dienā līs

Ja pēkšņi liels vējš apstājas — būs lietus

Ja vakarā vējš nostājas — būs salna; ja vējš pieņemas — salnas nebūs

Ja, saulei noejot, ceļas vējš — būs slikts laiks

Ja vējš ceļas pēc saules — pirms saules tas stājas

Ja vējš pēc saules lēkta pieņemas spēkā, stipri pūš dienā un vakarā pierimst — otrā dienā būs labs laiks

Ja kalnos dienā vējš pūš no ielejas uz kalniem, bet naktī no kalniem uz ieleju —- saglabāsies labs laiks

Ja jūras vai liela ezera krastā dienā vējš pūš no ūdens uz sauszemi, bet naktī no sauszemes uz ūdeni — saglabāsies labs laiks

Ja pūš mitrs vējš — būs lietus

Ja pūš mitrs vējš — snigs

Ja stipri vēji nepūš taisni, bet dauzās gar pakšiem — drīz būs siltuma un aukstuma maiņa

Ja vējš lauž rudzus — pēc trim dienām būs krusa un stiprs lietus

Ja vējš smiltis putina — būs lietus Ja viesulis sagriež smiltis, lapas vai putekļus — būs lietus

Ja vējš svilpj — būs lietus Ja vējš ļoti smagi pūš — būs lietus

Ja vējš gaudo — būs liels lietus Ja vējš gaudo ziemā — būs mīksts laiks

Gandrīz tikpat viegli zinātniski izskaidrot ticējumus par mākoņu izskatu un kustību.

Ja, saulei lecot, vakaru pusē ir mākoņi — tajā dienā līs

Ja karstā laikā drīz pēc saules lēkta parādās augsti, roboli mākoņi, kas aug uz augšu, pēc tam mākoņu virsotne izplūst, kļūst līdzīga laktai un no tās apakšas uz visām pusēm izklīst sīki spalvu mākoņi — būs pērkona lietus

Ja no rīta gubu mākoņi sāk izklīst un debesis virs tiem pārvelkas ar blāvu augsto mākoņu plīvuru — būs stipras lietusgāzes

Ja nāk melni un balti mākoņi — būs stiprs pērkona negaiss

Ja mākoņi ātri skrien gar debesīm — līs

Ja mākoņi peld saulei pretī — otrā dienā līs

Ja zemākie mākoņi iet pretī augstākajiem — būs lietus

Ja visi mākoņi iet vienā virzienā — būs jauks laiks

Ja ziemu mākoņi zemu peld — būs sals

Ja mākoņi nāk no jūras — sals atlaidīsies

Ja uz jūras noguļas zils mākoņu mūris — gaidāms sniegs

Ja pamalē guļ iesārti mākoņi, kas atgādina ozolus vai kalnus, — būs pērkons

Ja vairākas dienas pēc kārtas redzami balti mākoņi — būs silts laiks

Ja tievi gari mākoņi, t. s. gaisa laivas ar galu stāv pret jūru — būs lietus; ja šķērsām — sauss laiks

Ja debesu malās mākoņi nostājas laivveidīgi — rīt līs

Ja pēc lietus paliek ribaini mākoņi — vairs nelīs; ja blāķaini — vēl līs

Ja caur mākoņiem spīd staru švīkas — drīz būs slikts laiks

Ja, saulei rietot, parādās viļņaini mākoņi — būs vēji

Ja saule noriet blīvos spalvu mākoņos — būs slikts laiks

Ja mākoņi izkārtojas kā zivs un apņem rietošo sauli — būs labs laiks

Ja vakarā ziemeļu un dienvidu debesu pusē ir mākoņi — otrā dienā līs

Ja ziemeļu debesmalā ir tumši mākoņi — nāks sniegs

Ja ziemeļi noskaidrojušies — būs saulains laiks

Ja tievie, garie mākoņi, tā sauktās gaisa laivas iet no vakariem uz rītiem — būs lietus; ja no ziemeļiem uz dienvidiem — būs sauss laiks

Ja spalvu mākoņi kā āķi vai «kaķastes» ātri virzās no rietumiem un debess pārklājas ar caurspīdīgiem kārtainiem spalvu mākoņiem, kas kļūst aizvien blīvāki, — būs slikts laiks

Ja vasarā mākoņi iet no ziemeļiem uz dienvidiem — būs lietus;

ja otrādi — būs karsts, jauks laiks Ja ziemā mākoņi iet no ziemeļiem uz dienvidiem — būs auksts; ja otrādi — būs atkusnis

Ja debess apmākusies un pie tās parādās viegli mākoņi — būs jauks laiks

Ja no rīta ap pulksten 10 parādās gubu mākoņi un līdz pulksten 15—16 to skaits pieaug un vakarpusē pazūd — būs labs laiks

Ja mākoņi aug ozolu izskatā — būs liels vējš un pērkons

Ja veidojas spalvu mākoņi — otrā vai trešajā dienā būs lietus

Ja mākoņi saiet ap sauli — būs liela vētra

Ja mākoņu gali pagriežas pret austrumiem — būs skaidras un aukstas dienas; ja pret dienvidiem — būs siltas un jaukas dienas; ja pret ziemeļiem — būs aukstas un apmākušās dienas; ja mākoņi dēd — būs saulains; ja tie aug — būs lietus

Kā zināms, mākoņi ļoti aktīvi ietekmē atmosfēras procesus. Taču, lai novērotu mākoņus un šos novērojumus izmantotu gaidāmā laika noteikšanai, jāprot izšķirt dažādus mākoņu veidus. To ir ļoti daudz. Meteorologi visus mākoņus iedala šādās četrās lielās grupās: augstie (sākas 6—10 kilometru augstumā), vidējie (mākoņu apakša 2— 6 kilometru augstumā), zemie (mākoņu apakša zemāk par 2 kilometriem) un vertikālie mākoņi (apakša 0,4—2 kilometru augstumā, bet virsotne var pacelties pat virs 10 kilometriem). Augsto mākoņu grupa savukārt tiek iedalīta spalvu, spalvu-gubu un spalvu-slāņu mākoņos; vidējie mākoņi — augstajos gubu un augstajos slāņu mākoņos; zemie mākoņi — slāņu-gubu, slāņu un slāņu-lietus mākoņos; vertikālie mākoņi — gubu un gubu-lietus mākoņos. Visus minētos mākoņu veidus un to kombinācijas savukārt iedala vēl sīkāk,

Arī tautas laikazīmes izšķir dažādus mākoņu veidus, it neviAķi mākoņu kustības intensitāti un virzienus. Piemēra ļicc apskatīsim šādu ticējumu: «Ja mākoņi ātri skrien r. ir debesīm — līs.» Mākoņu ātra kustība norāda uz attiecīgo atmosfēras slāņu nemierīgo stāvokli, uz būtiskām pārmaiņām tajos. Sausā laikā šādas pārmaiņas var būt uz lietu. Noteicoša nozīme ir augstāko mākoņu pārvietošanās virzienam, sevišķi attiecībā pret vēja virzienu zemākajos atmosfēras slāņos, kā to norāda jau minētā laika- zīme: ja zemākie mākoņi iet pretī augstākajiem — būs lietus. Sāda mākoņu dažādvirziena kustība zemākajos un augstākajos atmosfēras slāņos norāda uz tās sevišķi nemierīgu stāvokli.

Ne mazāk nozīmīga ir mākoņu veidu secība. No meteoroloģijas zināms, ka par siltās gaisa frontes tuvošanos ziņo mākoņu gaita šādā secībā: spalvu, spalvu-slāņu, augstie slāņu, slāņu-lietus un slāņu mākoņi. Novērotājs ierauga spalvu un slāņu mākoņus, kuri peld 7—8 kilometru augstumā, pārsimt kilometru attālumā no novērošanas vietas. Tā kā siltās gaisa frontes virzīšanās ātrums ir ap 50 kilometru stundā un nokrišņi seko 700—800 kilometru aiz mākoņu priekšējās malas, tos var gaidīt apmēram pēc diennakts. Ar silto gaisa fronti parasti saistās ciklona sākums. Ciklonu noslēdz aukstā gaisa fronte, nereti tās ir vairākas. Par auksto gaisa fronti signalizē tādi paši mākoņu veidi kā par silto fronti, tikai pretējā secībā: slāņu-lietus, tad augstie slāņu un, beidzot, spalvu-slāņu mākoņi.

Ļoti daudzās laikazīmēs izmantotas tādas pazīmes kā debess nokrāsa, rīta un vakara blāzma. Tas arī saprotams, jo debess nokrāsa atkarīga no atmosfēras daļiņu lieluma. Jo sīkākas daļiņas, jo atstarotā (izkliedētā) gaisma tuvāk spektra zilajai un violetajai malai. Sarkana nokrāsa liecina par gaisa mitruma palielināšanos. Kad ūdens tvaiki pāriet pilienos, debesis iegūst «pienainu» nokrāsu, jo ļoti lielas daļiņas sāk atstarot visus gaismas starus, tikai samazinādamas tās intensitāti. Ja izdotos izfiltrēt atmosfēru caur supersmalku filtru, tad debess būtu violeta. Pēc lietus, «izmazgāta» no putekļiem, debess ir zila. Vakaros un rītos, kad saule atrodas tuvu apvārsnim, tās stariem jālaužas cauri zemākajiem atmosfēras slāņiem, kuros daudz dažāda lieluma ūdens un putekļu daļiņu. Tāpēc blāzmai bieži vien ir spilgti sarkana, zeltaina vai citāda nokrāsa. Tātad pēc debess un mākoņu nokrāsas var objektīvi spriest par atmosfēras sastāvu, par gaisa mitruma palielināšanos vai samazināšanos un līdz ar to arī par gaidāmajām laika maiņām.

Zinātniski vienkārši izskaidrojama šāda laikazīme: «Ja vakarā sārtas debesis — būs sauss laiks.» Ņemot vērā iztvaikošanu dienā, vakarā varam sagaidīt miglas un mākoņu veidošanos. Taču debess sārtā nokrāsa liecina, ka ūdens pilieni gaisā neveidojas, jo tad debess būtu bālgana. Tātad, siltajam virszemes gaisam paceļoties un atdziestot, ūdens pilieni nerodas, jo gaiss ir pārāk sauss. Rīt lietus noteikti nav gaidāms. Turpretim no rīta tādai pašai debess nokrāsai jau ir cita nozīme. No rīta pēc spēcīgas atdzišanas naktī gaisā esošajiem ūdens tvaikiem jākondensējas miglā. Taču debess sarkanā nokrāsa liecina, ka šāda kondensācija nav notikusi. Acīmredzot siltuma izstarošanu no zemes virsmas traucējis «ekrāns» — ar mitrumu bagātie augstākie atmosfēras slāņi. Sāda mitruma bagātība atmosfērā liecina par gaidāmajiem nokrišņiem.

Par debesīm:

Ja agri no rīta debesis pelēkas — būs labs laiks; ja sārtas — būs lietus

Ja, saulei lecot, debesmalā redzams gaišs mākonis — būs jauks, skaidrs laiks

Ja, saulei rietot, mākoņi sarkst — būs lietus

Ja debesis ir tīri zilā krāsā — būs labs laiks

Ja mākoņi sarkani — būs zibens

Ja nāk sarkani un brūni mākoņi — būs neliels pērkona negaiss

Ja debeši ir brāzmaini sarkani — būs krusa

Ja zemu peld svina pelēki vai ugunssarkani mākoņi — būs vējš

Ja no rīta debesis ir spilgti sarkanas — būs vējš un lietus

Ja rītausma ir gaiši sārta vai zeltaina — būs labs laiks

Ja austrumi rītā iztvīkst — dienā līs

Ja vakara blāzma stipri sarkana un saule noiet sevišķi spilgta — būs stiprs vējš

Ja vējainā laikā, saulei rietot, mākoņi krāsojas sarkani — nākamajā dienā vējš nerimsies

Ja vakarā debesīs ir sarkanas svītras — otrā dienā būs stiprs vējš

Ja rudenī rieta pamale kļūst sarkana — būs auksts, salna

Ja, saulei rietot, vakarpuse zaļa «— būs aukstums

Ja vakarā debesis noskaidrojas un vējš pārstāj — būs salna

Ja vakarā dzidras debesis un auksta rasa — būs salna

Ja pie vakara kādā vietā debess noskaidrojas — nākamajā dienā no tās puses nāks vējš

No atmosfēras stāvokļa atkarīga saules un mēness nokrāsa, tāpat arī daudzas ar debess spīdekļiem saistītas parādības — stabi, riņķi, «dārzs», «ragi» u. c. Laikazīmes strikti izšķir saules izskatu, tai lecot, dienā un norietot. Tāpēc izdalīsim tās atsevišķi.

saules izskats:

Ja, saulei lecot, ap to lido sarkani mākoņi — līs

Ja saule uzlec skaisti, bet iebrien mākoņos — līs; ja saule uzlec mākoņos, bet izbrien no tiem — būs skaista diena

Ja saule lec uz mākoņainām debesīm — līs; ja uz gaišām — būs labs laiks

Ja, saulei lecot, staru vidū ir tumši mākoņi — būs lietus

Ja, saulei lecot, pretējā debespusē ir lietus tūce — tajā pašā dienā līs

Ja pēc saules uzlekšanas pilnīgi skaidrās debesīs rietumos ilgi redzama sudrabota blāzma — saglabāsies labs laiks

Ja pēc saules lēkta stari paceļas kuplos kūļos — būs lietus

Ja saulei lecot ir gari stari — līs

Ja, saulei lecot, rīta puse sarkana, tajā lieli stari, tai virsū sarkans stabs — būs slikts laiks

Ja saulei uzlecot nav spožu staru — būs labs laiks

Ja saulei pēc lēkta virsū redzams stabs — būs lietus

Ja saule uzlec sarkana — būs vētra

Ja saule lecot ir sārta un vēlāk top melna — būs lietus

Ja saule uzlec dzeltenā, bālā vai zaļganā miglā — būs nokrišņi

Ja saule lec, kad dzeltens gaiss, — pēcpusdienā būs pērkons

Ja pirms saules pamale dzeltena — būs vētra; ja sarkana — būs jauks laiks

Ja saulei lecot apkārt Ir bāls riņķis — gaidāma liela vētra un lietus

Ja pēc saules cejas vējš — drīz līs

Ja saulei dienā lieli stari — būs aukstums, puteņi

Ja saulei stari redzami uz leju — būs lietus; ja uz augšu — būs sauss laiks

Ja no saules, tai lecot vai rietot, nāk gari stari — būs lietus

Ja saule dedzina un spiestin spiež — būs pērkona negaiss

Ja vakarā saule spīd spoži — būs jauks laiks; ja bāli — būs pērkona negaiss

Ja pie saules rodas stabi vai tā sauktās viltus saules — kjūs siltāks

Ja vasaru pie.saules stabi redzami — būs karsts laiks

Ja ziemu pie saules stabi redzami — sagaidāms auksts laiks

Ja ap sauli ir dārzs jeb riņķis — būs ilgs slapjdraņķis

Ja dienā ap sauli tumšs gredzens — būs vairākas dienas ilgs lietus un vējš

Ja ap sauli ir liels riņķis — būs vēji; ja mazs riņķis — būs lietus

Ja vasarā aiz saules redzama it kā otra saule —> būs lietus

Ja saulei abās pusēs ir t. s. tulznas — vairākkrāsu plankumi — būs lietus

Ja ap sauli, tai lecot vai rietot, ir sārts vai zaļgans gredzens, būs vairākas dienas ilgs lietus un vējš

Ja ap sauli gaišs gredzens, kas nozūdot nesairst gabalos, — būs ilgstoši jauks un sauss laiks

Ja ap sauli ir gredzens, kas nozūd sairstot, — no tās puses, kur sākas sairums, nāks stiprs vējš

Ja saule pārklājas ar sarkanu blāzmu — būs vētras un vēji

Ja vienlaikus spīd saule un līst lietus — būs jauks laiks

Ja saule riet spoža — būs labs laiks

Ja saule noriet sarkdama — gaidāma laika maiņa

Ja saule noriet liela un sarkana pie skaidrām debesīm — būs labs laiks

Ja virs saules, tai rietot, redzams stabs — nāks auksts laiks

Ja saule parādās tikai rietot — būs slikts laiks

Ja saule rietot pazūd — būs lietus

Ja saule rietot iebrien pelēkos mākoņos — līs

Ja saule vakarā aiziet aiz mākoņa — rīt līs;

ja noriet neaizklājusies — būs saule

Ja ap rietošu sauli veidojas roboti mākoņi — bus vējš

Ja, saulei rietot, veidojas šķiedraini mākoņi — rit būs vējš

Ja saule noriet bāla — būs lietus

Ja saule riet sārtos mākoņos — būs vējš

Ja, saulei rietot, mākoņi sārtojas un kļūst tumši — rit līs;

ja sārtojas un kļūst gaiši— būs sauss laiks

Ja saule rietot iebrien sarkanā miglā — rīt būs vētra

Ja, saulei rietot, rīta pusē ir sarkani padebeši — gaidāms lietus

Ja, saulei rietot, ziemeļu puse pilna melniem mākoņiem — būs lietus; ja dienvidu pusē ir staraini mākoņi — būs pērkons

Ja, saulei rietot, ziemeļos nav mākoņu — būs jauks laiks

Laikazīmēs bieži izmantotas arī mēness pazīmes, taču daudzas no tām attiecas uz šī spīdekļa stāvokli (fāzēm). Mēness fāžu maiņas ietekme uz laika apstākļiem vēl nav pietiekami zinātniski izpētīta, tomēr tautas novērojumos tām ir ierādīta liela vieta. Tāpēc uzskaitīsim arī laikazīmes, kurās izmantotas mēness izskata un stāvokļa pazīmes.

mēness izskata un stāvokļa pazīmes.

Ja novembrī mēnesim skaidri redzami ragi — tie rāda, no kuras puses nāks vējš

Ja mēneša sākumā mēnesim aug ragi dienvidos — visu mēnesi būs silts laiks; ja ziemeļos — ziemā būs auksts, vasarā — vējains

Ja mēneša sākumā mēness stāv augšpēdus — visu mēnesi būs slikts laiks

Ja mēnesim ragi augšā — būs putenis vai auksts laiks

Ja mēnesim apkārt rodas dārzs, gaišs laukums — laiks grozīsies

Ja ap mēnesi mazs dārzs — slikts laiks būs drīz; ja liels dārzs — slikts laiks būs pēc vairākām dienām

Ja ziemā ap mēnesi ir dārzs — būs vētra ar sniegu

Ja ap pilnu mēnesi ir dārzs — būs lietus

Ja mēnesim apkārt spožs dārzs — būs vējš

Ja ap mēnesi parādās pilns sarkans dārzs -=» būs vējš

Ja ap mēnesi ir miglains riņķis — būs sniegputenis

Ja mēnesī ir daudz mākuļu — būs lietus

Kurā mēness pusē dārzs veidojas — no tās pūtīs vējš

No kādas puses mēness dārzs izzūd — no tās nāks vējš

Ja ap mēnesi dārzs kļūst caurspīdīgs un pazūd — būs skaidrs laiks

Ja mēness dārzs ir liels un caurredzams — būs salna

Ja mēness krāsa bāla, duļķaina vai tas ir kā baltā aplī — būs lietus

Ja mēness bāls — būs lietus; ja tas spožs — būs skaists laiks; ja sarkans — būs stiprs vējš; ja neskaidrs vai zilgans — būs lietus; ja liekas sarkanīgs — kļūs siltāks

Ja pilnā mēnesī ir slikts laiks — jaunā mēnesī būs labs; ja jaunā mēnesī ir sauss laiks — pilnā mēnesī līs

Ja pilns mēness ir skaidrs — būs labs laiks

Ja pilns mēness atstaro atspulgu — līs

Ja mēness trīs dienas pirms pilnā vai jaunā stāvokļa spīd gaiši, bez miglas un mākoņiem, — būs jauks laiks

Ja mēness trīs dienas pēc pilnā vai jaunā stāvokļa spīd skaidri, bez mākoņiem un miglas, — būs jauks laiks

Ja nāk jauns mēness — iestāsies citāds laiks

Ja vasarā jauns skaidrs mēness — sāksies siltas naktis

Ja labs laiks jaunā mēnesī — labs būs visu mēnesi

Ja jaunā mēness pirmā nakts ir skaidra — vismaz trīs dienas būs skaidrs laiks

Ja jauns mēness nav redzams līdz ceturtajai dienai — būs negaiss

Ja jaunam mēnesim ir tumši ragi vai tumšs tikai pats ķermenis — vasarā būs lietus; ja tāds pats izskats ziemā — būs mīksts laiks

Daudzās laikazīmēs izmantoti novērojumi par zvaigznēm. Te tauta izvirzījusi apmēram tādas pašas pazīmes kā attiecībā uz sauli un mēnesi. Protams, ievērota zvaigžņu specifika, piemēram, tā saucamā trīsuļošana. Zvaigžņu trīsuļošanu izraisa kādi vietējie apstākļi, kas traucē normālu gaismas izplatīšanos, piemēram, sajaucas gaisa slāņi, kam dažāda temperatūra un mitrums. Tad notiek pastiprināta mitruma kondensēšanās, kam seko nokrišņi.

Zvaigžņu izskats:

Ja debesīs daudz zvaigžņu — trešajā dienā būs slikts laiks

Ja ziemu daudz zvaigžņu — būs auksts laiks

Ja Piena Cejš ir tīrs un pilns ar zvaigznēm — būs labs laiks

Ja ap zvaigznēm veidojas mazi dārziņi — būs lietus

Ja Piena Ceļa zvaigznes ir kā miglā tītas — būs slikts laiks

Ja ap zvaigznēm vērojami it kā balti riņķīš! — būs jauks un skaidrs laiks;

ja riņķīši ir kādā citā krāsā vai zvaigznes ir nespodras — būs grozīgs laiks, vējš un lietus

Kurā pusē zvaigznēm stari izskatās garāki — no tās puses būs valdošais vējš

Ja zvaigznes spoži spīd — būs skaists laiks

Ja naktī zvaigznes trīsuļo — ziemā būs sniegs vai putenis;

ja tas pats vasarā — būs lietus

Ja Piena Ceļā zvaigznes nepārtraukti kustas būs stiprs vējš

Ja zvaigznes krīt — būs vējains un sauss laiks

Ļoti svarīga pazīme daudzās laikazīmēs ir temperatūras maiņa diennakts gaitā. Ja ir nostabilizējies saulains laiks, vērojamas krasi izteiktas atšķirības starp maksimālo temperatūru dienas vidū (pareizāk — nedaudz pēcpusdienā) un minimālo temperatūru naktī uz rīta pusi vai agri no rīta. Starpība starp maksimālo un minimālo temperatūru diennakts gaitā samazinās, ja pieaug gaisa mitrums un mākoņu daudzums. Tas liecina par gaidāmiem nokrišņiem Skaidrā laikā vakarā, naktī un no rīta mežā noteikti ir siltāks nekā klajā laukā, jo koku vainagi aizkavē siltuma izstarošanu. Tā kā aukstais gaiss ir smagāks par silto, tad klusā bezvēja laikā tas uzkrājas zemākajās vietās, tāpēc šādās naktīs paugura virsotnē ir siltāks nekā tā pakājē. Par šīm likumsakarībām liecina novērojumi, kas izteikti šādās laikazīmēs.

aukstais gaiss ir smagāks par silto

Ja ir salts vakars — būs karsta diena

Ja nakts dzedra — būs skaista diena

Ja naktī kluss un dzestrs — laiks uzlabosies

Ja skaidrā naktī debesis atveras, veidojas blāzma — būs sauss laiks

Ja spēcīgi un strauji nāk vēsums — droši, ka uzlabosies laiks

Ja nakts silta — dienā būs lietus

Ja vasaras rītā apmācies un silts — līs lietus

Ja pēcpusdienā ir pārāk skaidrs un karsts laiks — nākamajā dienā būs lietus

Ja vienādi silts dienā un nakti, ielejās un pakalnos, mežā un laukā — gaidāms nejauks laiks

Ja mežā kļūst jūtami siltāks nekā laukā — laiks uzlabosies

Ja vakarā mežā siltāks nekā laukā — būs skaists, saulains laiks

No gaisa mitruma, vēja virziena un temperatūras dažādos atmosfēras slāņos atkarīga skaņu izplatīšanās un to raksturs. Arī uz šādām pazīmēm pamatojas daudzas laikazīmes.

skaņu izplatīšanās

Ja gaiss skanīgs, dzied — tuvākajās dienās būs skaists laiks

Ja vasarā vilciens tālu un skaidri dzirdams būs labs laiks

Ja dzird tālu troksni — būs labs, sauss laiks

Ja telegrāfa vadi džinkst — būs lietus vai sniegs

Ja miglainā rītā, izkapti asinot, švīksti tālu skan — būs labs laiks

Ja ir skaļš laiks — pēc trim dienām būs lietus

Ja pēc lietus pasaule skan — vairs nelīs

Ja gaiss spiedīgs, smacīgs, sutīgs — būs lietus

Ja atbalsi tālu dzird — būs labs laiks

Ja no meža skan skaidra atbalss — būs labs laiks

Ja mežā atbalss neatskan — gaidāms lietus

No gaisa mitruma un temperatūras maiņām atkarīga miglas, rasas vai sarmas veidošanās. Rasa vasarā un sarma rudenī un ziemā parādās uz rīta pusi, kad naktī zemes virsma izstarojusi daudz siltuma. Zemākajam gaisa slānim atdziestot, tanī esošie ūdens tvaiki kondensējas — rodas migla vai sarma. Siltuma izstarošanu naktī sekmē skaidra debess un bezvējš, bet tādi apstākļi Ir saulainā un klusā laikā. Ja rasa dienā ilgi neiztvaiko, tas liecina, ka gaisā daudz mitruma un var sagaidīt lietu. Migla veidojas līdzīgos apstākļos gaisa apakšējā slānī. Virs tā gandrīz vienmēr ir skaidras debesis bez mākoņiem.

miglas, rasas vai sarmas veidošanās

Ja vasaras rītā nav rasas — pievakarē līs

ja ir liela rasa — todien nelīs

Ja vakarā pēc saules nav rasas — otrā dienā līs

Ja naktī nav rasas un zemākajās vietās nav miglas — nākamdien līs

Ja vasarā migla no rīta saceļas gaisā — drīz līs; ja nogulstas zemē — būs saulains

Ja ziemas migla laižas uz leju — būs atkusnis

Ja vakarā un naktī zemās vietās sakrājas migla, kas pēc saules lēkta izklīst, — būs jauks laiks

Ja vakarā no upes ceļas migla — būs labs siena laiks

Ja priežu mežos lietus laikā ceļas zilgana migla — būs labs laiks

Ja gaiss ziemā virs meža kļūst zilgans — būs silts laiks

Ja skaidrā vasaras dienā debesīs saredzama it kā migla — būs skaists laiks

Ja ziemā kupla sarma — būs skaidrs un auksts laiks

Ja kokus pārklāj sarma — kļūs siltāks Ja naktī uznāk sarma — dienā nesnieg

Ne mazums laikazīmju, kas vēsta par lietus tuvošanos vai tā pārstāšanu, pamatojas uz paša lietus un dažādām tā blakus parādībām.

Līdzīgas ir laikazīmes, kas paredz sniega segas noturību un dažas citas ziemas parādības.

līst lietus:

Ja lietus līst bez vēja — līs vēl ilgstoši

Ja lietus nāk ar aukstu vēju — līs visu dienu

Ja pēc īsa lietus saceļas stiprs vējš — līs vēl

Ja lietus laikā vējš griežas pa saulei — tas beigsies; ja pret sauli — līs vēl

Ja pēc lietus ātri noskaidrojas — drīz līs atkal

Ja sāk līt agri rītā — nelīs ilgi; ja pusdienlaikā vai pēcpusdienā — līs ilgi

Ja lietus ielīst no rīta austrumu vējā — līs visu dienu

Ja pēc lietus ir silts un no zemes ceļas garaiņi— drīz atkal līs

Ja pēc lietus no ieplakām ceļas migla — līs vēl

Ja lietus pārstāj, bet no mežiem vēl ceļas balta migla — līs vēl

Ja lietus laikā mākoņi saiet gabalos un peld zemu — lietus mitēsies

Ja līstot visapkārt tumši mākoņi —- vairs ilgi nelīs; ja balti mākoņi — vēl ilgi līs

Ja piektdienā līst — līs arī svētdien Ja bezpērkona lietū uz ūdens metas burbuļi — vēl ilgi līs

Ja pirmais sniegs uzkrīt dienā — tas neturas

Ja pirmais sniegs uzkrīt uz slapjas zemes — tas paliek; ja uz sausas — ātri noiet

Ja rudenī dubļi tik lieli un šķidri, ka zirga pēdas vieta aizmilst ciet, — pirmais uzkritušais sniegs uzreiz veido ragavu ceļu

Ja pirmais sniegs nāks ar puteni — tas nepaliek

Ja zem pirmā sniega uzkritusi krusa — sniegs nesaglabājas

Ja sniegs paliek uz kokiem — tas paliks arī uz zemes

Ja sniegs sāk snigt pirmdienā — būs liela ziema; ja citās dienās — pretēji

Ja sniegs krīt kā putraimi — tas drīz kusīs

Ja birst smalks sniegs — būs auksts laiks

Ja sniegs uzkrīt vai putenī iegadās tik smalks, ka lien pa visām šķirbām, — būs atkusnis

Ja sniegs vizuļo — būs sals

Ja ziemā birst krusa — būs stiprs atkusnis

Kā zināms no meteoroloģijas, visnepastāvīgākās ir aukstā gaisa masas, kuras, pārvietodamās virs siltākas virsmas, apakšējā slānī sasilst. Tas savukārt izraisa vēl spēcīgāku gaisa masu kustību. Ja mitruma daudz, izveidojas vareni gubu un negaisa mākoņi, kuri nes spēcīgas lietusgāzes ar vietējo pērkona negaisu. Taču nereti pērkons saistās ar gaisa fronti, ciklonam aizejot. Pērkona dzirdamība ir atkarīga ne tikai no attāluma līdz atmosfēras elektrības izlādēšanās (zibens) vietai, bet arī no procesiem atmosfērā, Dažkārt pamalē redz tikai zibens apgaismotos mākoņus (rūsu), bet pērkona grāvienus nedzird. Pērkons un zibeņošana bieži izmantoti laikazīmēs.

Pērkons:

Ja ir pērkons — pēc tā būs jauks laiks

Ja pērkons rūc bez pārtraukuma — būs krusa

Ja pērkona grāvieni ir ilgi un dārdoši — būs slikts laiks

Ja pērkons rūc ilgi un mīksti — būs negaiss; ja īsi un aprauti — saglabāsies skaidrs laiks

Ja pērkons neskanīgs, dobjš — būs kluss lietus; ja spalgs — būs lietusgāze

Ja pērkona negaiss aiziet uz ziemeļiem — pēc trim dienām tas nāks atpakaļ

Ja pērkons rūc pavasarī — vairs nebūs salnu

Ja vasarā bieži dārd pērkons — labi aug apīņi

Ja ziemā grand pērkons — būs spēcīgi vēji

Ja vakarā zibens zibina bez pērkona — būs bagāta sēņošana

Ja zibsnī bez pērkona — labi labība briest

Ja zibeņo ziemeļos — nāks lietus

Ja naktī ziemeļos stipra rūsa — būs lietusgāze

Ja rūsa zibina — sēnes aug

Ja vakarā rūsa zibeņo — rīt būs skaista diena

Ja naktī ziemeļos stipra rūsa — būs vējš

Laikazīmēs bieži minēta varavīksne. Tā novērojama uz lietus joslas fona, ja saule atrodas novērotājam aiz muguras un apspīd krītošos pilienus. Lūstot lietus pilienos un iekšēji atstarojoties, saules stari sadalās spektra krāsās. Varavīksnes augšējā mala ir sarkana, bet apakšējā — violeta. Nereti redzamas reizē divas varavīksnes — viena virs otras. Virsējai varavīksnei krāsu joslas parasti vairāk izplūdušas un platākas nekā apakšējai (galvenajai) un krāsu secība pretēja. Dažkārt krāsu joslas daļēji saplūst arī galvenajai: ja lietus pilieni sevišķi lieli, varavīksnē no septiņām spektra krāsām redzamas tikai trīs — sarkanā, zaļā un violetā, un tad tā izskatās šaura un spilgta. Lietus pilieniem samazinoties, varavīksne kļūst bālāka un platāka. Laikazīmēs ir svarīgi, vai varavīksne parādās pret rītiem vai pret vakariem. Tas atkarīgs no vietējā lietus reizē ar sauli. Vietējo lietu izraisa augšupejošās gaisa plūsmas. Jo mitrāks gaiss, jo vājākas gaisa plūsmas vajadzīgas, lai izraisītu lietu. Tāds atmosfēras stāvoklis ir no rīta, kad varavīksne redzama pret vakariem. Turpretim dienas otrajā pusē, kad gaiss vairāk sasilis, lietavu izraisīšanai nepieciešamas daudz spēcīgākas augšupejošās plūsmas. Tāpēc varavīksne pret rītiem liecina, ka lietus no novērotāja attālinās. .Par lietus attālināšanos liecina arī varavīksnes izmēri: jo tuvāk apvārsnim lietus «sega», kurai spīd cauri saules stari, jo augstāka varavīksne.

Varavīksne:

Ja parādās varavīksne — būs liels lietus

Ja varavīksne redzama pret rītiem — būs labs laiks; ja pret vakariem — būs neliels lietus

Ja varavīksne parādās lietus laikā — līs vēl

Ja varavīksne parādās pēc lietus — vairs nelīs

Ja pēc lietus varavīksne parādās augstāk par sauli — būs sauss laiks

Ja pēc lietus varavīksne ātri pazūd — strauji uzlabosies laiks

Ja redz baltu varavīksni — pastāvēs jauks laiks

Jo vairāk varavīksnē zaļās krāsas — jo vairāk līs

Ja varavīksne ir zema un tajā daudz zilās krāsas — būs slikts laiks

Ja zema un slīpa varavīksne — būs lietus

Ja augsta un apaļa varavīksne — būs skaidrs laiks

Ja ir pilna loka varavīksne — vēl būs lietus; ja tikai varavīksnes gali — būs sauss laiks

Ja varavīksne veidojas no rītiem uz vakariem — būs sauss;

ja no vakariem uz rītiem — būs lietus

Ja varavīksne loku met no ziemeļiem uz dienvidiem — būs lietus

Laikazīmēs izmantoti novērojumi par salnām, atkušņiem un puteņiem.

Ja uznāk rudens salna — nākamajās divās dienās būs lietus

Ja naktī salna krīt kā sāls *— būs skaidrs laiks

Ja pavasaros ir nakts salnas — gaidāms lietus

Ja pēc atkušņa zaros piesalst pilītes — būs vēl atkusnis; ja zari paliek tīri — vairs nekusīs

Ja ceļas vējš un putenis — bus atkusnis

Ja sākas putenis un nāk vēl sniegs — būs atkusnis;

ja sākas putenis, bet nesnieg — aukstums nemainīsies

Atmosfēras procesu un dažādu tās faktoru (gaisa mitruma un spiediena, temperatūras u. c.) maiņas noteikti ietekmē cilvēka sadzīves apstākļus. Gaisa mitrumam pieaugot un spiedienam samazinoties, pasliktinās krāsns velkme — dūmi nāk istabā. Mitrākā gaisā ari malkā vairāk ūdens — tā krāsnī sprēgā. Saulainam laikam tuvojoties, palielinās gaisa spiediens un līdz ar to arī skābekļa daudzums, kas nepieciešams degšanai. Tāpēc sodrēju degšana, ogļu spoža kvēlošana u. tml. signalizē par saulainu laiku. Par gaisa mitruma palielināšanos liecina žāvēta speķa «raudašana», mūru rasošana, atmiekšķējušās zirglietas, āra atejas smirdēšana, ratu čīkstēšana utt. Visai plašs šādu novērojumu klāsts izmantots laikazīmēs.

Uguns, dūmi:

Ja, uguni kurinot, dūmi lien pa krāsns muti laukā — būs lietus

Ja dūmi nāk istabā — būs pērkons

Ja dūmi negrib no mājas iet laukā — būs lietus

Ja dūmi no skursteņa liecas pret zemi — būs vējš

Ja dūmi no skursteņa nāk biezi — būs lietus

Ja dūmi no skursteņa stāvus kāpj gaisā — būs sauss, auksts laiks; ja iet uz leju — būs nokrišņi

Ja pat nelaikā dūmi iet stāvus gaisā — laiks uzlabosies

Ja krāsnī spēcīga vilkme — būs sals

Ja skurstenis gaudo vai svilpj — būs slikts laiks

Ja skurstenī gaudo vējš — būs atkusnis

Ja uguns rūc — būs lietus un vējš

Ja uguns deg ar bālu liesmu — būs lietus

Ja uguns deg ar zilu liesmu — būs auksts laiks

Ja, malku cērtot, lec šķēpeles — būs salts laiks

Ja malka krāsnī sprēgā — mainīsies laiks

Ja malka nedeg — būs slikts laiks

Ja trumulis čīkst — būs auksts laiks

Ja trumulis sīc — būs atkusnis

Ja sodrēji pie katla deg — būs sals

Ja skurstenī vai pie grāpja dibena aizdegas kvēpi — būs aukstums

Ja pannas dibens dzirksteļo — būs auksts laiks

Ja kvēpi pļe poda kvēlo — gaidāms vējš

Ja krāsns ogles uzreiz neapplēn un ilgi spoži kvēlo — būs jauks laiks

Ja ogles ilgi kvēlo — būs vējš

Ja ogles krāsnī maisot skan — pieturēsies sals

Ja ogle izkrītot skan — būs auksts laiks

Ja skala ogle neizplēn, bet apdziest un turas klāt — ilgi pieturēsies aukstums

Ja skals atstāj garu ogli — būs mitrs laiks vai atkusnis

Ja skala ogle liecas uz leju — būs mīksts laiks; ja uz augšu — būs auksts laiks

Ja skala ogle liecas un nelūst — būs mīksts laiks; ja lūst pa gabaliņam — būs auksts laiks

Ja skals degot dūmo — būs liels vējš Ja sveču liesmas mierīgā laikā ļoti kustas — būs lietus un vējš

Ja sveces neparasti sprakšķ, ļoti kūst un ļoti tek — līs lietus

Ja svece deg vienādi, bez sprakšķa — būs jauks laiks

Ja sūrs pīpis — būs lietus Ja pīpe čurkst — būs lietus; ja švirkst — būs labs, saulains laiks

Ja pīpējot dūmi iet uz krāsni — būs auksts

Ja uz pārtikas produktiem nosēžas miklums un, piemēram, žāvēta gaļa vai citas lietas bēniņos vai pagrabā «raud», pil — otrā dienā būs lietus vai atkusnis

Ja milti, sāls vai cukurs kļūst mitri — būs lietus

Ja sviests kļūst mīksts, būs lietus

Ja tabaka kļūst valga — būs lietus

Ja sausā laikā ziepes kļūst slapjas — būs lietus

Ja mūri nosarmo — būs mīksts laiks Ja mūri noraso — būs lietus

Ja mūris apsvīst — būs atkusnis

Ja akmeņi un klons svīst — būs lietus

Ja logu rāmji un palodzes svīst — kļūs siltāks un slapjāks

Ja priekšnama durvis apsarmo — gaidāma laika maiņa

Ja durvis čīkst — būs sals Ja rati čīkst — būs lietus

Ja sniegs čīkst zem ragavu sliecēm — būs aukstums

Ja sniegs zem kājām gurkst — tas drīz nokūst

Ja koka zāģējums apsarmo — būs mīksts laiks

Ja ādas zirglietas kļūst mīkstas un lokanas — būs slapjš laiks

Ja, izkapti strīķējot, roka kļūst melna — būs lietus

Ja dakšojot bieži jāsaspļauj rokās — drīz līs

Ja vasarā žogs sausi kā sudrabs vizuļo — gaidāms pērkons.

Laika apstākļu paredzēšanai mūsu senči izmantojuši novērojumus ne tikai par debess un atmosfēras parādībām. Bieži laikazīmes pamatojas uz pazīmēm, kas raksturo ūdeņus un zemi.

ūdeņi un zeme:

Ja ūdeņi upē, dīķī vai ezerā kļūst duļķaini un met burbuļus — būs pērkona negaiss

Ja ūdens upē kļuvis siltāks — līs

Ja ūdens upē kļūst tumšs — būs vējš

Ja upēs ūdens strauji krīt — būs lietus

Ja upe un strauts tek burbuļodams -r- būs lietus

Ja ziemas sākumā strautos zem ūdens apsalst akmeņi — būs nepastāvīga ziema

Ja no jumta notecējušais lietus ūdens puto — lietus drīz pāries

Ja palu ūdeņi noskrien skaidrās naktīs —» būs labs ražas laiks

Ja sniegs ātri kūst un sniega ūdeņi strautos čakli tek — būs slapja vasara

Ja ūdenskritums skaņi krāc — nākamajā dienā būs karstums

Ja slūžas smagi šņāc — būs lietus

Ja ūdeņi krācēs puto — drīzumā būs lietus

Ja stāvošs ūdens sāk smirdēt — būs lietus

Ja stāvoši ūdeņi pārklājas ar gļotām — būs lietus

Ja mārki sazied, pārvelkas ar zaļumu — drīzumā būs lietus

Ja virs mārkiem ceļas migla — būs pērkona lietus

Ja peļķēs dubļi ātri nožūst — būs lietus

Ja ezers vakarā strīpains, ar tumšākām un gaišākām joslām — gaidāms lietus

Ja ezerā tumši, riņķveidīgi vilnīši — gaidāmas saulainas dienas

Ja ezera krastā izzūd brīzes — gaidāms nelaiks

Ja pie ezera, dīķa skan dunoņa — būs pērkons

Ja ezeros, diķos un citās ūdenskrātuvēs līmenis krīt —gaidāms lietus

Ja jūras viļņi nāk malā un sprakšķ — gaidāms pērkons ar lietu

Ja mierīgā laikā jūra šņāc — būs tomēr vējš

Ja ledus plaisa — būs atkusnis

Ja sala laikā ūdens iznāk uz ledus — būs liels siltums

Ja upe sāk ledu lauzt jaunā mēnesī — tas ilgi turas krastos

Ja purvājos parādās maldugunis — būs pērkona negaiss

Ja salijusi zeme ātri kļūst sausa — būs salna

Ja aparta zeme ātri žūst — būs lietus

Ja kalni kūp — būs lietus

Ja kalnu gali ir skaidri — būs skaidrs laiks

Ja pēc lietus kūp avoti — līs vēl gan šajā, gan nākamajā dienā

Ja no avotainām vietām ceļas migla — ilgu laiku būs lietus

Ja avoti izsīkst — būs lietus

Ja akas ūdens duļķojas vai met burbuļus — būs lietus

Ja akā ūdens kļūst silts — būs lietus

Ja akā strauji nāk ūdens — būs auksts laiks

Ne vienmēr katras laikazīmes pazīme skaidri un viennozīmīgi izpaužas dabā. Dažkārt tās pat liecina cita citai pretī. Tāpēc laikazīmes jālieto kompleksi — vairākas reizē un tā, lai. tās atspoguļo dažādas laika parādības. Piemēram, barometrs rāda gaisa spiediena palielināšanos. Vējš vairākas dienas nemaina virzienu. Mākoņi uz vakarpusi izzūd, blāzmas zeltainas. Gaisa temperatūra perioda sākumā pazeminās, līdz iestājas izteiktas diennakts svārstības ar vēsām naktīm un siltām dienām. Vairākas laikazīmes norāda uz gaisa mitruma samazināšanos. Visas šīs pazīmes liecina par anticiklona iestāšanos ar samērā ilgstošu sausu un saulainu laiku. Ja tāds anticiklons pavasarī un sevišķi rudenī saistīts ar auksta gaisa masām, sagaidāmas salnas.

Laika apstākļu drošākai paredzēšanai ieteicams likt lietā arī tādas laikazīmes, kuras pamatojas uz novērojumiem par dzīvnieku un augu uzvedību. Rezultāti ir vēl drošāki, ja liek kopā vairākus pieredzējušus prātus, kā to

dara zvejnieks Ruodijs, gans Kuonijs un mednieks Vernijs Fridriha Sillera drāmā «Vilhelms Tells»,

Ruodijs

Jau Mituakmens uzvāž cepuri

Un auksti pūš no Veterloha aizas;

Būs auka klāt, man šķiet, pirms manīsim.

Kuonijs

Nāk lietus, laiviniek, — manas aitas ēd

Ar skubu zāli, Krancis zemi kaš.

Vernijs

Jā, zivis mirgas met, un ūdens putni

Nirst viļņos, Drīz negaiss sagaidāms.[1]

SKRIENOŠIE «BAROMETRI»

SKRIENOŠIE «BAROMETRI»

Melnās jūras piekrastē ne tikai vietējie iedzīvotāji, bet ari acīgākie atpūtnieki ievērojuši: ja pat saulainā laikā neredz medūzu — būs vētra. Medūzas no piekrastes ūdeņiem pazūd, iekams sācis reaģēt barometrs. Novērojumi par medūzām tā ari paliktu vienīgi tautas ticējums, ja nebūtu akadēmiķa V. Suleikina atklājuma. Uz kuģa «Taimir» 1932. gadā viņš vadīja okeanogrāfisko ekspedīciju Ziemeļu Ledus okeānā. Kādu dienu meteorologs V. Berezins vērsa akadēmiķa uzmanību uz kādu neparastu parādību. Ja ar ūdeņradi pildītu balonzondi tuvina ausij, tajā jūtamas durošas sāpes. Visstiprākās tās kļūst, kad balon- zonde atrodas apmēram vienu centimetru no auss, un izzūd desmit centimetru attālumā. Sī parādība ļoti ieinteresēja akadēmiķi. Pēc atgriešanās Maskavā viņš mēģināja to atkārtot laboratorijā, taču rezultātu nebija. Tikai Krimas piekrastē, viļņu pētīšanas stacijā, viņam izdevās iegūt tādu pašu efektu kā okeānā. Pēc vairākiem rūpīgi pārdomātiem eksperimentiem V. Suleikins konstatēja, ka šo parādību, kuru viņš nosauca par «jūras balsi», izraisa infraskaņas. Ar speciāli šim nolūkam konstruētu aparātu viņš izmērīja «jūras balss» frekvenci, un izrādījās, ka tā bija no 8 līdz 13 hercu diapazonā (hercs — svārstību skaits sekundē). Sāda skaņas frekvence ir zem cilvēka dzirdamības sliekšņa. Kā zināms, mēs dzirdam skaņas viļņus ar frekvenci no 15—20 herciem līdz apmēram 20 kiloherciem. Pieaugot vēja ātrumam un viļņu lielumam, «jūras balss» kļūst intensīvāka un izplatās tālāk. Virzīdamies ar ātrumu apmēram 330 metru sekundē (ap 1200 kilometru stundā), infraskaņas viļņi tālu apsteidz pašu vētru, kura tos radījusi.

Brīdinošo «jūras balsi» dzird ne tikai medūzas. Infraskaņas uztver arī daudzi citi jūras dzīvnieki un tātad «paredz» vētras tuvošanos ievērojami ātrāk, nekā to sāk rādīt barometrs. Jau diennakti pirms vētras vaļi pazūd no jūras virsmas dzelmē, tikai uz ļoti īsu laiciņu uzpeldēdami pēc kārtējās gaisa devas. Kaijas steidzas krastā. Pingvīni jau laikus ieņem ērtāku vietu gulēšanai un izstiepj knābi tajā virzienā, no kurienes sagaidāma vētra vai putenis. Zinātnieki bioniķi sāka rūpīgi pētīt dzīvnieku vētras paredzēšanas «mehānismu», lai izmantotu dzīvās dabas «izgudrojumu» jūrniekiem tik ļoti vajadzīgā aparāta konstruēšanai. Tādu speciālu orgānu — «infraausi» atrada medūzai. Medūza uztver infraskaņas ar dzirdes kolbiņām (statocis- tām), Maskavas valsts universitātes biofizikas katedras darbinieki B. Ivanovs, L. Vorobjovs un G. Novinskis pēc medūzas infraauas principa izveidoja-elektronisku aparātu, kas automātiski signalizē par vētras tuvošanos 12— 15 stundas pirms tās sākšanās. Aparāts rāda virzienu, no kurienes tuvojas vētra, kā arī tās stiprumu.

Medūzas infraauss veiksmīga modelēšana iezīmēja jaunas zinātnes nozares, jauna, perspektīva bionikas virziena tapšanu. Tā ir bioniskā meteoroloģija, kas nodarbojas ne tikai ar principiāli jauna tipa aparatūras konstruēšanu pēc dzīvās dabas «patentiem». Tehniskajās sistēmās izmanto arī tieši dzīvās būtnes, pieslēdzot to organismiem jutīgus informācijas uztvērējus vai ari «iedzīvinot» to nervos

smalkus elektrodus. So principu jau izmanto šahtās kaitīgo gāzu konstatēšanai. Par smaržu detektoru izmanto mušu. Sajutusi indīgo gāzi, tā sāk ģenerēt noteikta rakstura impulsus, kurus uztver attiecīgā aparāta analizators un ieslēdz trauksmes signālu. Zinātnieki uzskata, ka bio- niskā pieeja ir visai" daudzsološa ne tikai laika apstākļu paredzēšanā, bet arī jaunu dabas likumsakarību atklāšanā.

Dzīvnieki un augi daudzu miljonu gadu gaitā labi pielāgojušies dabas sezonālajai un diennakts ritmikai, lietderīgās reakcijas uz šo ritmiku «ieprogrammētas» viņu iedzimtībā. Gaidāmajām pārmaiņām apkārtējā vidē jāsagatavojas jau laikus. Agrīnā rudenī saule vēl dāsni silda zemi, bet kokiem jau dzeltē lapas, dzīvnieku kažoks kļūst biezāks un sāk mainīt krāsu — tie gatavojas ziemai. Dabiskā izlase darbojas nepielūdzami: kas nav paspējis savlaicīgi sagatavoties ziemai, tas to nepārdzīvos un nākamajā pavasarī nepiedalīsies pēcnācēju radīšanā. Visi šie evolucionārie sasniegumi ir iedzimti. Ja, piemēram, balto zaķi vasaras nogalē pārvieto siltā telpā, viņa kažociņš, tuvojoties ziemai, tik un tā kļūst balts. Istabas mušas parasti izkūņojas rīta stundās, tas notiek pat eksperimentos, kad tiek saglabāta nemainīga temperatūra un gaisa mitrums. Sādu dzīvo organismu spēju «skaitīt» laiku sauc par bioloģisko pulksteni. Šis mehānisms organismam rada iespēju salīdzināt ārējās pārmaiņas ar savu iekšējo ritmu un jutīgi uztvert sev vitāli svarīgas novirzes apkārtējās vides procesu gaitā. Un, tā kā dabā viss saistīts ne tikai telpā, bet arī laikā, katrai parādībai ir savi vēstneši. Dzīvs organisms jūt šos vēstnešus un, attiecīgi reaģējot, paspēj sagatavoties svarīgām novirzēm ārējo procesu parastajā ritmikā, laika apstākļu maiņām. Apbrīnojama jutība pret dažādām pārmaiņām atmosfērā (pret gaisa spiedienu, apgaismojumu, mitrumu, elektriskajiem lādiņiem u. c.) izstrādājusies putniem un kukaiņiem, kuri uz šādām pārmaiņām reaģē, mainot izturēšanos. Tuvojoties lietum, mušas un lapsenes cenšas iekļūt telpās, pat automašīnas kabīnē. Ļoti jutīgas pret gaisa spiediena maiņu ir daudzas zivis, sliekas, dēles, it īpaši vardes. Čūska jūt gaisa temperatūras maiņu pat par grāda simtdaļām.

Vismazākās gaidāmā laika pārmaiņas ļoti labi izjūt zirnekļi. Vēstures grāmatās varam lasīt, kā zirnekļu «paredzējums» palīdzējis franču armijai gūt uzvaru 1794. gadā. Kad ģenerāļa Šarla Pišegrjū komandētā armija pārgājusi Holandes ļrpbežu, tur nebijis karaspēka, kas varētu stāties tai pretī. Tāpēc holandieši atvēruši kanālu slūžas un applūdinājuši ceļus un laukus. Līdz ar to tālākais ceļš ienaidniekam šķita slēgts. Franču armija jau gatavojās atstāt Holandi, bet pēkšņi saņēma pavēli atlikt atkāpšanos. Izrādījās, ka kara padomnieku lomā šoreiz uzstājušies… zirnekļi: ar divkāršu čaklumu tie bija sākuši aust tīklus. Zirnekļi parasti tā rīkojas pirms sausa un (rudenī) auksta laika. Pēc neilga siltuma perioda patiešām iestājās sals. Uzplūdinātais ūdens sasala, un franču armija devās tālāk.

Arī mājdzīvnieki, lai gan ilgi atradušies cilvēka aprūpē, saglabājuši spēju paredzēt laika maiņas. Amerikāņu žurnāls «Time» rakstīja par amizantām sacensībām starp Teksasas štata fermera Džona Makdamsa govi Braimeri un vietējo meteodienestu. Katru pareizu prognozi vērtēja ar vienu punktu. Uzvarēja govs.

Dzīvos «barometrus» laika prognozēšanai sāk izmantot valstīs ar vismodernāko meteodienestu. Vācijas Federatīvajā Republikā tūrisma firmas iepirkušas Āfrikā varžu sugas, kurām ir sevišķas laika paredzēšanas spējas. Izdevumi drīz vien atmaksājušies.

Protams, dzīvnieku uzvedība jāvēro uzmanīgi, un to jāprot atšifrēt. Atceraties, kā Vladimirs Arseņjevs apraksta sava uzticamā pavadoņa Dersu Uzalas spējas paredzēt laika apstākļus pēc putnu uzvedības. «No rīta atmodos vēlāk par citiem. Tūlīt pamanīju, ka nav saules. Debess bija mākoņos. Ievērojis, ka strēlnieki liek mantas tā, lai nesamērcētu lietus, Uzala sacīja:

— Steigties nava vajag. Mums pa dienu labi ej. Vakarā būs lietus.

Es jautāju, kāpēc viņš domā, ka dienu nebūs lietus.

— Tavam pats skaties, — golds atbildēja. — Redzi, mazi putni šurp turp ej, spēlējies, ēd. Drīz lietus — tad viņam klusu sēdi, tikpat kā guli.

Tiešām, es atcerējos, ka pirms lietus vienmēr viss ir kluss un drūms, turpretim tagad mežā bija liela dzīvība: visur sasaucās dzeņi un sīļi un jautri svilpoja ņiprie dzilnīši.»

Novērojumus par dzīvnieku uzvedību visas tautas ļoti plaši izmantojušas laika apstākļu paredzēšanai. Tādu laikazīmju ir ļoti daudz. Tāpēc iedalīsim tās grupās atkarībā no tā, kādi dzīvnieki rāda gaidāmās pārmaiņas.

Savvaļas putni

Ja baloži skaļi un daudz dūdo — laiks būs labs

Ja baloži meklē slēpņus — laiks maitāsies

Ja bezdelīgas atnākušas — pavasaris sākas

Ja bezdelīgas šaudās gan augšā, gan lejā — būs negaiss

Ja bezdelīgas gar sienām laidelējas un ar kājām zemi skar — būs lietus

Ja bezdelīgas lido virs zemes — jau tajā pašā dienā gaidāms lietus

Ja bezdelīgas laidelējas gar ūdeņiem — būs ilgs lietus

Ja bezdelīgas peras pa smiltīm — gaidāms lietus

Ja bezdelīgas no rīta vēlu izlido — būs slikts laiks

Ja bezdelīgas lien ligzdā — būs pērkons

Ja bezdelīgas lido augstu — lietus tuvākajā laikā nebūs; ja zemu — lietus būs

Ja bezdelīgas lido virs māju čukuriem — būs jauks laiks

Ja celmi top pliki — laidīsies cīruļi

Ja cīruļi no rīta sēž piepūtušies un nedzied — jau tajā dienā būs lietus

Ja cīrulis jau ar ausmu nedzied — būs lietus vai slikts laiks

Ja cīrulis kā baidīdamies tikai iečerkstas — būs lietus; ja skaņi dzied — būs silts laiks

Ja cīrulis augstu lido —- tuvākajās dienās būs jauks laiks

Ja cīrulis vakarā dzied — otrā dienā būs slikts laiks

Ja čakstes pirms saules lēkta čakstina — būs lietus

Ja dumpis ezerā kliedz — būs jauks laiks

Ja dzeguze kūko sausā kokā — būs sals

Ja dzeguze vakarā ilgi kūko — būs labs laiks

Ja dzenis neparasti ķērc — būs lietus

Ja dzenis vasaru ielaižas mājās — būs sausi laiki

Ja dzenis ziemu nāk mājās — būs aukstums

Ja dzērves lidojot skaļi kliedz — saglabāsies labs laiks

Ja dzērves lido ļoti augstu — būs labs laiks

Ja dzērves iet zemu — jau trešajā dienā būs salna

Ja dzērves kliedz purvā — būs salnas; ja laukā — būs jauks laiks

Ja dzērves nirst ūdenī — būs vējš

Ja dzērves laižas uz ziemeļiem — būs siltums; ja uz dienvidiem — būs aukstums

Ja vakarā grieze griež laukā — būs labs laiks; ja kokā — būs lietus

Ja grieze griež labībā — šī labība kritīs veldrē

Ja gulbji mazgājas — gaidāms lietus

Ja gulbis izbāzis kāju caur asti — būs lietus

Ja gulbji izklīst pa dīķiem — būs silts

Ja irbes skrien sētā — būs lietus

Ja irbes nāk pie mājām — būs putenis

Ja kaijas atlido — drīz ledus ies

Ja kaijas laižas uz sauszemi vai ezeriem — jūrā būs vētra

Ja kaijas nelaižas jūrā, bet uzturas klintīs vai smilšu sērēs — būs negaiss

Ja jaukā vasaras laikā tīrumos parādās kaijas — būs vētra, lietus

Ja kaijas jeb knāvi staigā pa pļavām — būs plūdi

Ja kaijas daudz peldas — būs slikts laiks

Ja kaijas nerēķinās ar lietu — līs ilgi

Ja kaijas pa gaisu skrien bariem — gaidāmi plūdi

Ja vakarā klijāni lido augstu un kliedz — sagaidāms lietus

Ja kovārņi vakarā lasās baros un kliedz — būs jauks laiks

Ja kovārņi no rīta brēc — būs lietus

Ja kovārņi zemu laižas — būs jauks laiks

Ja kovārņi staigā pa zemes virsu — gaidāms pielaidīgs laiks

Ja kovārņi sēžas koku galotnēs — būs silts laiks; ja puskoka zaros — būs sals

Ja kraukļi pēc ēšanas daudz spārnus vēcina — būs lietus

Ja kraukļi ķērc — būs lietus

Ja kraukļi gaisā plēšas — būs lietus

Ja kraukļi peldas — būs silts laiks

Ja krauklis ķērkdams laižas no ziemeļiem uz dienvidiem — būs skaidrs laiks, sals; ja no dienvidiem uz ziemeļiem — būs lietus, silts laiks

Ja klusā laikā kraukļi vai vārnas galvu griež uz kādu noteiktu pusi — no tās puses nāks vējš

Ja kraukļi laižas no meža klajumā vai pie mājas — būs atkusnis

Ja krauķis vai strazds tevi sveicina — klāt jau pavasaris

Ja ķīvītes zemu laižas — būs lietus

Ja ķīvītes klaigā — būs lietus

Ja vakarā ķīvītes kliedz — būs skaidrs laiks

Ja sarodas daudz ķīvīšu — būs lieli plūdi

Kad lakstīgala sāk dziedāt — palu ūdeņi sāks kristies

Ja lakstīgala pat gaišā vakarā jau agri sāk dziedāt — bus lietus

Ja lakstīgala vakaros ilgi dzied — būs labs laiks

Ja lakstīgala visu nakti bez apstājas dzied — būs saules pilna diena

Ja lijas kliedz — būs lietus

Ja mednis dzied tuvu pie koka — būs slapjš laiks; ja uz zara gala — būs jauks laiks

Ja paipala bļauj — būs lietus

Ja putni (dzērves, lijas, dzilnas, kraukļi, kovārņi, žagatas, vārnas) no rīta klaigā — jau todien būs lietus

Ja putni zemē sēstas — būs skaists laiks; ja uz jumta — būs nelaiks

Ja putni tup koku galos — būs auksts laiks

Ja putni sēž pazarēs — būs silts laiks

Ja putni satupuši rindā — būs lietus

Ja putni peras smiltīs — būs lietus

Ja putni brēkdami mazgājas — būs lietus

Ja meža putni ar ūdeni laistās un nirst — būs lietus

Ja putni daudz un zemu lido un riņķo — būs lietains un vējains laiks

Ja putni turas cilvēku tuvumā un zemu lido — būs lietus

Ja putni laižas zemu — būs aukstums

Ja putni it kā vingrina spārnus — būs vētra

Ja beidz čivināt mazputniņi — vasara beidzas

Ja gājputni lido augstu un steidzīgi — strauji tuvojas sals; ja zemu — sals vēl tik drīz nebūs

Ja pūce skaļi kliedz—mainīsies temperatūra

Ja naktī pūce klaigā — būs silta diena

Ja pūce agri rītā vaid — būs lietus

Ja pūce lietus laikā stipri ķērc — būs labs laiks

Ja pūce vai ūpis labā laikā klaigā — būs lietus;ja lietus laikā — būs labs laiks

Ja rubenis rubina — pēc trim dienām būs sals

Ja rubeņi rūc — drīz būs sniegs

Ja rubeņi rudeņos iet meža malā — drīz būs salnas

Ja rubeņi rubina meža malā — būs silts laiks; ja meža vidū — būs auksts

Ja rubeņi sala laikā iet meža malā vai uz lauku — būs mīksts laiks

Ja rubeņi nāk pie mājas — sals drīz pielaidīsies

Ja rubeņi bariem no meža laižas uz pļavu — nākamajā dienā kusīs

Ja ziemu rubeņi metas bērzos — būs atkusnis

Ja rubeņi dienā sēd kokos — būs atkusnis

Ja rubeņi rubina vēlu vakarā — nākamdien būs salna

Ja sarkankrūtītis jeb svilpis čirina — būs sniegs, putenis, slapjdraņķis

Ja sīlis nāk pie mājas — pēc trim dienām laiks pielaidīsies

Ja sniedzes rudenī nāk mājā — trešajā dienā būs sniegs

Ja sniedzes ziemā pie mājām nāk — drīz būs putenis

Ja pat jaukā laikā stārķa spalvas ir pelēcīgas — būs lietus;

ja, pat lietum vēl līstot, stārķa spalvas ir spodras, spilgti baltas — drīz sāksies jauks laiks

Ja stārķis pļavā staigā — būs labs laiks; ja pa kalnu — būs slikts laiks; ja pa lauku — līs lietus

Ja stārķis paskrienas, nedaudz paceļas spārnos un atkal piezemējas — būs laika pārmaiņa, lietus

Ja stārķis purina spārnus un slēpj knābi zem spārniem — būs vētra un negaiss

Ja stārķis knābi klabina — lietus līs Ja stārķis nes mēslus no ceļa — būs slikts laiks

Ja stārķis uzmetas uz jumta — būs ilgs, stiprs lietus

Ja stērstes laižas baros un čivina — mainīsies laiks

Ja stērstes nāk mājās — būs putenis

Ja strazdi skrien lieliem pulkiem — būs liels lietus

Ja strazdi skaļi uzvedas — tuvojas vētra

Ja pelēkais strazds sēž kokā un dzied — būs sals

Ja svīres laidelējas augstu gaisā — būs labs laiks

Ja svīres lido gan augšup, gan lejup — būs vējš

Ja šņibis svilpj — būs lietus

Ja tilbītes pamet purvu un staigā pa lauku — saglabāsies labs laiks

Ja vanags ielido pagalmā pēc vistām — būs slikts laiks

Ja lielais pelēkais vanags kliedz — būs lietus

Ja vālodze dzied mīlīgā balsī — būs labs laiks

Ja vālodzei tīra, skaļa balss — būs labs laiks; ja tā ķērc — līs lietus

Ja vālodze zemu laižas — tā lietu vilina

Ja vālodze pēc saules trokšņo — būs lietus

Ja vārnas ziemā uzmetas augstu kokā — būs auksts laiks; ja uzmetas pazarēs vai tup zemē — būs silts

Ja vārnas vasarā tup koka galotnē — līs lietus

Ja agrā pavasarī vārnas peldas — būs silts

Ja vārnas pa smiltīm mazgājas un ķērc — būs lietus

Ja vārnas peras pa sniegu — kļūs siltāks

Ja vārnas snauž — būs slikts laiks

Ja vārnas slēpj knābi zem spārna — gaidāms sals

Ja vārnas bariem staigā pa zemi — nākamajā dienā līs

Ja vārnas ziemā staigā pa ceļu — būs atkusnis

Ja vārnas nāk mājās — būs atkusnis

Ja vārnas pulcējas baros — būs atkusnis

Ja vārnas sēž siena kaudzes galā — laiks mainīsies

Ja vārnas lietus laikā tup stabu galos — ilgi līs lietus

Ja vārnas ziemā sēž mietu galos — būs sniegs

Ja vārnas jau pirms saules ķērc — būs lietus

Ja vārna vasarā ķērc — būs lietus; ja ziemā — būs putenis un atkusnis

Ja vārnas ķērc uz dienvidu pusi — nāks siltums; ja uz ziemeļu pusi — nāks aukstums

Ja vārnas augstu lidinās — būs sals; ja zemu — būs silts laiks

Uz kādu pusi vakarā vārna lido — no tās puses rīt gaidāms vējš

Ja vārnas skrien pret vēju — kļūs siltāks

Ja vārnas vakarā skrien pret sauli — būs lietus

Ja vārnas vakarā laižas no austrumiem uz rietumiem — otrā rītā līs;

ja no rietumiem uz austrumiem — būs jauks laiks

Ja zīlīte no rīta pīkst, čiepst — naktī vai jau dienā būs sals

Ja zīlīte nāk pie loga — būs stiprs sals

Ja tālumā dzird zosis kliedzam — būs lietus

Ja zosis lido uz austrumiem — būs vējš

Ja zvirbuļi pulcējas baros un trokšņo — būs putenis, bet pēc tā, kā parasti, sekos atkusnis

Ja zvirbuļi bariem pārlido no vienas vietas uz otru — būs stiprs vējš

Ja zvirbuļi lien paspārnēs — būs putenis

Ja zvirbuļi ligzdas taisa — būs labs laiks

Ja zvirbuļi plunčājas ūdeni — būs silts un lietus; ja peras smiltīs vai tup sabozušies — būs lietus vai aukstums

Ja zvirbuļi pulcējas baros un čivina — mainīsies laiks

Ja zvirbuļi kāzojas, čalodami skraida pa kokiem — būs negaiss vai lietus

Ja ilgstošā lietū zvirbuļi sāk čiepstēt — laiks uzlabosies

Ja zvirbuļi pa žagariem skraida un čivina — būs lietus

Ja aukstā laikā zvirbuļi čivina — būs atkusnis

Ja zvirbuļi nāk pie mājām — būs aukstums

Ja žagatas no rītiem tarkšķ — līs lietus

Ja žagatas pļāpīgi tarkšķ — būs labs laiks

Ja žagata sēž sabozusies un klusa — snigs

Ja žagatas nāk mājās — būs slikts laiks

Ja žubīte neparasti, savādāk dzied — lietus būs

Ja žubīte jau agri no rīta pa jumtu lēkā — būs lietus

Savvaļas zīdītāji

Ja ziemā no migām izlien āpši vaLjenoti — kļūs siltāks

Ja brieži spēcīgi badās — būs lietus un vējš

Ja vakarā redz ezi staigājam — otrā dienā līs

Ja ezis aizvēris savas mītnes ziemeļu eju — negaiss nāks no ziemeļiem; ja dienvidu eju — nāks no dienvidiem

Ja kurmji ceļ rakumus — būs lietus

Ja kurmji lien ārā no zemes — būs lietus

Ja kurmji ceļ rakumus zem pirmā sniega — tas nepastāvēs »

Ja ziemā kurmis izceļ zemes — būs atkusnis

Ja peles nervozi skraida, pīkst, lēkā — būs lietus

Ja peles velk migu — būs lietus

Ja pēc saules rieta lidinās daudz sikspārņu — būs skaidrs laiks

Ja sikspārņi zemu lido — būs lietus

Ja vāveres pa zemi staigā — būs labs laiks

Ja vilki gaudo — būs ļoti auksts laiks

Ja vilks noklīst no bara un velkas uz mājām — būs lietus vai citādi slikts laiks

Ja zaķi kliedz — drīz būs silts laiks

Ja vasarā zaķi nāk uz lauka — būs lietus; ja tie dzīvo mežos — būs karsts un skaists laiks

Ja zaķis pēdas atstāj pirmajā sniegā — tas pastāvēs

Ja zaķi nāk uz lauka — būs atkusnis; ja guļ dziļi mežā — būs aukstums

Ja zaķi nāk uz dārzu — vēl ilgi būs barga ziema

Ja zaķis guļ virs sniega — būs putenis; ja ierušinājušies sniegā — būs atkusnis

Ja zaķi gul klajumā — būs atkusnis

Ja zaķa guļasvieta slapja, sniegs izkusis — būs atkusnis

Ja meža zvēri — cūkas, aļņi, stirnas, zaķi — nāk dārzā — būs auksts laiks

Abinieki un čūskas

Ja uz celiņiem vakarā vai pat dienā izrāpojuši krupji — būs lietus; ja tie slēpjas — būs labs laiks

Ja krupji nāk uz māju un kurc,— būs lietus Ja vasarā vardes stipri kurkst — tās drīz sasauks lietu

Ja vardes vakarā kvākšķ patīkamā balsī — būs labs, skaidrs laiks; ja bļaustīgi — būs lietus

Ja varde lēkā krastā un skaļi kurkst — būs lietus

Ja vardes iet uz dīķi — būs labs laiks; ja nāk ārā — būs lietus

Ja vardes nāk sausumā — būs lietus

Ja vardes vai vardulēni lēkā pa ceļu — būs lietus

Ja saulainā laikā vardes atstāj āboliņa lauku — būs jauks laiks

Ja vardes siena laikā rāpjas sienā — būs lietus

Ja vardes kļūst tumšas — būs lietus;

ja kļūst gaišas — nebūs lietus

Ja vardēm vēderi kļūst gaiši — ilgstoši līs;

ja kļūst tumši — ilgi pastāvēs sauss laiks

Ja, lietum līstot, redz tumšu vardi — līs vēl stiprāk

Ja čūskas žirgti lodā — būs lietus

Ja pēc lietus redz čūsku — būs sauss laiks

Ja čūskas uz ciņiem sildās — būs pērkona lietus

Ja zalkši lien uz ceļa sildīties — būs lietus

Kukaiņi un tārpi

Ja bites, saulei rietot, vēl laižas ziedos — rit būs lietus

Ja bites vakarā ātri beidz darbu — rit būs jauks laiks

Ja bites jau agri no rīta atstāj stropu — būs labs laiks

Ja rītā laukos, pļavās, mežmalās un mežos daudz bišu — saglabāsies labs laiks.

Ja bites pat labā laikā paliek stropos vai nelaižas tālu — būs lietus

Ja bites steidzas stropā iekšā un ārā — būs lietus

Ja pat labā laikā bites steidzīgi atgriežas dravā — būs lietus

Ja bites, mākoņiem sabiezējot, nebēg stropos — lietus aizies garām

Ja bites aplido akācijas vai jāņogas — būs lietus

Ja bites sēž čupiņās uz stropa sienām — būs karsts laiks

Ja bites lido augstu — būs labs laiks

Ja bites ir niknas un dzeļ — būs sauss laiks

Ja vasarā circenis dzied — būs karsts laiks

Ja ziemā circeņi dzied — būs auksts laiks

Ja circeņi vakarā stipri dzied — būs liels vējš

Ja circeņi klusē — būs lietus, mīksts laiks

Ja circenis lec uz krāsns pusi — būs draņķīgs laiks

Ja circenis lec uz durvju pusi — būs labs laiks

Ja ganībās parādās daudz dunduru — būs lietus

Ja knišļi vakarā acīs, degunā, mutē lien — būs lietus

Ja vakaros knišļi spindz un dzeļ — būs lietus

Ja ap dzelteno akāciju lidinās daudz kukaiņu — būs lietus

Ja krēslā uz ugunskuru lido daudz kukaiņu — būs lietus

Ja dievgosniņa jeb mārīte no rokas ātri aizlaižas — būs skaidrs laiks

Ja mušas lido jau agri no rīta — dienā būs jauks laiks;

ja guļ, pieplakušas pie sienām, — būs lietus

Ja mušas agri mostas un stipri sīc — būs labs laiks

Ja mušas ir uzmācīgas un sīvi kož — būs lietus

Ja mušas lien acīs, ausīs — būs lietus Ja mušas atdzīvojas un sīc — būs atkusnis

Ja ziemā sāk mušas lidināties — būs atkusnis

Ja mušas lien pie krāsns — būs auksts

Ja ziemā mušas pa māju laižas — būs silts laiks Ja o d i dejo spietiem — būs labs laiks

Ja odi stampājas — būs labs laiks; ja sijājas — būs slikts laiks

Ja odi vakarā dejo mutuļos — būs karsts laiks

Ja odi, knišļi lido stabveidīgi — gaidāms vējš

Ja odi vēl pēc saules dejo — laiks nemainīsies

Ja odi zemu lido — būs lietus

Ja siseņi dzied zālē — vairākas dienas būs jauks laiks; ja kokos — būs lietus

Ja gaisā daudz siseņu — būs daudz sēņu

Ja vakarā sienāži sisina, kaut ari stipri apmācies vai pat nolijis lietus, — otrā dienā būs sauss, karsts, saulains siena laiks

Ja sienāži čirkst kokā — būs lietus; ja zemē — būs siena laiks

Ja sienāži no rīta kāpj augstu kokos sisināt — būs labs, sauss laiks - «

Ja sienāži dienu kāpj kokos — būs lietains laiks

Ja sienāži vakaros kāpj kokos — būs skaists laiks

Ja siena laikā, pļavā ēdot, sienāži lec bļodās — pieturēsies labs siena laiks

Ja skudru pūznī visas ejas ir vaļā un manāma dzīva rosība — būs labs laiks

Ja labā laikā skudru pūžņa ejas ciet un ap to maza kustība — drīz būs slikts laiks

Ja spārnotās skudras laidelējas un skraida — būs slikts laiks, lietus

Ja, sienu grābjot, sāk apkārt lidot spārnainās skudras — naktī sagaidāms lietus

Ja istabā parādās skudras — būs lietus Ja skudras ceļ zemi — būs lietus

Ja skudras rāpjas kokos — gaidāms lietus

Ja skudras uz citu vietu pārnes savas oliņas — pēc kāda laika būs lietus

Ja skudras ļoti kustīgas — būs labs laiks Ja melnās skudras savus pūznīšus ceļ līdz zāļu galiem — būs ilgs lietus

Ja mīzenes jeb mazās skudras piepūļojas siena gubās — būs pali

Ja mīzenes jeb dzeļošās skudras virs zemes sadzen pūžņus — būs lietus

Ja sliekas ceļ rakumus — būs lietus

Ja sliekas uz cieti nomīdītiem celiņiem izdzinušas zemes kaudzītes - būs lietus

Ja sliekas lien no zemes ārā — būs lietus

Ja pēc pirmā lietus virs zemes parādās sliekas — vēl ilgi līs

Ja nātru tauriņš slēpjas aizsegā, lido istabā, sēžas tumšākajos kaktos — būs lietus

Ja naktstauriņi lido istabā — būs auksts vējš

Ja vaboles lien pulkos un nelido — būs slikts laiks

Ja vakarā mēslu vaboles lidinās — būs jauks laiks; ja ņemas pa kaudzi — būs slikts laiks

Ja vakarā mēslu vaboles skrien uz kādu noteiktu pusi — no tās puses rīt pūtīs vējš

Ja mēslu vaboles rūkdamas pēc saules laižas — būs labs laiks; ja pirms saules — būs slikts laiks

Ja mēslu vaboles vakarā skraida — būs silta nakts, labs laiks

Ja vakarā mēslu vaboles dūkdamas skraida — nākamajā dienā līs

Ja maijvaboles lido līdz tumsai — būs labs laiks

Ja zemesvēzis kurc — būs lietus

Ja zirnekļi rosīgi auž tīklus — ilgi būs skaists, sauss laiks;

ja paši tos sarausta — būs slikts laiks

Ja zirneklis auž tīklu, pat lietum līstot, — drīz atkal būs labs laiks

Ja zirnekļi galvenos pavedienus taisa garus — būs skaists laiks; ja taisa īsus — būs lietus

Ja zirneklis velk pavedienu no griestiem uz leju — būs slikts laiks; ja no apakšas uz augšu — būs labs laiks

Ja zirneklis nervozi skraida pa savu tīklu — būs lietus

Ja zirneklis savā tīklā nekustas — būs slikts laiks

Ja zirneklis ielīdis stūrī — būs vējš

Ja zirneklis guļ tīkla vidū — būs lietus; ja guļ tīkla malā vai kaut kur ārpusē — būs siena laiks

Ja visur zirnekļi staigā — būs aukstums

Ja uz sniega parādās zirneklis — būs atkusnis

Ja no rīta mežā, pļavā, laukā daudz zirnekļa tīklu — būs labs, sauss laiks

Ja zirnekļi tīklus savilkuši mežā — ilgi būs sauss laiks

Ja zirnekļi savilkuši riteņveidīgus tīklus kokos — būs sauss laiks

Ja zirnekļi auž daudz tīklu starp kokiem vai augstām zālēm — būs vēss laiks

Ja lauki noplēkājuši ar zirnekļa tīkliem, būs sauss, jauks laiks

Ja zirnekļa tīkli lido pa gaisu — būs sauss laiks

Ja pret vakaru zālē ir zirnekļa tīkli — būs labs laiks Ja zirnekļa tīkli mierīgā laikā ļoti kustas — būs lietus un vējš

Ūdens iemītnieki

Ja dēles ložņā pa ūdens apakšu — rīt būs slikts laiks, lietus;

ja pa ūdens virspusi — būs labs laiks

Ja roņi jautri rotaļājas pa ūdeni — būs vējš

Ja sami trokšņaini nāk ūdens virspusē un ķer gaisu — būs negaiss

Ja vēži lien krastā un sausumā — būs lietus; ja iet pa upes vidu — būs pērkons

Ja dienā zivis stipri šaudās — būs lietus

Ja zivis laiž burbuļus — būs lietus

Ja vakarā zivis lēkā — būs jauks laiks

Ja pavasarī un vasarā tikko ķertās zivis ļoti asiņainas — tuvojas negaiss

Ja noķertajai zivij, to tīrot, izdalās daudz asiņu — būs lietus

Mājputni

Ja liela sala laikā gaiļi agri dzied — kļūs siltāks, mērenāks

Ja gailis vakarā dzied sliktā laikā — otrā dienā būs labs laiks; ja dzied labā laikā — būs slikts laiks

Ja gailis nelaikā dzied — vasarā būs lietus, bet ziemā atkusnis

Ja gailis vakarā dzied, zemē stāvēdams, — rīt būs lietus; ja dzied, kur uzlēcis, — būs sauss laiks

Ja gailis dzied, spārnus sizdams, — būs lietus

Ja gailis stāv uz vienas kājas — būs aukstums

Ja gailim vakarā aukstas kājas — rītā būs saule

Ja lietus laikā gailis asti nolaidis — līs ilgi

Ja gaiļi un vistas sāk laukā pulcēties — būs lietus

Ja sāk līt un vistas saskrien pajumtē — lietus drīz pāries; ja tās nebēg, staigā pa āru — līs ilgi

Ja vistas smiltīs peras — būs lietus

Ja vistas plūkā, kārto savas spalvas — būs lietus

Ja vistas purinās — būs vējš

Ja vistas skraida spārnos — būs vējputenis

Ja vistas bieži kladzina — būs lietus

Ja vistas kāpj uz sētas — būs lietus

Ja vistas knābā zāli — līs lietus

Ja vistām mīksti mēsli — būs atkusnis; ja cieti — būs sala laiks

Ja vistas agri salec laktā — rīt laiks mainīsies

Ja vistas vasarā vēlu iet gulēt — rīt līs

Ja vistas iet gulēt pirms saules — rīt būs saulains laiks; ja pēc saules — būs lietus

Ja ziemā vistas agri un augstu lec laktā — būs sals, un, jo augstāk tās lec laktā, — jo sals būs lielāks

Ja vistas stāv uz vienas kājas — būs auksts laiks

Ja vistas ilgi guļ laktā — būs labs laiks; ja agri ceļas — būs lietus

Ja cāļi lasās zem vistas pat jaukā laikā — būs lietus

Ja cāļi čiepst — būs lietus

Ja pīles daudz pēkšķ — būs lietus

Ja pīles klaigā, plivina spārnus un skrien — drīz būs lietus

Ja pīles ūdenī peras — būs ilgs lietus

Ja pīles bāž galvu zem ūdens — būs lietus

Ja pīles iet uz ledu — būs slapjš laiks

Ja pīles un zosis peldot kliedz — būs lietus

Ja pīles un zosis ceļas spārnos — būs vējš Ja pīles un zosis slēpj knābjus zem spārna — būs slikts laiks

Ja pīles un zosis «peldas» sniegā — būs putenis un atkusnis

Ja zosis pat skaidrā laikā kopā skrien un ir nemierīgas — būs lietus

Ja zosis mazgājas un ceļas spārnos — drīz līs

Ja zosis cītīgi tīra spalvas — būs vējš

Ja zosis bieži nirst un ar spārniem ūdeni kuļ — būs lietus

Ja zoss vienu kāju silda pie krūts būs sals

Mājlopi

Ja aitas badās — būs aukstums

Ja aitas nemierīgas — būs pērkons

Ja aitas badās, skraida — būs vējš

Ja aitas stāv pa vējam — būs lietus; ja pret vēju — lietus nebūs

Ja aitas ganos brēc, lēkā — būs lietus Ja aitas brēc — būs aukstums

Ja vakarā, aitas dzenot mājās, tās vēl kāri ķer zāles kumšķus — būs lietus

Ja auni un āži badās — būs lietus Ja cūkas ilgi dubļos guļ — būs lietus

Ja cūkas peras pa ūdeni, dubļiem — būs karsts laiks un pērkons

Ja cūkas vārtās smiltīs — būs lietus

Ja cūkas mutē nēsā apkārt salmus — būs lietus

Ja cūkas rukšķ un velk salmus migā — būs lietus

Ja cūkas velk migu — būs vējš

Ja cūkas kviec — nāk nemīlīgs laiks, lietus

Ja cūkas ar snuķi ēdienu svaida — būs lietus

Ja cūkas vemj — būs negaiss, lietus, slikts laiks

Ja cūkas vēlu vakarā vēl rok — būs slikts laiks

Ja cūkas vakarā berzējas — gaidāms sniegs, putenis, atkusnis, lietus

Ja ziemu cūkas kasās — kļūs siltāks Ja cūkas vēlu iet gulēt — rīt līs

Ja cūkas nemierīgi guļ un rūc — būs lietus

Ja cūkas rok jau sasalušu zemi — laiks atlaidīsies

Ja pēc sniega uzkrišanas cūkas tik un tā rok zemi — sniegs nepastāvēs

Ja vasarā govis bizo pat bez dunduriem — būs lietus

Ja govis ganos nemierīgas, bizo — gaidāms pērkons

Ja govis gaisu osta un ausis purina — tuvojas negaiss, pērkons

Ja govis vēl vakarā bizo — no rīta līs

Ja govis staipās — kļūs siltāks; ja drebinās — kļūs auksts

Ja govis kājas tirina — drīz būs sals

Ja govis no rīta spiežas kopā —būs lietus

Ja, govis slaucot, piens stipri puto — būs karsts laiks

Ja teļi pārmērīgi lēkā un priecājas — būs lietus

Ja lopi stipri bizenē — būs lietus

Ja lopi maz dzer un dienā guļ — būs lietus

Pret kuru pusi lops guldamies griež muguru — no tās puses nāks vējš

Ja lopu mātītes, cūkas, kazas, aitas lec virsū saviem tēviņiem — drīz būs sals

Ja vērši gulstas kā piekusuši — būs lietus

Ja vērsis kāju nagus laiza — būs lietus

Ja vērsis vakarā maudams skrien kūtī — būs lietus

Ja zirgs krāc, mētā galvu un bieži ceļ to gaisā — būs ilgstošs lietus

Ja zirgs ļoti kustina ausis — būs lietus Ja zirgs sprauslā — būs lietus

Ja zirgs žāvājas — mainīsies laiks Ja zirgs vārtās — būs lietus

Ja zirgs guļ — būs lietus Ja zirgs ziemā guļas sniegā — būs silts laiks; ja stāvus snauž un neguļas — būs sals

Ja zirgam nagi svīst — būs silts laiks

Kaķi un suņi

Ja kaķis tup uz zemes un laiza asti — būs lietus

Ja kaķis ļoti kasa galvu un kaklu — būs lietus

Ja kaķis žāvājas — būs pērkons

Ja kaķis pret sienu vai grīdu skrāpējas — būs vējš, lietus;

ja saritinājies guļ — būs sals

Ja kaķis pret kādu priekšmetu trin nagus — būs putenis

Ja kaķis zāli ēd — būs lietus

Ja kaķis, visiem redzot, ūdeni lok — būs slikts laiks

Ja kaķis laiza logu — būs atkusnis

Ja vakarā kaķis ņaud — būs vējš

Ja kaķis guļot ņaud — gaidāms stiprs sals

Ja kaķis glaužas gar krāsni — gaidāms sals

Ja kaķis lien sildīties vai guļ siltā vietā — būs aukstums

Ja kaķis siltā laikā lien uz krāsni — būs stiprs sals

Ja kaķis pat sala laika guļ uz grīdas — nāk silts laiks

Ja kaķis guļ uz galda — būs slikts laiks

Ja suns ēd zāli — līs

Ja suns ēd sniegu — putinās

Ja suns vārtās uz muguras — būs lieli vēji

Ja suns zālē vārtās — līs

Ja suns sniegā vārtās — būs sniegs

Ja suns guļ gareniski uz celiņa — gaidāms garš lietus

Ja suns guļ pagultē — būs auksts laiks

Ja suns dienā liekas gulēt — būs slikts laiks

Ja suņi ir klusi un bēdīgi — būs lietus

Ja suns reti ēd un daudz gulšņā — būs lietus

Ja vasarā suns elš un neēd — būs pērkons

Ja suns no peļķēm lok — būs lietus

Ja suns skrien ar nokārtu asti — būs lietus

Ja suns skrien ar izkārtu mēli — būs skaists laiks

Ja sunim burkšķ vēders — būs slikts laiks, putenis

Ja suns brauc uz astes — līs

Ja suns smird — būs lietus

Ja suņi ar visām kājām zemi kašņā — būs lietus

Ja suns osta gaisu — būs slikts laiks

Ja suņi ne no šā, ne no tā rej — būs labs laiks

Ja suns mēnesi rej — būs slikts laiks

Ja vakarā suns skaņi rej — rīt būs jauks laiks

Daudzām no šīm laikazīmēm ir vienkāršs zinātnisks izskaidrojums. Nemierīgi dzīvnieki jutīgi reaģē uz gaisa spiediena maiņām vai arī elektromagnētiskajām parādībām atmosfērā. Citas laikazīmes izskaidrot grūtāk, jo ne visi dzīvnieku maņu orgāni un reakcijas ir pietiekami izpētīti. Dažām pazīmēm ir netiešs raksturs, piemēram, novērojumiem, ka bezdelīgu zemā lidošana norāda uz drīzu lietu. Taču šajā gadījumā uz tuvojošos lietu reaģē nevis bezdelīgas, bet gan kukaiņi, kurus tās medī. Pirms lietus pūkas, kas klāj kukaiņu ķermeni, uzsūc gaisa mitrumu — un kukaiņi kļūst smagāki. Tie nespēj vairs pacelties tik augstu kā sausā gaisā. Arī mitrums, lietum tuvojoties, vispirms palielinās augstākajos gaisa slāņos. Tāpēc kukaiņi meklē glābiņu no augošā mitruma tuvāk zemei, kur gaiss vēl pagaidām sausāks.

Laikazīmēs izmantotas arī pazīmes par cilvēka jutoņu. Vairums cilvēku, kuri ir pilnīgi veseli, laika apstākļu maiņas izjūt maz, taču neveseli un veci ļaudis pret tām kļūst jutīgi. Gaisa mitrumam paaugstinoties līdz 80—95% un spiedienam krītoties, krasi pieaug hipertonijas krīžu skaits. Sevišķi jutīgi pret laika apstākļu maiņām ir cilvēki, kas slimo ar reimatismu. Modernajā medicīnā parādījušies jauni termini — meteojutība, meteopatoloģiskie faktori u. tml. Nīderlandes senajā universitātes pilsētā Leidenē 1956. gadā tika nodibināta Starptautiskā biometeoroloģi- jas biedrība, kuras darbības galvenais virziens ir pētīt laika apstākļu ietekmi uz cilvēka veselību un izstrādāt veselības aizsardzības pasākumus pret nelabvēlīgu meteoroloģisku faktoru ietekmi. Šādus pētījumus veic daudzās valstīs. Padomju Savienības Veselības aizsardzības ministrijas Kurortoloģijas un fizioterapijas centrālais zinātniskās pētniecības institūts izstrādājis medicīnisko meteopro- gnožu metodiku.

Arī cilvēka fizioloģija bagātinās ar jaunām atziņām par mūsu maņu orgāniem un to funkcfjām. Ievērojami paplašinās zinātnes priekšstati par sajūtām. Līdzās tādām sen zināmām sajūtām kā redze, tauste, dzirde, garša, oža atklātas arī jaunas — piemēram, telpas izjūta. Nesen atklāts, ka cilvēki spēj uztvert elektromagnētisko izstaro- jumu skaņu un attēlu veidā. Izrādījies, ka daļai cilvēku ādas elektropotenciāls mainās atkarībā no Saules aktivitātes, pat nedaudz to apsteidzot. Daudziem ir labi izteikta virziena izjūta.

Protams, cilvēka apziņa ne vienmēr kontrolē tiešās sajūtas, ko izraisa pārmaiņas atmosfērā. Tāpēc laikazīmēs izteikts jau šo sajūtu galarezultāts (kaulu sāpēšana, vēdera niezēšana u. tml.).

cilvēks

Ja veciem cilvēkiem kauli sāp — būs mitrs laiks

Ja veciem cilvēkiem kauli sāp — būs vispār slikts laiks

Ja pēdas niez — būs atkusnis vai lietus

Ja ausis niez — būs vējains laiks

Ja aiz auss niez — būs sauss laiks, ziemā kļūs siltāks un kusīs

Ja uznāk no gurums — būs lietus

Ja cilvēks jūt smagus kaulus — būs pērkona lietus

Ja dienā nāk miegs — būs lietus

Ja vēders rūc — būs slikts laiks, lietus

Ja vēders niez — būs liels vējš

«RAUDOŠIE» PAREĢOŅI

«RAUDOŠIE» PAREĢOŅI

Kā liecina novērojumi, ja istabas augam monsterai uz gaisa saknēm parādās «asaras» — būs lietus (vai atkusnis ziemā). Pirms lietus «raud» apses, alkšņi, ievas, vītoli, dažādi lakstaugi. Dažkārt vītols «raud» tik gauži, ka zeme zem tā kjūst mitra. Un pēc pāris stundām lietus ir klāt. Dienu vai divas pirms lietus lipīgām «asarām raud» zirg- kastaņas. Kļavai «asaras» izdalās pie lapas kātiņa pamatnes jau trīs vai pat četras dienas pirms lietus.

Kāpēc pirms lietus augi «raud»? Izskaidrojums pavisam vienkāršs. Augi savām vajadzībām izmanto tikai daļu no ūdens, ko saknes uzsūc. Pārējais iztvaiko galvenokārt caur lapām. Jo mitrāks gaiss, jo vājāka iztvaikošana. Augā rodas ūdens pārpalikums, no kura jāatbrīvojas kaut vai «raudot». Zinātniskajā valodā šādu parādību sauc par gutāciju (latīņu valodā gutta — piliens). Gutācija intensīvāk noris rīta stundās bezvēja laikā.

Citi augi paredz laika maiņu, piemēram, lietu, priekšlaikus aizverot ziedu dienā (baltās ūdensrozes, pienenes, tīteņi) vai vispār no rīta ziedus neatverot (virza, zaķskābenes). Tā ir auga reakcija uz gaisa mitruma palielināšanos un spiediena pazemināšanos. Šādas reakcijas bioloģiskā lietderība ir acīm redzama: jāpasargā putekšņi no izskalošanas, kā arī jātaupa drīksnas sekrēcija.

Pirms lietus

daudziem augiem pārmainās šūnu turgors (spriegums).

Malvas, vijolītes, ipomejas izskatās apvītušas.

Egles un paegļi nolaiž zarus.

Ziedi, kurus apputeksnē kukaiņi, sāk intensīvāk smaržot.

Ja apses stipri dreb — gaidāms negaiss

Ja āboliņš neatver ziedus — būs pērkons un lietus

Ja bērzi pat mazā vējā šalc — būs aukstums

Ja bērziem kailie zari kļūst sarkani — būs vējputenis

Ja dadža bumbiņas sabož adatas — būs lietus

Ja dienas vidū eglēm zari izskatās tumši — vakarā būs skaidrs laiks

Ja egles piesnieg — gaidāms putenis un atkusnis

Ja istabas puķei spriganei uz lapām un monsterai uz gaisa saknēm parādās ūdens pilieniņi — gaidāms lietus

Ja kallu lapu galos parādās ūdens piles — būs lietus Ja istabas puķēm uz lapām parādās rasa — gaidāms negaiss

Ja istabas puķes nokar lapas — būs lietus

Ja pļavās sazied daudz purveglīšu jeb jāņeglīšu — gaidāmi lieti, pali

Ja kliņģerītes vainadziņus atver agri no rīta — būs skaidrs laiks; ja vēlāk — būs lietus, negaiss

Ja klusā laikā krūmi šalc — būs vējš

Ja ķiršiem nav nokritušas visas lapas — neviens sniegs nenoturēsies, atkusnis to nodzīs

Ja Eiropas lapeglei skujas nodzeltējušas — gaidāms sals

Ja vējš koku lapas griež uz otru pusi — būs lietus

Ja stādiem lapas apvītušas — būs lietus

Ja runkuļiem, bietēm lapas apvīst — drīz būs pērkona lietus vai nākamajā dienā parasts lietUs

Ja mežā koki sāk šņākt — gaidāms lietus

Ja klusā laikā mežs šalc — būs vējš

Ja ziemu sils šņāc — būs atkusnis

Ja vasaru sils šņāc — būs lietus

Ja skujkoku mežs šņāc — būs mīksts laiks

Ja mežs pēc lietus kūp — vēl būs lietus

Ja uz sniega birst skujas — būs atkusnis

Ja pieneņu ziedi dienā aizveras — būs lietus

Ja ozola piepe saraujas — būs sauss laiks; ja piepe uzpūšas — būs lietus;

ja tā pārklājas ar dzeltenām pilītēm — būs stiprs, smags lietus

Ja saulainā dienā uz zāles parādās putas — būs pērkons

Ja nolaižas struteņu ziedu vainadziņi — būs slikts laiks

Ja sūna uz kokiem top mitra — drīz līs

Ja saulainā dienā aizveras tīteņa ziedi — būs lietus

Ja lauku tīteņa ziedi atveras, kad laiks apmācies vai pat līst, — vispār nelīs vai ilgi vairs nelīs

Ja dienā aizveras baltās ūdensrozes — būs lietus

Ja virza no rīta neatver vai visu dienu tur aizvērtus savus ziedus — būs lietus

Ja virza, tītenis, pļavas ķērsa, āboliņš liecas pie zemes, it kā vīst — būs slikts laiks, lietus

Ja spuļģīšu ziedi visu dienu neatveras — būs lietus

Ja zaķskābenes neatver ziedus — būs lietus

Ja nakti zaķkāpostu ziedi neaizveras — būs lietus

Ja egļu zari un skujas liecas uz leju — līs} ja uz augšu — būs saulains laiks

Ja lapu koku zari liecas uz augšu — būs skaists laiks; ja lejup — būs lietus

Ja paeglim istabā zari liecas uz leju — būs lietusj ja uz augšu — būs saule

Ja ziedi sāk spēcīgi smaržot — būs lietus

Ja uz zirgkastaņas lapām parādās «asaras» — būs slikts laiks.

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠIE DZĪVIE SINOPTIĶI

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠIE DZĪVIE SINOPTIĶI

Dabaspētnieks un rakstnieks M. Zverevs grāmatā «Kā dzīvnieki paredz laiku» atstāsta šādu gadījumu. Kādā pavasarī viņš kopā ar Novosibirskas zooloģiskā dārza jauno naturālistu pulciņa dalībniekiem uzskaitījis stepju lijas ligzdas. Virs laukiem peļu medībās lidinājušies gan tumšie tēviņi, gan gaišās mātītes, taču stepē ligzdas nekur nav izdevies atrast. Beidzot viņi tās uzgājuši… purvā, kur parasti ligzdo nevis stepju, bet purvu lija. Kaut kas neredzēts! Taču pētnieki nosprieduši, ka brīnumu dabā nav un droši vien neparasti apstākļi likuši putniem mainīt ieražas. Atminējums nācis pēc pāris mēnešiem. Togad vasara

bijusi neparasti karsta, bez lietus un zāle stepē izkaltusi. Ja putni būtu taisījuši ligzdas parastajās vietās, tās būtu redzamas jau pa gabalu, bet purva malas garajā, zaļajā zālē liju ligzdas ienaidniekam nebija redzamas. Novērojumus nolēmuši turpināt. Nākamā vasara bijusi lietaina, un tagad šie putni ligzdas ierīkojuši atklātā stepē, kur tās droši slēpa kuplā zāle. Purvā starp ciņiem bijis ūdens. Novērojumi turpinājušies daudzus gadus, un lijas vienmēr nekļūdīgi noteikušas laika apstākļus nākamajā vasarā.

Taigas iedzīvotāji ievērojuši, ka sniega kušanas straujumu pavasarī var paredzēt pēc tā, kur lāči iepriekšējā rudenī noliekas uz ziemas guļu. Ja tie midzeņus taisa augstākās vietās, tas liecina, ka pavasarī sniegs kusīs strauji un zemākās vietas pārplūdīs.

Ornitologi novērojuši, ka ķauķis pēc atgriešanās pavasarī nesteidzas taisīt ligzdu. Putns sāk to ierīkot, kad koki jau saplaukuši un niedres paaugušās. Parasti ķauķis to iekārto ne augstāk kā metru virs ūdens līmeņa, bet, ja gaidāma lietaina vasara, viņa ligzda ir augstāk tieši par tik, cik ūdens pacēlies virs parastā līmeņa.

Domājams, ka dažādiem dzīvniekiem ir atšķirīgas konkrētās fizioloģiskās sistēmas, kas nodrošina šādus ilgtermiņa paredzējumus. Šādas dzīvnieku un augu spējas izveidojušās daudzu miljonu gadu ilgajā evolūcijas procesā. Novērojumi par spārnaino un četrkājaino «sinoptiķu» tālajām «prognozēm», par augu reakciju uz to, kas dabā notiks pēc vairākiem mēnešiem, palīdzējuši tautai izveidot ilgtermiņa laikazīmes. Mēs tās sagrupējam pēc prognozējamām sezonām.

Pēc ziemas — par to pašu ziemu:

Ja sīkie putni ziemas sākumā slēpjas biezos krūmos, visur pulcējas vai tuvojas mājām — būs stingra ziema

Ja februārī meža putni trekni — vēl būs ilga ziema

Ja februārī mājputni trekni — vēl būs daudz sniega un tas turēsies ilgi

Ja kurmis ziemā rok — būs īsa ziema Ja zaķi jau ziemas sākumā mežā iemin takas — būs dziļa ziema.

Pēc ziemas — par pavasari:

Ja kaķis gari ņaud — pēc mēneša būs plūdi

Ja kaķis no mājām sāk iet medībās — drīz būs pavasaris

Kādā augstumā upes malā zaķi apgrauž kārklus — tikpat augstu pavasari kāps ūdens

Ja sāk dziedāt lielā zīle jeb «zāģis» — ziema cauri

Ja skuju-kokiem, īpaši eglēm, jaunā mēnesī birst skujas — nākamajā jaunā mēnesī būs plūdi; ja tās birst Vecā mēnesī — plūdi būs nākamā vecā mēnesī.

Pēc ziemas — par vasaru:

Ja ziemu vāveres nāk mājā — būs sausa vasara

Ja zaķi pa ziemu nāk mājās — būs bagāta vasara

Ja zem eglēm ziemā sabirst skujas — būs laba vasara

Ja sniegs uzsnieg uz nenobirušām lapām — nākamā vasara būs slapja.

Pēc pavasara — par to pašu pavasari:

Ja bezdelīgas savas dubļu ligzdas taisa gludas — būs sauss pavasaris;

ja grumbuļainas, ar nepielīdzinātiem zāļu stiebriem — būs slapjš pavasaris, ar lietu un plūdiem

Ja, cīruļiem atnākot, vēl ir sniegs — tikpat daudz piesnigs klāt

Ja cīruļi uzrodas pelēki — būs īss pavasaris; ja ar baltu pavēderi — vēl snigs

Ja cīruļi iedzied vecā mēnesī — būs silts pavasaris; ja jaunā mēnesī — būs auksts un vējains pavasaris, bet vispār paredzams bagāts gads

Ja dzērves atgriežoties lido augstu — drīz būs silts laiks; ja zemu — siltums nav gaidāms

Ja gājputni nāk bariem — sākas drošs, straujš pavasaris

Ja krauķi, cīruļi un dzērves agri atlido — būs silts pavasaris

Ja krauķi steidzas tieši uz ligzdām — būs drošs, straujš pavasaris

Ja mežazosis atgriežoties lido augstu — būs lieli palu ūdeņi; ja zemu — būs mazi palu ūdeņi

Ja mežazosis atlidojušas taukas — būs auksts un ilgs pavasaris

Ja rubeņi sāk dziedāt vecā mēnesī — būs agrs, silts pavasaris;

ja jaunā mēnesī — tie iedzied garu un aukstu pavasari

Ja rubeņi sāk dziedāt jaunā mēnesi — nākamajā jaunajā mēnesī kusīs sniegs; ja vecā mēnesī — kusīs nākamajā vecajā mēnesī

Ja strazdi ierodas jaunā mēnesī — būs auksts pavasaris

Ja ūdensputni ligzdas taisa tālu sausumā — būs lieli plūdi; ja līdz ar ūdeni — būs sauss pavasaris

Ja bites izlido agri — būs straujš, skaists, saulains pavasaris

Ja govis agri nomet spalvu — būs agrs pavasaris

Ja maijvaboļu kāpuriem galva zila — bus slapjš pavasaris

Ja jau sniegā redz vardi — būs karsta vasara

Ja vardes kurkuļus laiž dziļā ūdenī — būs sauss pavasaris;

ja seklā — būs slapjš pavasaris

Ja vardes agri kurkst — kokiem agri plauks lapas;

ja vēlu — kokiem lapas kavēsies.

Pēc pavasara — par vasaru:

Ja bezdelīgas pārlaižoties nečivina — būs lietaina vasara; ja čivina — būs jauka vasara

Ja cielavas šaudās sausā vietā — būs sausa vasara; ja uz ūdens — slapja

Ja dzērves atgriežoties lido noteiktās rindās — būs karsta vasara; ja izklaidus — būs lietaina

Ja lakstīgala dzied pazarē — būs īsa vasara Ja mežapīles atlaižas marta vidū — jau tuva ir vasara

Ja putni vij ligzdas dienvidu pusē — būs auksta vasara

Ja rubeņi ruc dziļi purvā — būs karsta un sausa vasara; ja purva malā — būs vēsa un lietaina vasara

Ja stārķis atnāk balts — būs sausa vasara; ja tāds kā apvārtījies — būs lietaina

Ja stārķi pa ūdeni bradā — būs sausa vasara» ja pa sausumu — būs slapja

Ja strazdi agri ierodas — būs silta un gara vasara

Ja vārnas ligzdas taisa zemu — būs slapja vasara un plūdi

Ja govis, pirmoreiz ārā izlaižot, ir rāmas — būs auksta vasara

Ja pavasarī daudz krupju — būs sausa vasara; ja daudz varžu — būs slapja vasara

Ja kurmis pavasari saceļ daudz rakumu — būs sausa vasara

Ja vardes kurc dīķa vidū — būs vēla vasara; ja malā — būs ātra vasara

Ja pirmo vardi pavasarī redz sausā vietā — būs sausa vasara;

ja slapjā vietā — būs slapja vasara

Ja pavasarī vardes kurc gar dīķa malām — būs slapja vasara; ja vidū — būs sausa

Ja vardes kurkst dziļos ūdeņos — būs sausa vasara; ja seklos — būs slapja vasara

Ja vardes pavasari daudz pa ūdeni dzīvo — būs lietaina vasara

Ja pavasarī vardes daudz kurkst — būs jauks siena laiks

Ja vardes kurkuļus nērš ūdens vidū — būs sausa vasara;

ja malā — būs slapja vasara

Ja varžu nārsta laikā labs laiks — tas būs labs arī rudzziedu laikā

Ja pavasarī zivis nāk uz ūdens malu — būs slapja vasara; ja dzīvo dzelmē — būs sausa

Ja zivis nērš dziļumos — būs sausa vasara; ja seklumā — būs slapja vasara

Ja kukaiņi pavasarī apgrauž skujas — būs sausa vasara

Ja lapsenes savus pundurus taisa krūmos —> būs sausa vasara; ja ēkās un dobumos — būs slapja

Ja pavasarī daudz maijvaboļu — būs karsta vasara

Ja pavasarī maijvaboļu kāpuri zili — būs slapja vasara

Ja pavasarī daudz odu — būs slapja, lietaina vasara

Ja sniegs pavasarī vispirms kūst skudru pūžņu ziemeļu pusē — būs silta un gara vasara; ja dienvidu pusē — būs auksta un īsa vasara

Ja pavasarī pirmo pamana dzeltenu tauriņu — būs karsta vasara; ja baltu — būs mīlīga vasara; ja tumšu vai raibu — būs lietaina vasara

Ja pavasarī lido daudz zirnekļa tīklu — būs karsta vasara

Ja pļavā sakuplo daudz sarkanā āboliņa — būs slapjš siena laiks

Ja pavasarī pirmie izplaukst bērzi — būs sausa vasara;

ja alkšņi — būs slapja vasara; ja vienlaicīgi — vidēji normāla vasara

Ja bērzs zied agrāk par alksni-— būs sausa vasara

Ja no bērza tek daudz sulu — būs lietaina vasara

Ja eglēm čiekuri aizmetas galotnēs — vasara būs sausa; ja vairāk pazarēs — būs slapja

Ja bagāti ievas zied — bagāti rudzi ziedēs; ja lietū ievas zied — lietū rudzi ziedēs; ja ievu ziedā ir sals — rudzu ziedā būs sals

Ja mīklenes nozied pirms maija — būs labs siena  laiks

Ja ozols salapo pēc oša — būs sausa vasara

Ja bagātīgi zied pienenes un pīlādži — būs lietaina vasara

Ja pīlādži pavasarī grimst ūdenī — būs labs siena laiks.

Pēc pavasara — par rudeni:

Ja strazdi laižas augstu galotnēs — būs agrs rudens; ja pazarēs — būs vēls rudens

Ja m a i j v a b o ļ u kāpuriem zils pakaļgals — būs slapjš rudens

Ja pavasarī papardes vai apīņi apsalst — rudenī labība apsals

Ja pīlādži uzzied vēlu — būs vēls rudens

Ja pīlādzim daudz ziedu — būs lietains rudens

Ja pīlādzim ziedot klāt ir arī pagājušā gada ogas — būs slapjš rudens.

Pēc pavasara — par ziemu un vēl tālāku laiku:

Ja bērziem lapas vēlu plaukst un ātri birst — būs gara ziema

Ja bērziem lapas stipri robotas — būs ziemā lielas kupenas

Ja zīles nāk mājās perēt — būs auksta ziema

Ja pīlādzim daudz ogu — nākamā vasara būs slapja

Ja rudzu ziedēšanas laiks miglains — miglains būs arī nākamā gada pļaujas laiks.

Pēc vasaras — par to pašu vasaru:

Ja grieze griež kalnā — būs sausa vasara; ja lejā — būs slapja vasara

Ja grieze griež rudzos — būs slapja vasara; ja pļavā — būs sausa vasara

Ja rubeņi vasaras vidū brēc — ap Bērtuļiem sāksies nakts salnas

Ja skudras lien zem siena vāliem, zārdos — būs lietaina vasara

Ja ātri aug atāls — būs ilgstošs lietus periods

Ja daudz sarkanā āboliņa — būs slapjš jūlijs

Ja parādās tādas sēnes kā celmenes — saki sveikas vasarai

Ja ozoliem mazas un sausas pangas — būs sausa un karsta vasara.

Pēc vasaras — par rudeni:

Ja cāļi iet agri gulēt —« būs agrs rudens

Ja jaunie gailēni ātri sāk dziedāt — būs agrs rudens

Ja vasaras beigās govis labāk ēd sienu nekā zāli — drīz iestāsies rudens

Ja pelēm miga augošā labībā — būs slapjš rudens

Ja peles midzeņus taisa zāles galos — būs slapjš rudens

Ja mazās skudriņas savus pūznīšus taisa augstus — būs slapjš rudens; ja zemus — tas būs sauss

Ja skudras pūžņos sanes daudz materiāla — būs slapjš rudens un barga ziema

Ja vasaras rītos vistas nesteidzas lejā no laktām — būs garš un silts rudens

Ja vistas agri cāļus atstāj — būs īsa vasara un agrs rudens

Ja atvasarā daudz zirnekļa tīmekļu — būs sauss, saulains rudens un auksta ziema

Ja vasarā stipri zied baltais āboliņš — būs lietains rudens

Ja baltā āboliņa vairāk nekā sarkanā — būs jauka vasara, bet lietains rudens

Ja nogatavojušās auzas otrreiz sāk zaļot — būs nelāga rudens

Ja vasarā bērzos un citos kokos parādās dzeltenas lapas — būs agrs rudens

Ja lazdās daudz riekstu — būs slapjš rudens

Ja pīlādzim daudz ogu — būs lietains un garš rudens; ja maz ogu — būs sauss un īss rudens

Ja rudzu vārpas ir robainas — būs auksta vasara un agrs, auksts rudens

Ja virši vairāk zied no galotnes — sals nāks lēnāk, bet būs stiprāks.

Pēc vasaras — par ziemu:

Ja dzeguze pa Jāņiem beidz kūkot — 24. septembri sāks-salt; ja tā kūko līdz Pēteriem — būs silts viss rudens

Ja vasarā aizkrāsnē sarodas daudz circeņu — būs auķsta ziema

Ja vasarā govis ir ļoti ēdelīgas — būs gara ziema

Ja ievām maz ogu — būs lēna, silta ziema

Ja labībai mazas vārpas — būs nikna, dziļa ziema

Ja lazdām daudz riekstu — ziemas sākumā būs daudz sniega

Ja pīlādžiem daudz ogu — būs auksta ziema

Ja ozolos agri aizmetas zīles un to ir daudz — būs stipra, cieta un sniegota ziema pirms Ziemassvētkiem un ar stipru salu pēc tam.

Pēc vasaras — par pavasari un vēl tālāku laiku:

Ja pīlādžiem daudz ogu — būs slapjš nākamais pavasaris

Ja kokiem lapas sāk dzeltēt jau augusta vidū — būs laba nākamā vasara

Ja rudzu ziedēšanas laiks ir miglains — miglains būs nākamā gada pļaujas laiks.

Pēc rudens — par to pašu rudeni:

Ja dzērves rudenī lido prom augstu, nesteigdamās un «sarunādamās» — būs jauks rudens

Ja dzērves laižas zemu — būs silts un vēls rudens un vēla ziema;ja lido augstu — būs auksts, agrs rudens un agra ziema

Ja gulbji iet prom vakarā — būs agrs rudens; ja rīta pusē — būs vēls rudens

Ja mežapīles prom laižas augstu — būs drīza ziema; ja zemu — būs ilgs un silts rudens

Ja mežapīles un citi ūdensputni, uzsalstot pirmajam ledum, pāriet uz lielākiem ūdeņiem — būs vēl lielāks sals

Ja mežazosis laižas zemu — būs agrs un garš rudens;

ja augstu — būs īss rudens, drīza ziema Ja rubeņi rudenī rūc tikpat dūšīgi kā pavasarī — būs vēls rudens

Ja strazdi un mežazosis nesteidzas prom — būs ilgs un sauss rudens

Ja pirmā sniega laikā vārnas kāre — būs barga ziema Ja labības gubās daudz peļu — būs silts rudens

Ja atvasarā daudz zirnekļa timekļu — būs ilgs un sauss rudens

Ja bērzi sāk dzeltēt no apakšas — rudens būs ilgstošs un ziema vēla; ja no galotnes — rudens būs īss un ziema ātra

Ja vispār kokiem lapas dzeltē no apakšas — būs garš rudens; ja no galotnes — īss

Ja lapas birst vēlu — būs vēls rudens

Ja no ķiršiem vēl pēdējās lapas nav nokritušas — lai cik arī sniega snigtu, atkusnis to tik un tā nodzīs

Ja pirmais sniegs uzkrīt uz nenobirušām lapām — tad, cik dienu sniegs nostāv uz lapām, tik nedēļu zeme nostāv melna.

Pēc rudens — par ziemu:

Ja aizejot dzērves lido zemu — būs īss rudens un gara ziema; ja augstu — garš rudens un īsa ziema

Ja dzērves lido augstu — būs dziļa ziema

Ja dzērves lidodamas jaucas — būs puteņaina ziema

Ja dzērvju kāsim garāka ziemas puse — ziema būs garāka par nākamo vasaru

Ja dzērves iet garā rindā — būs gara ziema Ja visi putni laižas prom gandrīz reizē — būs stipra, auksta ziema

Ja meža putni daudz pa zemi staigā — drīz būs īsta ziema

Ja putni rudenī trekni — būs auksta ziema

Ja vistas agri rudenī sāk mest spalvas — būs silta ziema

Ja bites rudenī ar vasku cieši aizdara skrēju — būs auksta ziema; ja atstāj vaļā — būs silta ziema

Ja skudras rudenī savāc lielu pūzni — būs auksta ziema

Ja skudras rudenī lien dziļi pūznī — būs auksta ziema Ja vēlā rudenī atkal parādās odi — būs mīksta, silta ziema

Ja rudenī sliekas paliek zem velēnas, nevis dziļāk zemē — ziema nebūs cieta, bet sniega būs daudz

Ja sliekas urbjas dziļi zemē — būs dziļa ziema Ja atvasarā daudz zirnekļu — būs skaidrs rudens un auksta ziema

Ja nokautai aitai ir liela žults — gaidāma atkušņaina ziema;

ja maza — gaidāma dziļa ziema

Ja kautai cūkai aizkuņģa dziedzeris biezs — būs dziļš ziemas sākums; ja plāns — būs dziļas ziemas beigas

Ja cūkai liesa

ir plāna — būs plāna ziema, bez sniega;

ja bieza — būs dziļa ziema;

ja īsa — būs īsa ziema;

ja gara — būs gara ziema;

ja liesai priekšgals biezāks — ziema būs dziļākā no rudens puses;

ja otrādi — ziema būs dziļāka uz pavasara pusi

Ja lopi rudenī zāli ēd no vietas — būs gara ziema; ja pa puduram — būs īsa ziema

Ja kurmji un peles migās savelk daudz salmu un vārpu — būs auksta ziema

Ja kurmji un peles rudenī vāc lielus barības krājumus — būs dziļa un sniegota ziema

Ja pelēm midzenis gubas galā — būs dziļa ziema

Ja pelēm midzenis zem gubas — būs sekla ziema

Ja alu ieejas pelēm pret silto pusi — būs auksta ziema

Ja rudenī ēkās uzrodas daudz peļu un žurku — būs barga ziema

Ja vāveres migā daudz riekstu un čiekuru — būs dziļa ziema

Ja zaķis agri uzvelk baltu kažoku — agri iestāsies ziema

Ja zaķi rudenī skraida gar māju — būs gara ziema

Ja rudenī trekni zaķi — būs auksta, skarba ziema

Ja lapsām, vāverēm, seskiem u. c. dzīvniekiem ātri nāk akots — būs agra un auksta ziema

Ja rudenī ābeļu lapas pašas nobirst vai vējš izpūš tās izklaidus — būs pamatīga ziema; ja turpat zem zaru kroņa — nebūs īstas ziemas

Ja maz apīņu — būs lēna, silta ziema; ja daudz — būs stipra ziema

Ja apses lapas rudenī krīt un guļas zemē ar virspusi uz augšu — būs auksta ziema; ja ar apakšpusi uz augšu — būs silta ziema

Ja rudenī sāk ziedēt zemenes, avenes vai auglukoki — būs silta ziema

Ja kokiem lapas nobirst agri un vienlaikus — būs dziļa un agra ziema

Ja vēls lapkritis — būs skarba un ilga ziema

Ja kokiem lapas nenobirst — būs plika un auksta ziema

Ja kokiem lapas ilgi stāv — būs gara, dziļa ziema; ja ātri nobirst — īsa

Ja lapkritis noris strauji — strauji arī pienāks ziema

Ja koki strauji nomet lapas — būs skarba ziema

Ja miežos daudz melno vārpu — ziemā būs daudz sniega

Ja osim ilgi rudenī lapas turas pie koka — būs dziļa, gara ziema

Ja ozoliem daudz zīļu — pirms Ziemsvētkiem būs daudz sniega un pēc tiem — lielas salnas

Ja ozolam daudz zīļu — būs barga ziema

Ja visas pļavas izdodas nopļaut vēl labā laikā — būs gara ziema

Ja koks vai akmens apaug ar biezu sūnu ziemeļu pusē — būs dziļa ziema.

Pēc rudens — par pavasari:

Ja dzērves aizejot daudz klaigā — tās pavasarī atnāks vēlu

Ja dzērves un zosis lido augstu — pavasarī būs lieli plūdi

Ja gulbji iet prom no rīta — būs agrs pavasaris

Ja kurmji rok vēlā rudenī — būs auksta ziema un vēls pavasaris

Ja bērzs sāk rudenī dzeltēt no augšas — būs agrs pavasaris; ja no apakšas — vēls pavasaris

Ja sniegs pārsteidz lapas kokos — būs vēls pavasaris Ja rudenī ilgi stāv lapas kokos — pavasarī ilgi nebūs zāles

Ja kokiem lapas birst no galotnes — pavasarī sniegs kusīs no virspuses, ar sauli; ja no pazarēm — kusīs no apakšas, ar ūdeni.

Pēc rudens — par vasaru:

Ja rudenī purva bērzi jau dzelteni un meža bērzi vēl zaļi — nākamā vasara būs sausa

Ja vējš rudenī pūš lapas no meža laukā — nākamā vasara būs slapja; ja tās paliek mežā — būs sausa

Ja dzērvenes lien sūnās — būs slapja nākamā vasara; ja paliek virs sūnām — būs sausa

Ja dzērvju kāsim garāka dienvidu puse — nākamā vasara būs garāka par ziemu

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠAS METEOROLOĢISKĀS NORISES

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠAS METEOROLOĢISKĀS NORISES

Laikazīmes vairumā gadījumu veidotas pēc tā saucamo nosacīto prognožu principa: ja ir tas — tad būs tā. Zināmu analoģiju var saskatīt starp dažām laikazīmēm un moderno fenoloģiskās indikācijas metodi, kad pēc vienas fenoloģiskās parādības prognozē kādas citas parādības raksturu un iestāšanās laiku. Sim nolūkam kalpo augu un dzīvnieku fenoekoloģiskās grupas. Tādās grupās apvieno sugas, kurām vienādos vides apstākļos attiecīgā fāze (salapošana, ziedēšana, augļu ienākšanās) iestājas vienlaikus vai arī ar samērā vienādu atstarpi. Lai paredzētu kādai sugai attiecīgās fenofāzes iestāšanās datumu, no tās pašas fenoekoloģiskās grupas izvēlas tādu sugu, kurai šī (vai arī cita) fenoloģiskā fāze iestājas agrāk. Abu sugu fāžu sakarību laikā izsaka matemātiskās formulas veidā. Pēc šādas formulas aprēķina prognozējamās fāzes iestāšanās datumu. Sādu fenoloģiskās indikācijas metodi izmanto arī nedzīvās dabas parādību prognozēšanai.

Jebkurai objektīvai prognozei nepieciešamas zināšanas pār būtiskajām cēloņsakarībām, vismaz par sakarību starp prognozējošo un prognozējamo parādību. Sī sakarība tad arī izmantota laikazīmēs, taču parasti pēc kibernētikas «melnās kastes» principa: ieeja — izeja, neatsedzot to procesu būtību, kas saista «ieeju» (prognozējošā situācija) ar «izeju» (prognozējamā parādība). Sāda tipa laikazīmju ir ļoti daudz. Pārskatāmības labad sagrupēsim tās tāpat k§ iepriekšējā nodajā.

Pēc ziemas — par to pašu ziemu:

Kāds vējš iepūš gada ceturkšņa pirmajā dienā (22. decembrī, 21. martā, 22. jūnijā, 23. septembrī) — tāds pamatā pūtīs visu ceturksni, bet jo īpaši šī ceturkšņa pirmajā mēnesī;

kāds iegriezīsies otrajā dienā — tāds lielākoties pūtīs visu ceturkšņa otro mēnesi;

kāds iegriezīsies trešajā dienā — tāds galvenokārt pūtīs visu ceturkšņa trešo mēnesi.

Vējš nosaka pārējos laika apstākļus.

Jo ziemeļrietumu vējš nes vētrainu, dzestru laiku;

ziemeļu vējš nes aukstu, saulainu laiku;

austrumu vējš nes aukstu, sausu laiku;

dienvidaustrumu un dievidu vējš nes siltu, sausu laiku;

dienvidrietumu vējš nes siltu, slapju laiku;

rietumu vējš nes pavisam slapju laiku.

Pēc ziemas — par pavasari:

Ja ziema ir auksta — būs silts pavasaris

Ja lietaina ziema — būs slikts pavasaris

Ja ievēro ziemā atkalas dienas —.atbilstoši vasarā būs salnas dienas

Ja garas lāstekas — būs garš pavasaris Ja ievēro sarmu daudzumu ziemā — tikpat salnu ir pavasari, līdz īstajai vasarai.

Pēc ziemas — par vasaru:

Ja ziema ir auksta — vasara būs karsta

Ja ziema ir barga — būs karsta vasara un laba rudzu raža

Ja ziema ir Joti stingra — būs īsa vasara

Ja ziema sausa un auksta — vasara būs sausa un karsta;

ja ziema mitra un sniegaina — vasara būs slapja

Ja ziema ir silta — vasara būs auksta

Ja ziema ir mierīga, skaidra — būs sausa vasara

Ja ziemā mežs skan — vasarā būs pērkoni

Ja ziemā koki piesnieg — būs slapja vasara

Ja ziemā ir biezs sniegs un daudz sarmu — būs lietaina vasara

Ja ziemu dziļš sniegs — būs auglīga vasara; ja sekls — būs neauglīga vasara

Ja ziemā dziļš sniegs — vasarā būs kupla labība

Ja kaila ziema — vasaru nebūs augļu

Ja ziemā mežos nav sniega — būs sausa vasara

Ja ziemā daudz puteņu — vasarā būs daudz lietavu

Ja ziemā mežos sniegs kokiem pieputināts klāt — būs slapja vasara; ja pa gabaliņu nost — būs sausa vasara

Ja ceļus pieputina ar kalnu — būs sausa vasara

Ja ziemā daudz dienu ar sarmu — vasarā būs daudz dienu ar pērkonu un lietu

Ja ziemā mežs stipri piesarmo — vasarā daudz līs lietus

Ja ziemā daudz siltu vēju — vasarā daudz aukstu vēju

Ja vējš virs sniega saputina daūdz smilšu — vasarā būs daudz kukaiņu un kāpuru

Ja ziemā līst atkala — vasarā atbilstošajā dienā būs salnas

Ja ziemā ziemeļu, ziemeļaustrumu un dienvidaustrumu vējos daudz pliksalu — būs daudz naktssalnu vasarā; ja dienvidrietumu un rietumu vējos — tas naktssalnas nenorāda

Ja ziemu pie jumtiem garas lāstekas — būs laba vasara

Ja ziemā sarkani rīti — vasara būs vējaina, auksta; ja sarkani vakari — vasara būs mērena

Ja pērkons aizrūc pilnus mežus ar sniegu — būs laba vasara

Ja ziemā ir pērkons — būs vējaina vasara.

Pēc pavasara — par šo pašu pavasari:

Ja pērkons uznāk, pirms sniegs vēl nav nokusis, — būs auksts un garš pavasaris

Ja pērkons ierūc kailos kokos — būs auksts pavasaris un auksta vasara

Ja pirmais pērkons ierūc

ziemeju vējā — būs auksts pavasaris;

ja austrumu vējā — būs sauss un silts pavasaris;

ja rietumu vējā — būs slapjš pavasaris;

ja dienvidu vējā — būs silts pavasaris

Ja pavasarī ledus grimst dibenā — būs smags gads

Ja pavasarī zeme ātri pakūst — tad tā ilgi neatkūst

Ja, pavasarim tuvojoties, ziemas taciņa ātrāk izkūst nekā apkārtējais sniegs — būs slikts pavasaris; ja otrādi — būs jauks pavasaris

Ja vēlu pavasaros uz melnas zemes uznāk vēl sniegs — tas ir otras mēslu kārtas vērts.

Pēc pavasara — par vasaru:

Ja auksts pavasaris — būs krusota vasara

No kādas puses, pavasarim iestājoties, iegriežas vējš — no tas pašas puses pūtīs visu vasaru

Ja pavasarī sniegs ātri nokūst — vasarā būs lieli plūdi

Ja mežā ilgi stāv sniegs — būs slapja vasara

Ja pavasarī sniegs gružains — būs pērkonaina vasara

Ja pavasarī zeme nežūst — būs sausa vasara

Ja pēc sniega ceļi tūliņ kļūst sausi — būs slapja vasara

Ja ceļš nokūst ātrāk nekā lauks — vasarā upēs būs maz ūdens

Ja ceļa vidus izkūst ātrāk nekā ceļa malas — būs slapja vasara

Ja pavasarī ceļi izrūgst — būs sausa vasara

Ja pavasarī lieli plūdi — būs sausa vasara

Ja pavasarī lieli pali — vasarā būs liels karstums

Ja pavasarī upē ūdens līmenis neceļas — būs sausa vasara

Ja pavasarī nav palu — tie būs ap siena laiku

Ja pavasarī ūdens pa ledus virsu noskrien — siena laikā būs lieli plūdi

Ja pavasarī plūdu ūdens stāv ilgi — būs auksta un lietaina vasara; ja ātri noskrien — būs laba vasara

Ja pavasarī upmalā paliek ledus — būs slikta, lietaina vasara

Ja pēc pavasara paliem, kad upes iegājušas krastos, netālās bedrēs vai grāvjos ir aizķērušās zivis — tajā pašā gadā sagaidāmi vēl tādi paši pali

Ja ezeros vējš ledu sadzen dienvidu malā — būs silta vasara, ja ziemeļu — būs auksta

Ja martā līst — tikpat līs vasarā

Ja slapjš aprīlis — būs sauss jūnijs

Ja pavasarī daudz miglu — vasarā būs daudz lietusgāžu

Ja agri pērkoni — būs slapja vasara

Ja maijā daudz pērkonu — būs lietaina, vējaina vasara un kuplas pļavas

Ja agrā pavasarī zibens zibina, bet pērkonu nedzird — būs sausa vasara

Ja pirmais pērkons pāriet bez lietus — būs sausa vasara

Ja pērkons aizrūc ledu upēs un ezeros — būs auksta vasara

Ja pirmais pērkons ierūc aplapotos kokos — būs silta vasara;

ja ierūc kailos kokos — būs auksta, nabadzīga vasara

Ja pērkons noiet pa dienvidu pusi — būs silta vasara; ja pa ziemeļu — būs salta

Ja pirmais pērkons nāk no vakariem — būs slapja vasara;

ja no rītiem — būs sausa vasara; ja no ziemeļiem — būs auksta vasara; ja no dienvidiem — būs karsta vasara

Pēc pavasara — par rudeni:

Ja pavasari ilgi stāv sniegs — būs ilgs rudens

Ja pavasarī daudz salnu — būs daudz to ari rudenī

Ja pavasara pali noskrien skaidrās naktīs — būs jauks labības novākšanas laiks

Ja pērkons ierūc kailos kokos, bet ezeros vēl ir ledus — būs normāls ražas novākšanas laiks un normāla raža.

Pēc vasaras — par to pašu vasaru:

Ja vasarā mēness iet augstu un ir sarkans — nākamajā mēnesī būs sauss laiks; ja iet zemu un ir bāls — būs lietains laiks

Ja jaunā mēnesī līst lietus — viss mēnesis būs ļoti labs

Ja vasara sākas ar lietiem — tā beidzas ar sausumu.

Pēc vasaras — par ziemu:

Ja ir ļoti karsta vasara — būs auksta ziema

Ja vasara ir lietaina — ziema būs dziļa un puteņaina

Ja lietaina vasara — būs sniegota un auksta ziema

Ja vasara vētraina — ziema būs puteņaina

Ja vasarā jaunā mēness naktis ir siltas — ziemā tās būs aukstas.

Pēc rudens — par to pašu rudeni:

Ja septembri atskan pērkons — būs silts rudens

Ja atvasara lietaina — rudens būs sauss

Ja rudeni sniegs nāk no vasaras puses — tas nenokūst.

Pēc rudens — par ziemu:

Ja rudenī jauks laiks —- būs agra ziema

Ja jauks rudens — būs jauka ziema

Ja jauks rudens — būs vējaina ziema

Ja vētrains rudens — būs lēna ziema

Ja rudenī daudz miglu — ziemā būs daudz sniega

Ja rudenī biezas miglas — būs dzija ziema

Ja rudens tik s 1 a p j š un dubļains, ka zirga pēdas vieta aizlīst ciet, — uzkritušais sniegs uzreiz veidos ziemas ceļu

Ja sauss rudens — būs vējaina ziema

Ja sniegs uzkrīt uz koku lapām — būs gara, dziļa ziema

Ja rudeni sniegs uznāk, pirms kokiem vēl lapas nav nobirušas, — gaidāma vētraina ziema

Ja sniegs uzkrīt nesasalušai zemei — būs silta ziema

Ja uzkritis pirmais sniegs — līdz ragavu ceļam palikušas sešas nedēļas

Ja sniegs sāk snigt nedēļas sākumā — būs laba ziema; ja nedēļas beigās — būs garš rudens un slikta ziema

Ja pirmais sniegs uzkrīt pirmdien — ziemā būs viens atkusnis, ja otrdien — divi atkušņi, ja piektdien — pieci atkušņi utt.

Ziemā uznāk tik atkušņu, cik dienu noturas pirmais sniegs

Ja pirmais sniegs paliek vienu dienu — būs vienlaidu balta ziema;

ja vairākas dienas — būs atkušņi un vairākas ziemas

Ja pirmais sniegs nostāv divas dienas — ziemā divus mēnešus būs sniegs, ja trīs dienas — trīs mēnešus utt.

Ja ilgi rudenī stāv pirmais sniegs — tikpat aukstu dienu būs visā nākamajā ziemā.

Pēc rudens — par pavasari:

Ja vēls rudens — būs agrs pavasaris

Ja rudenī agri sakrīt sniegs — būs arī agrs pavasaris

Ja ir rudens atkala — būs pavasara salnas

Ja rudeni vēlu pērkons rūc — būs vēls, slapjš pavasaris,

Pēc rudens — par vasaru:

Ja vēla rudeni pārplūst lauki un pļavas — nākamgad nebūs kaitēkļu

Ja pirmais sniegs ilgi stāv kokos — būs slapja vasara

Ja rudenī sniegs uznāk uz lapām — nākamā vasara būs tāda pati kā šī

Ja rudenī skursteņi slikti velk — nākamvasar gaidāmi pērkona negaisi.

Sāda tipa laikazīmēm praktiskā vērtība visai dažāda. Daļa no tām ir diezgan nedrošas, jo balstās uz ārējo analoģiju vai pretmetu («Ja vasara vētraina — ziema būs puteņaina», «Ja ir ļoti karsta vasara — būs auksta ziema»). Tāpēc vēlreiz jāatgādina, ka laikazīmes jālieto kompleksi. Taču interesantākais mums te šķiet skaidri izteiktais stihiski dialektiskais dabas redzējums: viss ir savstarpēji saistīts ne tikai telpā, bet arī laikā. Un apliecina vien esamības ritmiskās harmonijas meklējumus.

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠĀS SITUĀCIJAS UN DIENAS

TĀLĀKU laiku PROGNOZĒJOŠĀS SITUĀCIJAS UN DIENAS

IEZĪMDIEMAS

Priekšstats par dabas parādību saistību laikā, par šo parādību "ritfnisku secību sevišķi uzskatāmi izpaužas kalendārajās laikazīmēs, kuras pamatojas uz tā saucamajām loteriju vai prognozējošām dienām. Vēlreiz izmantosim mūsu. izvēlēto principu laikazīmju grupēšanai pa sezonām. Un šoreiz salīdzinājumam — arī kaimiņtautu laikazīmes.

Pēc ziemas — par ziemu:

Kāds ir 1. decembris tāda visa ziema

Ja ziemas sākumā maz sniega — daudz snigs beigās ja daudz ir sākumā — maz būs beigās

Ja Jaungada naktī nāk sniegs — visu ziemu būs liels sniegs

Ja Sveču dienā spīd gaiša saule — pēc tam sniega būs vēl vairāk, nekā snidzis lidz tam

Ja Matīsa dienā ledus ir — tas lūst, ja nav — tas rodas.

Pēc ziemas — par pavasari:

Ja Ziemsvētki ir zaļi vai melni — Lieldienas būs baltas, ar sniegu

Ja pirms Ziemsvētkiem daudz sniega — pirms Jāņiem daudz lietus

Ja ap Ziemsvētkiem vietām melna zeme — ap Jāņiem vietām klāsies pēdējās salnas

Ja pirms Ziemsvētkiem nosarmojuši koki — būs laba linu sēja

Ja ap Ziemsvētkiem nosarmojuši koki — būs labs rudzu ziedu laiks

Ja remdens janvāris — būs auksta pārējā ziema un auksts pavasaris

Ja janvārī maz sniega — daudz tā būs martā

Ja silts janvāris — būs silts arī maijs

Ja Teņa dienā ir migla — pavasarī būs plūdi

Ja februāris bez sala — būs auksts priekšpavasaris

Ja februāris ir silts — marts ir auksts un Lieldienas ir aukstas

Ja februāri daudz'miglu — būs lietains gads

Ja februārī daudz lietus — daudz lietus būs visā gadā

Ja februārī daudz sniega — aprīlī būs daudz ūdeņu

Ja februārī daudz ziemeļvēju — gaidāmi jauki Jurģi

Ja februārī istabās atmostas un lido kodes — martā būs aukstums

Ja 1. februārī zvaigžņota nakts — būs vēls pavasaris

Ja Sveču dienā salst — būs auksts pavasaris

Ja Sveču dienā silts — būs agrs pavasaris

Ja Sveču dienā pil pažobeles — būs jauks pavasaris

Ja Sveču dienā saule uzspīd tik daudz, ka zirgu var apseglot, — būs gana saules siena un rudzu -ziedu laikā

Ja Sveču dienā aizputināti ceļi — būs lieli pavasara plūdi

Ja ap Sveču dienu vētrains laiks — būs jauks pavasaris

Ja Vastlāvi [2] ir sniegs uz jumtiem — tas būs ari lieldienās

Ja Meteni [3] vējots laiks — būs auksts pavasaris Ja februāra beigās nav ziemeļvēju — tie nāks aprīli.

Pēc ziemas — par vasaru:

Ja līdz Ziemsvētkiem koki vismaz trīs reizes nosarmo — būs laba vasara

Kāds laiks ir pirms Ziemsvētkiem — līdzīgs tas būs pirms Jāņiem

Ja līdz Ziems vētkiem maz nokrišņu sniega veidā — tad daudz to būs vasarā lietus veidā

Ja ūdeņi līdz Ziemsvētkiem trīs reizes pārsalst — būs bagāta vasara

Ja pirms Ziemsvētkiem nolīst atkala — nosals labība

Ja Ziemsvētkos kaķis istabā ķer dzīvas mušas — vasarā būs daudz sienāžu un blusu

Ja Ziemsvētku vakarā bites stropos mīļi dzied — būs silta vasara

Ja Ziemsvētkos kaķis izstiepies uz krāsns guļ — vasarā būs jaukas diendusas

Ja ap Ziemsvētkiem sekls sniegs — ap Jāņiem būs skaists siena laiks

Ja ap Ziemsvētkiem dziļi sniegi — ap Jāņiem būs slapjš laiks

Ja ap Ziemsvētkiem puteņo — ap Jāņiem līst

Ja ap Ziem svēt kiem auk s ts — vasara būs karsta

Ja J a u n ā gadā spīd saule — būs silta vasara "

Ja Jaungadā labs laiks-tas labs būs arī Pēterdienā; ja slikts — arī Pēterdienā būs slikts

Ja Jaungada naktī lausks sper — būs barga ziema, bet vasarā būs daudz zibeņu un pērkonu

Ja janvāris sauss un auksts — būs sauss un karsts jūlijs;

ja janvāra rītos salst deguns — būs karsta vasara

Ja janvāris maigs un lēns — būs auglīga vasara

Ja janvāris puteņains un dziļš — būs slapja vasara

Ja janvāris miglains — būs slapja vasara

Ja janvāris vai februāris silts — būs auksta vasara

Ja no lāsteku ūdens janvāri var padzerties gailis, februārī auns, martā vērsis — būs laba vasara

Ja janvārī zāle aug — tā slikti augs vasarā

Ja Trijkungu dienā saule atspīd tik daudz, ka var zirgu aizjūgt, — vasarā būs labs siena laiks

Ja Teņa dienā saule spīd tikai tikmēr, kamēr pusdienu padod, — vasarā būs labs siena laiks

Ja Teņa dienā uzspīd saule — labi briedīs rudzi

Ja Teņa diena sausa — būs sauss siena laiks

Ja Sveču dibenā saule uzspīd tik daudz, ka zirgu var pagūt iejūgt, — līdz Jāņiem būs labs laiks

Ja Sveču dienā ilgi saule — būs slikts siena laiks

Ja Sveču dienā saule nespīd — tā nespīdēs arī siena laikā

Ja Sveču diena miglaina — būs lietaina vasara

Ja Sveču diena apmākusies un ar sniegu — būs daudz medus

Ja Sveču diena salta — būs silts maijs un laba raža

Ja Sveču dienā piesarmojuši koki — būs bagāta vasara

Ja Sveču dienā snieg — bitēm būs daudz bērnu, spietu un medus

Ja Sveču dienā snieg vai putina — būs silta un lietaina vasara

Ja Vastlāvjos ir sniegs uz jumtiem — vasarā būs daudz sēņu un ogu.

Pēc pavasara — par to pašu pavasari:

Ja Jevdokijas dienā vistiņa ūdeni padzersies — tad Jegora dienā aitiņa zāles pieēdīsies

Ja Ģertrūdes dienā pūš auksti vēji — tie auksti būs arī turpmāk

Ja pirmajā pavasara dienā — 21, martā — skaists laiks — skaists būs visu pavasari

Ja pavasara pirmajā dienā pūš ziemeļu vai ziemeļaustrumu vējš — būs auksts pavasaris; ja pūš dienvidu vējš — būs silts pavasaris

Ja vēl 9 vai 14 dienas pirms Māras dienas ir ragavu ceļš — arī 9 vai 14 dienas pēc tam būs ragavu ceļš

Ja nakts pirms Māras dienas ir auksta — viss pavasaris būs auksts

Ja Māras naktī olas čaula staba galā nepārsalst — būs silts pavasaris

Ja Māras dienā iepūš auksti vēji — tie pūtīs vēl sešas nedējas

Ja Māras naktī salst — sals vēl 40 naktis

Kad Aleksejs atnācis — ņem ilksis no ragavām, ziema ir aizgājusi

Ja m a r t ā ir pērkons — maijā būs sniegs

Ja marts ir silts — aprīlis būs auksts un puteņains

Ja marts ir auksts — maijs būs silts

Ja kaķis martā lien aizkrāsnē — aprīli tas sildīsies saulītē

Ja kaķis martā saulē sildās — aprīlī tas līdis uz krāsns

Ja nakts uz 7. aprīli ir silta — būs straujš pavasaris

Ja 7. aprīlī sniegs vēl uz jumtiem — tad 6. maijā tas būs vēl laukos

Ja Zaļās ceturtdienas naktī salst — sals vēl 40 naktis

Cik dienu ar rasu būs pirms Lieldienām — tikpat daudz dienu būs ar salnu pēc tām

Ja pirmajā Lieldienu dienā ir lietus — tas līs katrā svētdienā līdz pat Vasarsvētkiem

Ja Jurģu dienā kāds vējš uzvar — tāds visvairāk visu to gadu pūš

Ja Jurģu dienā slikts laiks — tas būs slikts visu gadu

Ja aprīļa beigās ir pērkons — vairs salnu nebūs

Ja aprīlis ir slapjš — viss gads būs sauss

Ja aprīlis ir auksts — maijs būs silts

Ja pavasara pirmā puse ir slapja — otra būs sausa;

ja pirmā ir sausa — otra būs slapja.

Pēc pavasara — par vasaru:

Kāds laiks Jevdokijā — tāds visā vasarā

Ja Jevdokijā jauns mēness ar lietu — visa vasara būs slapja

Ja Jevdokijā sniegs, lietus un silts vējš — būs slapja vasara;

ja sals un ziemeļu vējš — auksta vasara

Ja Jevdokijā snieg — būs labas ražas; ja silts vējš — būs slapja vasara; ja ziemeļu vējš — būs auksta vasara

Ja slapja Mārasdiena — būs slapjš jūlijs

Ja Māras dienas naktī nesalst — arī visu vasaru nesals

Ja Māras nakti salst — togad mušu nebūs

Ja Māras nakts un diena skaidra — būs auglīgs gads un laba pļauja

Ja Māras dienā saule spīd tik daudz, ka zirgu var sajūgt, — būs labs siena laiks

Ja Lieldienās vardes iet pāri ceļam — būs lietaina vasara

Ja 7. aprīlī debess bez mākoņiem un spilgta saule — būs vētraina vasara

Ja 7. aprīlī negaiss — būs silta vasara

Ja dzeguze 9 dienas pirms Jurģiem sāk kūkot — būs silta un auglīga vasara

Ja vēl līdz Jurģiem ledi nav atvērusies — būs slikta vasara

Ja Jurģa dienā līst — pļavās zāļu trūks

Ja rubeņu mātītes suņu dienu beigās sāk stipri rūkt — Bērtuļos būs nakts salnas

Ja lapu dienā (1. maijā) koku lapiņas ir vismaz peļu ausu lielumā — būs laba vasara

Ja rudziem pirmās vārpas parādās divdesmit nedēļu pēc Ziemsvētkiem (13. maijā) — būs vēls rudens

Ja pērkons rūc pirms Vasarsvētkiem — būs auglīga vasara

Ja Mokeja dienā slapjš — visu vasaru būs slapjš

Ja Mokeja dienā migla, sarkans saullēkts un lietus — būs slapja, nemīlīga vasara

Ja Sidora dienā drēgns ziemeļvējš — būs auksta vasara

Ja Pahoma dienā silts — visa vasara būs silta

Ja līst Medarda dienā — līs vēl četras nedēļas

Kad pienāk Vītus diena — jārēķinās, ka nu klāt mušas un dunduri.

Pēc pavasara — par rudeni:

Ja 2. martā puteņo — kustoņiem trūks barības

Ja Māras naktī ir silts — būs auglīgs rudens un gads

Ja nakts pēc Māras ir auksta — viss rudens būs auksts

Ja Māras naktī zeme sasalst — rudenī agri sasals labība

Ja Māras dienas rītā zeme un ūdeņi nav sasaluši — rudenī no salnām cietīs auzas

Ja Māras dienas rītā ārā -izlikts ķipis pārvelkas ar ledu — rudens būs silts;

Ja nepārvelkas — rudenī jau pirms Miķeļa būs ..auksts

Ja Jurģa dienā ir labs laiks — tāds būs arī Miķeļa dienā;

ja slikts — arī Miķeļa dienā būs slikts

Ja Jurģu naktī ir salna — arī rudenī agri nāks salnas

Ja 1. maijā jauks laiks — būs labs rudens

Ja Jeremijas dienā labs laiks — būs labs arī labības vākšanas laiks

Ja rudziem 20 nedēļas pēc Ziemsvētkiem {25. maijā) parādās pirmās Vārpas — būs vēls rudens.

Pēc vasaras — pat šo pašu vasaru:

Ja dzeguze beidz kūkot pirms Jāņiem — būs īsa vasara, agras salnas; ja pēc Jāņiem — būs gara vasara

Ja sarkanais āboliņš uzzied pirms Jāņiem — būs plūdi

Ja Jāņos līst tikai tik ilgi, kamēr zirgu apseglo, — būs auglīga vasara

Ja Septiņu gulētāju dienā spīd saule — tā spīdēs 7 dienas no vietas;

ja līst lietus — līs 7 dienas no vietas, un, ja tad nepārstās, —līs vēl 7 nedēļas

Ja Pētera dienā līst — līs līdz Annas dienai Ja Septiņu brāļu dienā līst — līs 7 nedēļas.

Pēc vasaras — par rudeni:

Ja ap Jāņiem beidz kūkot dzeguze — gaidāmas agras rudens salnas

Ja Jāņu naktī govis mauj — būs slapjš rudens un nākamgad gara zāle

Ja dzeguze beidz kūkot ap Pēteriem — būs silts rudens

Ja dzeguze kūko 9 dienas pēc Jāņiem — 9 dienas pēc Miķeļiem būs sniegs

Ja Annas dienā līst — līs vēl divas nedēļas un visu rudeni

Ja nedēļu pirms un pēc Labrenča nav salnu —  būs vēls un silts rudens

ja Labrenča naktī ir salna — būs agrs rudens

Skaista Labrenča diena sola skaistu rudeni

Ja bezdelīgas pazūd pirms Bērtuļiem — pirms Miķeļiem būs sniegs

Ja Bērtuļos labs laiks — tāds pats būs visu rudeni

Ja augusts silts — būs vējains oktobris.

Pēc vasaras — par ziemu:

Ja silta un gaiša Jēkaba diena — būs auksti Ziemsvētki

Ja Jēkabos ap sauli mazi mākonīši — būs sniegiem bagāta ziema

Ja jūlijs silts — būs auksta ziema

Ja augusta sākums ir karsts — būs auksta un sniegaina ziema

Ja augusts vēss — būs auksta ziema.

Pēc rudens — par to pašu rudeni:

Ja jauks septembra sākums — būs jauks viss rudens

Ja 14. septembrī daudz tīmekļu — būs ilgs un skaidrs rudens

Ja 14. septembris ir kails — arī 8. novembris būs kails, bez sniega

Ja 17. septembrī skaidrs laiks — visa atvasara būs silta

Ja 17. septembrī skaidrs laiks — viss rudens būs silts

Ja Matīsa dienā nav sniega un ledus — tas vēl būs; ja ir sniegs un ledus — tas sāks kust

Ja dzērves aiziet pirms Mikeļiem — 9 dienas pēc Miķeļiem būs sniegs

Ja Mārtiņos salst — Katrīnas un Andreji būs slapji, tajos līs.

Pēc rudens — par ziemu:

Ja septembris ir silts — būs vēla ziema un maz sniega

Ja septembrī ir stiprs pērkons — būs daudz sniega

Ja septembrī ir negaiss — ap Ziemsvētkiem būs daudz sniega

Ja dzērves aiziet pirms Miķeļiem — būs silti Ziemsvētki

Ja ap Miķeļiem līst — būs mīksta, silta ziema

Ja Miķelī vēl ozolos ir zīles — būs dziļi Ziemsvētki

Ja ozolu zīles ap Miķeļiem ir slapjas un pārsprāgst — būs lēna ziema

Ja Miķeļu rītā vējš pūš

no ziemeļiem — būs auksta un dziļa ziema;

ja no dienvidiem — būs silta un sekla ziema;

ja no vakariem vai rītiem — būs mērena ziema

Ja oktobra sākumā kokos turas lapas un gāž lietus ar krusu — būs gara ziema

Ja oktobrī vēl daudz lapseņu — būs gara ziema

Ja oktobrī pērkons rūc — ziemā nebūs sniega

Ja oktobrī siltas dienas — būs silti Ziemsvētki

Ja nedēļā ap 8. novembri ir atkušņi — visa ziema būs ar atkušņiem

Ja Mārtiņa dienā salst — ap Ziemsvētkiem būs silts laiks, kusīs

Ja Mārtiņos zosis pa ledu iet — Ziemsvētkos tās peldēs pa ūdeni

Ja Mārtiņos zosis pa dubļiem staigā — Ziemsvētkos slidināsies pa ledu

Ja Mārtiņi miglaini — būs silta, mīksta ziema

Ja Mārtiņi ir skaidri — ziemā būs sali

Ja Mārtiņos jumti ir sniegā — būs gara ziema

Ja 22. novembrī mēness ragi pavērusies uz ziemeļiem — būs ātra ziema, sniegs uzkritīs uz sausas zemes; ja ragi uz dienvidiem — ziemas vēl ilgi nebūs, tik dubļi un slapjdraņķis griezīsies.

Pēc rudens — par pavasari:

Kāds septembris — tāds marts

Ja lapas nobirst pirms Miķeļiem — būs agrs un silts pavasaris; ja pēc tiem — būs vēls un auksts pavasaris

Ja lapas nobirst pirms Miķeļiem — pirms Jurģiem ziedēs ievas

Ja pirms Miķeļiem nobirst lapas — pirms Jurģiem jau būs liela zāle

Ja lapas birst pēc Miķeļiem — pavasarī ilgi turēsies sniegs

Ja novembris auksts — būs silts marts

Ja 8. novembrī jau ir sniegs — būs vēls pavasaris

Ja ilgi pēc Mārtiņiem vēl turas lapas — ilgi pēc Jurģiem vēl nebūs zāles

Ja ap Mārtiņiem kokos vēl zaļas lapas — nākamgad ap Vasarsvētkiem to būs maz

Ja ap Mārtiņiem salst — būs labs gads.

Pēc rudens — par vasaru:

Ja Miķeļa diena un nakts ir miglaina — būs laba nākamā vasara; ja sausa un auksta — būs slikta vasara

Ja ap Mārtiņiem ir skaidras mēness naktis — būs skaidrs siena laiks.

Par kalendārajam laikazīmēm daudz diskutēts. Pret tām parasti izvirza trejādus iebildumus. Pirmkārt, saka kritiķi, ja tādi paredzējumi vienmēr piepildītos, tad taču katru gadu vienos un tajos pašos datumos atkārtotos vieni un tie paši laika apstākļi. Bet īstenībā tā nav. Otrkārt, tā kā kalendārajai laikazīmei nav teritoriālas piesaistes, iznāk, ka tai jāīstenojas vienā datumā visur. Taču pat neliela rajona vienā malā var līt un tajā pašā laikā otrā malā spīdēt saule. Un, treškārt, tā kā kalendārās laikazīmes pa lielākajai daļai saistās ar baznīcas svētkiem un svēto dienām, tās esot jāuzskata par reliģiozās tumsonības izpausmi.

Vai kalendārās laikazīmes patiešām piepildās, vai arī tās ir maldi? Atbildēt uz šo jautājumu nav viegli. Te nepieciešami nopietni pētījumi. Jau pagājušajā gadsimtā vairāki ievērojami zinātnieki ierosināja rūpīgi izpētīt kalendārās un arī citas laikazīmes. Izcilais krievu lauksaimniecības zinātnieks, augsnes mācības pamatlicējs Pāvels Kostičevs 1883. gada septembrī aicināja Dienvidaustrumu Krievijas lauksaimniecības kongresa dalībniekus pārbaudīt tautas vērojumu nozīmi laika apstākļu paredzēšanā. Tanī laikā šādus pētījumus Saratovas guberņā veica agrometeorologs Konstantīns Agrinskis. Savu divdesmit gadu ilgo pētījumu rezultātus par kalendārajām laikazīmēm viņš apkopoja grāmatā «Krievu tautas laika vērojumi un to nozīme praktiskajā meteoroloģijā un lauksaimniecībā», kura iznāca 1899. gadā. Sevišķu uzmanību viņš pievērsa prognozējošām dienām, kas norāda laika apstākļus nākamajai sezonai, rūpīgi pētīja arī pazīmes, kas norāda uz ražas vai neražas gadiem. Lai analīze būtu objektīvāka, viņš izveidoja oriģinālu metodiku, kas spēj atklāt šo dabas procesu virzību un ritmiku. Agrinska ilgstošo pētījumu rezultāti liecināja, ka kalendāro laikazīmju ticamība ir apmēram 70%. Taču, lai iegūtu objektīvāku prognozi, kalendārās laikazīmes jāizmanto prasmīgi, meklējot tajās «vadošu sākotni, ar kuras palīdzību uzmanīgs novērotājs spēs orientēties laika parādību norisē». K. Agrinskis secina, ķa šādās laikazīmēs jāmeklē norādes «par periodu maiņas secību un to ilgumu atkarībā no attiecīgo periodu pierobežas īpatnībām». Nav vienalga, vai lietus periods prognozējošā dienā iet uz beigām vai tikko sākas. Sevišķi svarīgi atcerēties, ka «laikazīmes jātraktē kā iespējamība (varbūtība)».

Līdzīgus rezultātus (ar ticamību apmēram 70%) ieguvuši arī daži citi kalendāro laikazīmju pētnieki. Kā šādus rezultātus izskaidrot zinātniski? Vienu no iespējamiem izskaidro]umienj, mūsuprāt, varam rast meteoroloģisko

procesu makrocirkulācijas modernajā koncepcijā. So koncepciju un uz tās dibinātu laika ilgtermiņa prognozes metodi izveidojuši ievērojamie padomju zinātnieki G, Vangenheims, B. Multanovskis, B. Dzerdzejevskis, S. Pagava, A. Girss u, c« Asa nepieciešamība pēc ilgtermiņa prognozes visam navigācijas periodam radās, apgūstot Ziemeļu jūras ceļu ar tam raksturīgajiem visai sarežģītajiem kuģošanas apstākļiem. Ilgtermiņa prognozes metodi te sekmīgi izmanto jau vairāk nekā trīs gadu desmitus. Tas liecina par metodes teorētiskā pamata pareizību,

Makrocirkulācijas koncepcijas izklāsts aizņemtu daudzas lappuses, tāpēc mēs tikai atzīmēsim, ka, pētot atmosfēras darbību kā kompleksu, ilgstošā periodā izvērstu procesu, izdevies konstatēt dažāda ilguma procesu stadijas un noskaidrot dažas šo stadiju maiņas likumsakarības. Atmosfēras stāvoklis mainās viļņveidīgi, un pārmaiņas aptuveni atkārtojas tā saucamajos homologajos (būtībā līdzīgos) gados.

Atmosfēras procesu makrocirkulācijas teorija vēl nav pietiekami izstrādāta. Taču jau šodien, raugoties no šīs teorijas atziņu pakāpieniem, redzam, ka kalendāro laikazīmju veidotāji meklējuši ceļu laika apstākļu paredzēšanai ilgam periodam aptuveni tādā pašā virzienā. Taču būtiska atšķirība ir līdzekļos. Mūsu senču rīcībā nebija ne augstākās matemātikas, ne ātrdarbīgo elektronisko skaitļotāju, ne supermodernās aparatūras, ne augsti izglītotu meteorologu.

Kāds Sakars atmosfēras procesu makrocikliskumam var būt ar baznīcas svētkiem? Atbilde jāmeklē diezgan tālā pagātnē. Kā noskaidrots speciālajos pētījumos, lielais vairums laikazīmju radies ļoti sen — pirms kristietības ieviešanas. Pirmās laikazīmes bijušas jau mezolīta beigās, vismaz pirms apmēram desmit gadu tūkstošiem, kad cilvēki sāka pieradināt un kopt dzīvniekus, audzēt labību un dārzeņus. Senās «tautas meteoroloģijas» galvenais uzdevums bija palīdzēt izvēlēties labāko laiku zemes aršanai, sējai un citiem lauku darbiem, brīdināt lopkopjus par gaidāmo auksto un ilgstošo ziemu, kurai savlaicīgi jāsagatavo lopbarība. Daudzu tūkstošu gadu cīņa ar stihiju bija iemācījusi cilvēkiem ievērot vissīkākās augu un dzīvnieku izturēšanās pārmaiņas, kas vēsta par gaidāmajām dažādu meteoroloģisko faktoru maiņām. Taču novērojumi bija jāsaista ar kādu noteiktu periodu vai iezīmētu dienu, kas tika svinēta. Tie ir tā saucamie kalendārsvētki.

Kalendārsvētki atbilst dabas ritmikai, tie iezīmēti senajos rituālkalendāros. Tādi kalendāri ornamenta veidā attēloti uz rituālajiem māla traukiem, kas atrasti baltu kaimiņu — seno tivercu un poļanu — zemēs. Uz dažiem traukiem attēlots viss gads, uz citiem tikai pavasaris un vasara — zemkopim vissvarīgākā sezona. Tāds kalendārs uz vairāk nekā pusotra gadu tūkstoša veca rituāla trauka atrasts Čerņigovas apgabala Romašku ciemā. Ar kvadrātiņiem attēlotas 98 dienas, pēc akadēmiķa B. Riba' kova domām, no labības dīgstu parādīšanās 2. maijā līdz ražas novākšanas beigām 7. augustā. Pārtraukumi starp parastajām dienām apzīmēti ar stilizētām lietus strūklām, uguns un saules zīmēm, koka, pērkona un zibens simbolu, sirpju un labības statiņu simbolizētiem atteliem. Tie ir senslāvu pagāniskie svētki — Pavasara brieduma svētki, Jarilas diena (baltu vasarsvētki), Nāru nedēļa ar Kupalas dienu (latviešu līgosvētki), Peruna (pareizāk — Roda) diena 20. jūlijā un Ražas svētki 7. augustā. Svētki pārtrauca parasto dienu vienmuļo plūdumu un kalpoja arī kalendāro laikazīmju piesaistīšanai.

Par šādu iezīmētu dienu jeb marķierdienu praksi liecina arī vēsture. Senie romieši, piemēram, mēneša pirmo dienu saukuši par kalendu, no kā cēlies vārds «kalendārs». Romieši šo vārdu pārņēmuši no senajiem grieķiem, kuru valodā «kalein» nozīmē — paziņot, jo sengrieķu priesteri regulāri paziņojuši, kurā dienā jāsākas jaunajam mēnesim. Marta, maija, jūlija un oktobra piecpadsmito dienu, bet pārējos mēnešos trīspadsmito dienu senie romieši saukuši par īdām. Sie datumi tad arī kalpojuši par iezīmdienām. Vai arī mēs nerīkojamies tāpat, kad sakām: «Nedēļu pirms Starptautiskās sieviešu dienas» vai «Otrajā dienā pēc Uzvaras svētkiem»? Sāda prakse senatnē bijusi plaši izplatīta. Kristīgā baznīca tā saucamos pagāniskos (tautas) svētkus aizstāja ar saviem, bet nosaukums bieži vien palika tas pats vecais, kā tas, piemēram, ir noticis ar vasarsvētkiem un -ziemsvētkiem.

Kalendāro laikazīmju pētnieki secinājuši, ka arī tad, ja norādīta viena marķierdiena, tā nozīmē kāda svarīga perioda vidu. Parasti šāds periods ietver dienas pirms un pēc marķierdienas. Tas nozīmē, ka gadu gaitā jābūt noteiktiem periodiem, kad ar lielāku varbūtību var sagaidīt laika apstākļu maiņas. Vai tādi periodi ir? Lai atbildētu uz šo jautājumu, jāizskaitļo katrai diennaktij vidējie ilggadīgie meteoroloģiskie rādītāji. Meteorologi tos gan parasti aprēķina pa mēnešiem, retāk dekādēm.Zarkovs grāmatā «Tautas laikazīmes un laika paredzēšana», kas domāta skolotājiem, sniedz vidējos ilggadīgos datus par diennakts vidējo gaisa temperatūru, tagadējās K. Timir- jazeva Lauksaimniecības akadēmijas teritorijā. Sie dati pārliecinoši parāda izteiktus periodus, piemēram, aukstuma atgriešanos ap februāra un marta vidu, maija 11. — 14. datumā, jūnija trešajā pentādē (10.—15. datums) u. tml.

Apskatot kalendārās laikazīmes, nedrīkst aizmirst dažādus maldu avotus. Dažas laikazīmes pie mums ieceļojušas no ģeogrāfiski visai attāliem apgabaliem un neatbilst vietējam laika apstākļu ritmam. Diezgan lielas grūtības rada arī neziņa, kādam kalendārajam stilam — vecajam vai jaunajam — atbilst konkrētā laikazīme. Ļoti vecas kalendārās laikazīmes var neatbilst pašreizējā klimata cikla īpatnībām utt., tāpēc pret tām jāizturas ļoti uzmanīgi.

KUR TE RACIONĀLAIS KODOLS

KUR TE RACIONĀLAIS KODOLS

Mēs dzīvojam zinātnes un tehnikas strauja progresa laikmetā. Tagad mēs protam izskaidrot daudzas dabas parādības, par kurām mūsu senčiem bija miglains vai pat aplams priekšstats. Lai racionāli izpētītu un zinātniski prognozētu dabas procesus, ir jānoskaidro to cēloņsakarības. Bet, lai to izdarītu, jāveic visai grūts izpētes darbs, turklāt nepieciešama pārliecība, ka tāda cēloņsakarība vispār pastāv. Jābūt cēloņsakarību meklēšanas tradīcijām. Daudz vienkāršāk taču ir pieņemt, ka viss notiek fatāli pēc dieva (vai dievu) gribas un nekādu cēloņsakarību nav ko meklēt,

Laikazīmes no visiem tautas garamantas veidiem visspilgtāk parāda, ka mūsu senču pasaules redzējums pēc dziļākās būtības bijis antifatāls. Neatlaidīgā un konsekventā cēloņsakarību meklēšana uzskatāmi izpaužas laikazīmju saturā un jo sevišķi formā: «Ja notiek , tā — tad būs tas.» Antifatālais pasaules redzējums izaudzis no pieredzes, Daudzās neveiksmes mācīja pirmatnējo zemkopi, ka labu ražu var gaidīt tikai no rūpīgi apstrādāta un pareizā laikā apsēta lauka. Taču šo ražu varēja nopostīt krusa, sausums vai pārmērīgas lietavas, bet briestošo druvu vai arī cilvēka mitekli — nodedzināt zibens, slimības apdraudēja ganāmpulku un arī pašu lopkopi. Nepārtraukti draudošās briesmas un dzīves situāciju nenoteiktība drīz vien sagrautu mūsu senču psihi, ja vien tālaika sabiedrība nebūtu izveidojusi spēcīgu pretlīdzekli. Sād3 psihohigiēniskais pretlīdzeklis ir produktīva domāšana ar ieskatu nākotnē. īstas vai šķietamas zināšanas par gaidāmo dod pārliecību, ka veicamie pasākumi ir pareizi, un tas ievērojami mazina atsevišķa cilvēka vai visas kopienas bailes. īstām vai šķietamām zināšanām par nākotnes notikumiem ir bijusi milzīga sociāla nozīme kopš sirmas senatnes. Sengrieķu mīts par Kasandru, Sofokla «Valdnieks Oidips», senās Ķīnas «I-czin» («Pārvērtību grāmata»)' vēstī mums par antīkā laikmeta sabiedrības ieinteresētību nākotnes paredzēšanā.

Jau arhaiskās domāšanas struktūrā, raksta ievērojamais VDR zinātnieks Frīdhards Klikss grāmatā «Mos- tošā domāšana», veidojās nākotnes paredzēšanas trīs stratēģijas. Pirmā pamatojās uz novērojumiem par telpas un laika saitēm un sakarībām starp dažādām parādībām, notikumiem un stāvokļiem. Tādas lielākoties ir laikazīmes šīs-grāmatas pirmajās nodaļās. Otrā stratēģija spriedumiem par nākotni izmanto līdzīgas pazīmes, piemēram: «Ja, pirmoreiz sēņojot, pirmo baraviku atrod tārpainu — arī atradēja dzīvi kā tārpi ļaudis ēdīs, grauzīs.» Vai: «Ja vērpēja vai audēja darba laikā ēd — pēc tam dziju vai audeklu kodes ēdīs.» Tāpat: «Ja ziemā vai pavasarī aug garas lāstekas — būs garas rudzu vārpas.» Trešajai stratēģijai ir atdarinājumu raksturs. Tika atdarinātas tādas novērotās parādības, pēc kurām it kā varētu spriest par nākotni. Mūsu senči uzskatīja, ka ar šādām izdarībām var ne tikai paredzēt, bet arī izraisīt vēlamos notikumus nākotnē. Piemēram, nosaucot mazu meiteni skaistas puķes vārdā, cerēja, ka viņa kļūs daiļa kā šī puķe. Sajā nodaļā sniedzam lasītāja ieskatam arī tāda tipa ticējumus. Visas šīs stratēģijas, raksta F. Klikss, satur racionālus elementus. Pirmās divas jau tāpēc vien, ka vismaz daļēji uztver reālas sakarības un līdz ar to mazina lēmumu pieņemšanas situācijas nenoteiktību. Bet arī dažādo izdarību radītā pārliecība mazina nenoteiktību, novērš šaubas un bailes. Uzmanīgāk aplūkojot, šādas izdarības, nereti varam saskatīt reālu pamatu, piemēram, ticējumā: «Ja no rīta, nākot ar piena slauceni, ļaujas kādam uzrunāties — piens maitājas.» Ja ļaujas uzrunāties, tad var arī pārāk ilgi aizpļāpāties. Vai arī: «Ja degošu skala ogli vēcina vai riņķī griež — gultā apslapinās.» Aizrādījums acīmredzot domāts bērniem. Patiešām, tāda blēņošanās drīz vien var izraisīt ugunsgrēku. Ticējumiem tāpat var būt ekoloģiski ētisks raksturs, piemēram: «Ja lēli vai sikspārni sit un tas kliedz — cilvēks paliek kurls.» Šim ticējumam jau ir tabu (aizliegumu) raksturs. Bez aizliegumu sistēmas nevar ilgstoši pastāvēt sociāla kopa. Vēl izteiktāks tabu raksturs ir citiem ticējumiem, piemēram: «Ja uz bises uti nokauj vai ar to kaķi šauj — ar to vairs nekā nevar nošaut.» «Ja, sēņot ejot, nazi nes atklātu — sēnes nevar ieraudzīt, tās slēpjas.» «Ja izsētus vai sējai domātus zirņus, lasa un ēd — metas kārpas.» «Ja galvā liek sietu vai grozu — galvā metas augoņi, vātis.»

Zinātniskajā dabas izpētē jāprot pareizi izdalīt un analizēt pētāmā objekta pazīmes. Tas ne vienmēr izdodas pat mūsdienās, kad iespējas ir lielas. Tāpēc jo sevišķu apbrīnu pelna senču prasme konstatēt un skaidri izdalīt pazīmes. Pazīmes tika grupētas, ņemot vērā tā laika dzīves apstākļus un uzvedības normas. Bez apkārtējās vides milzīgās daudzveidības izpausmju grupēšanas, bez šīs pirmatnējās klasificēšanas vispār nevarētu orientēties visai sarežģītajā un daudzveidīgajā pasaulē. Izdalīdami pēc savas Izpratnes svarīgākās parādību un priekšmetu pazīmes, grupējot tās, cilvēkiem nācās arī spriest par tām — «padarīt nezināmo par zināmo» (kaut vai mitoloģiskā formā!). Tiesa gan, senatnē cilvēks apkārtējās dabas parādības uztvēra un izprata atbilstoši savas cilts kolektīva priekšstatu sistēmai, pastāvošajai kārtībai, tai mentalitātei, kuru katrs cilts loceklis apguva kopš bērnības.

Pirmatnējā priekšstatu sistēma nebija neloģiska, tā gluži vienkārši nevairījās no loģiskām pretrunām. Te izpalika iepriekšējā analīze, bija tikai sintēze, kas centās aptvert pasauli tās vienotībā. Dabas uztvere būtībā bija naivi dialektiska: ikkatrs dzīvnieks un augs, jebkurš dabas objekts un parādība var būt gan parasts, gan neparasts — tie izstaro un uzsūc dažādus spēkus, īpašības Un spējas, kuru ietekme izplatās tuvā un tālā apkārtnē. Tā ir senā cilvēka pārliecība, ka ar īpašu darbību vai speciālu vārdu izrunāšanu iespējams ietekmēt dabas spēkus un līdz ar to arī cilvēku panākumus medībās, labības audzēšanā, veiksmīgu laulību noslēgšanā u, c. Tas stiprināja cilvēka apņēmību, Sādi psiholoģiski faktori nenoliedzami nodrošina veiksmi un panākumus. Bez šīs pirmatnējās priekšstatu sistēmas nebūtu arī mūsdienu zinātnes. Pirms top vārpa, jārodas asnam.

Esamības izzināšana, kā māca dialektiskais materiālisms, sākas ar tiešo vērošanu, sajūtām. Taču ar sajūtām (dzirdi, redzi, ožu u. c.) var uztvert tikai parādību virsējo slāni. Lai izprastu parādību būtību, nepieciešama abstrakta domāšana, rafinēta prāta darbība. Un būtība taču ir daudzkārtaina. Tāpēc zinātniskās izzināšanas uzdevums ir virzīties no pirmās kārtas būtības uz otrās, trešās kārtas būtību… un tā līdz bezgalībai. Jo realitātes objekti ir neizsmeļami. Katrs pētnieks zina, cik grūti izlauzties cauri parādības virsējam slānim, ko uztver mūsu sajūtas, un nonākt līdz būtībai, līdz acīm neredza mām sakarībām. Cik bieži te kļūdāmies, kaut gan mūsu rīcībā ir vareni modernās zinātnes līdzekļil Daudzus robus savās zināšanās aizpildām ar vairāk vai mazāk ticamiem pieņēmumiem (hipotēzēm)1, jo citādi zināšanas nevarētu būt kā vienota sistēma. Arī mūsu senčietn bija nepieciešama zināšanu sistēma kā veselums, un robus šajā sistēmā aizpildīja viņu naivie priekšstati un izdarības. Ielūkojoties uzmanīgāk šāda tipa ticējumos — laikazīmēs, daudzos no tiem ieraudzīsim ari konkrētus racionālus kodolus. Ērtākai pārskatāmībai sakārtojām tos ligzdās pēc darbības vēlamā rezultāta vai galvenā faktora.

PRIEKŠVĒSTNEŠI UN LIECĪBAS

Dzīvniekus vērojot:

Ja mājās balodis ligzdu taisa — tās mājas neķer ugunsgrēks

Ja bezdelīga perēkli mājā taisa — šajā mājā pērkons nesper un ugunsgrēks neizceļas

Ja čurkstes ēkas pažobelē ligzdu netaisa — šajā ēkā iesper pērkons

Ja Zāļu vakarā govīm mutē palikusi zāle — tām turpmāk trūks barības

Ja kaķis uz sliekšņa mazgājas — būs tāls ciemiņš

Ja vienu odu nosit pirms Jāņiem — simt būs vietās ja pēc Jāņiem — desmit būs vietā

Ja peles bēg no mājām — būs ugunsgrēks

Ja suns lien pagaldē gulēt — mājā būs nelaime

Ja suns gaudo — kāds .mājinieks mirs, jo sunim virs abām acīm vēl ir divi iedobumi, kas ļauj tam redzēt nāvi nākam un mironi staigājam

Ja suns gaudo — būs sunim vai mājām nelaime:

ja pret vēju — būs mājā nelaime,

ja pa vējam — būs citur nelaime,

ja uz meža pusi — pats mirs, '

ja uz mājas pusi — mājinieks mirs

Uz kuru pusi suns uz dibena šļūc — no turienes gaidāmi nekaunīgi ciemiņi

Ja suns kādu nikni aprej — tas ir sirdīgs un bezkaunīgs cilvēks

Ja suns nolaiza ciemiņam rokas — uz to namamāte ir dusmīga

Ja mājās nikns suns — tur dzīvo nesaticīgi ļaudis

Ja pavasari pirmo redz baltu vai dzeltenu tauriņu — būs kāzas vai kristības; ja melnu — būs bēres

Ja vāvere skrien mājās — tās mājas degs

Ja vista izdēj olu ar diviem dzeltenumiem — būs mājā naidīga dzīvošana

Ja zirgs braucot sprauslo — braucēju mājā ļoti gaida

Ja no rīta mazais zirneklītis velkas no augšas uz leju — todien labi veiksies

Ja žagata žadzina — ciemiņi būs, pie tam no tās puses, pret kuru žagatas aste

Ja žagata žadzina — jaunas ziņas būs; ja uz augšu vērdamās — priecīgas ziņas, ja uz leju vai pret skatītāju — bēdīgas ziņas.

Mežā ejot:

Ja, būvkoku cērtot, izlec dzirkstele — to mājā nedrīkst būvēt, jo iespers pērkons vai izcelsies ugunsgrēks

Ja baļķim ir divas serdes — tādā kokā un tādā ēkā iesper zibens

Ja pirmo baļķi ved no meža ar tievgali pa priekšu — mājā nesper zibens

Ja suns pirms medībām vai medībās vāļājas — būs krietns guvums

Ja sēņojot pirmo grozā ieliek baraviku — grozs būs pilns; ja bērzlapi — tikai pusē

Ja, sēnēs ejot, pirmo dabū bērzlapi — sēņošana nelaimēsies

Ja, pirmoreiz sēņojot, pirmo baraviku atrod tārpainu — arī atradēja dzīvi kā tārpi ēdīs un grauzīs ļaudis

Ja cilvēka acs beku redzējusi — tā tālāk vairs neaug, tik sakalst

Ja sēņojot savas sēnes atdod citam vai ieliek cita grozā — pašam nelaimēsies, ar to būs sava laime atdota

Ja sēņotājs, no meža prom ejot, pašās beigās meža malā nomet skaistāko sēni — nākamo reizi būs īpaši veiksmīga lasīšana

Ja ziemā uz sētas stabiem sniegs stāv lielām pikām — būs laba sēņu vasara

Ja Ziemsvētku naktī daudz zvaigžņu — vasarā būs  daudz sēņu

Ja Sveču dienā daudz snieg — būs daudz sēņu

Ja Vastlāvī snieg vai līst —.būs bagāts sēņu gads

Ja Annas dienā līst — būs daudz sēņu.

Kad nozied rudzi — sāk augt bekas

Ja Jaungadā vējš pūš — būs daudz riekstu

Ja Jēkaba un Annas dienas saulainas — būs daudz  labu riekstu; ja lietainas — tie sapūs melni, būs tukši, tārpaini

Ja Jaungada naktī daudz zvaigžņu — būs bagāts meža ogu gads

Ja ziemā stipri salst — vasarā būs daudz meža ogu

Ja 1. aprīlī līst — būs bagāta meža ogu raža

Ja brūklenāji ilgi zaļo — nākamgad būs daudz ogu

Ja ozolam ziemā nenokrīt lapas — zem tā guļ čūska

Ja urbj bērzā, kuram ir tievi un gari zari, — būs saldas sulas

Ja auksta ziema — būs saldas bērzu sulas

Ja Sveču dienā snieg — būs daudz apīņu

Ja Matīsa dienā žagarus vai ko citu nes no meža — mājā nāk čūskas

Ja Ģertrūdes dienā, kad pamostas visi zvēri, rāpuļi un kukaiņi, ved žagarus, kārtis vai malku — mājā sarodas čūskas.

Mājā darbojoties:

Ja Māras dienas rītā ilgi guļ — gulēs ilgi visu gadu, jo tajā dienā lācis ceļas no ziemas miega un atdod to lielajam gulētājam

Ja, sienu kasot, tas lien aiz apaviem — otrā dienā līs lietus

Ja, sienu kasot, kopā sasitas grābekļi — pastāvēs labs siena laiks

Ja malku cērt pēc 20. janvāra — tā nav izturīga un dod maz siltuma

Ja puisis skalam nobiksta ogli — dabū sievu ar līku degunu

Ja skals deg ar garu ogli — atnāks tālumnieks viesis

Ja ēdiens burbuļo katla vidū — nāks viesis; ja pa visu virsu —to ļoti ēdīs

Ja, olas vārot, pūš uguni — čaumalas saplīst Ja pēc katla nocelšanas vēl ēdiens vārās — mājā būs naids

Ja reņģi ēd no astes — ēdējam neslāpst

Ja kāds ēd zivju astes — pār viņu citi valda ,

Ja ciemos iet neēdis — arī tur netiek ēdināts

Ja sīpolu mizas

met zemē vai kāpj tām virsū — būs nesaskaņas;

ja met prom — gaidāma liela nabadzība;

ja sadedzina ugunī — paredzams daudz naudas

Ja svaigs piens ātri saskābst — būs pērkons

Ja nobrūk labās kājas zeķe — vīrietis aprunā; ja kreisās kājas — sieviete aprunā

Ja zeķe nobrūk labajai kājai — kāds uzteic; ja kreisajai — kāds nopeļ

Ja jaunus zābakus pirmoreiz velk kailā kājā — tie ātri noplīst

Ja uz sliekšņa nez no kurienes uzrodas garš salms — būs ciemiņi

Ja kreisā acs vai uzacs niez — satiks pazīstamu sievieti;

ja niez labā — satiks vīrieti

Ja kāds mājā mirst — apstājas pulkstenis.

DAŽĀDAS IZDARĪBAS

Lai laime pievēršas:

Ja slieksnis vienmēr tīrs — nāk laime mājā -

Ja uz sliekšņa cērt malku vai žagarus —Laime atstāj māju,

Ja_nār slieksni kāpj a r kreiso k āj u un to piesit — labi veicas

Ja pāksti ar deviņiem zirņiem nezinot noliek paslieksnē — pirmajam pāri kāpējam ir liela laime

Ja grib, lai kādās mājās meitas paliek neizprecētas, — pie namdurvīm jāpiesien zirgs

Kad rudzi zied — vajag turēt klēts durvis vaļā, lai svētība un briedums nāk klētī un mājā

Ja Zaļajā ceturtdienā pirms saules izslauka grīdu — tā ilgi stāv balta

Ja Zaļajā ceturtdienā pirms saules noslauka logus — tie visu gadu nesvīst

Ja Zaļajā ceturtdienā izslauka sētsvidu — aug zaļš mauriņš

Ja kreisā padusē vai saujā saņem 3 akmentiņus — neviens suns neaprej

Lai neiespertu pērkons:

nedrīkst pie akmens stāvēt;

nedrīkst melnu suni glaudīt;

nedrīkst celt gaisā brunčus;

nedrīkst govis slaukt;

nedrīkst sēdēt uz mūrīša;

nedrīkst ēst;

nedrīkst staigāt vaļējās drēbēs;

nedrīkst zem liela koka stāvēt;

nedrīkst pie loga sēdēt;

nedrīkst ātri skriet;

nedrīkst uz pērkona pusi ar pirkstu rādīt.

Lai laiks mainās:

Ja pusdienas laikā šļakstina ūdeni — līs lietus

Ja grābekli atstāj augšpēdus, ar zariem uz augšu — līs lietus

Ja grib lietu nogriezt uz citu pusi — vajag nostāties ar seju pret mākoni, pieiet pie kārklu krūma un pārplēst  kādu kārkla žākli, tad arī lietus debesis pašķiras un aiziet garām.

Lai kukaiņi bēg:

Ja grib tikt vaļā no mušām — aiz griestiem jāaizliek pirmās pavasara vagas velēna

Ja neizbraucas pirmajā sniegā ar kamanām — to gadu mušas kož

Ja Māras dienā visus mājas sietus noslēpj — vasarā mušas nenāk

Ja pavasari ēd zajus sīpolus — vasarā nekož odi

Ja grib no mājas aizdzīt skudras — viņu ceļā jānoliek beigta zivs

Ja grib apturēt kukaiņus, lai tie nelec pļavā izliktā ēdienā, — bļodas vidū jāiesprauž smilga.

Par ēdieniem un ēšanu:

Ja grib mīksti izvārīt zirņus — trīs zirņi jāiemet ugunī

Ja zirņu katlā iemet naglu — zirņi izvārās mīksti

Ja zirņu kalti kurina ar neskaldītu malku un ar nepāra daudzuma pagalēm — zirņi vāroties būs mīksti un pākstis nelēks vaļā

Ja pirmoreiz izvārītus jaunos kartupeļus pirmais ēd vismazākais ēdējs — kartupeļi visu gadu ir sātīgi

Ja katlu berž no augšas uz apakšu — putra neskrien pāri

Ja kviešus vasarai bīdelē pirms pavasara paliem un vecā mēnesī — milti labi stāv visu vasaru un tajos nemetas kodes

Ja par raugu paldies saka — tas slikti rūgst

Ja, raugu maizē jaucot, smejas — tas jautri, labi rūgst

Ja, raugu no kaimiņiem vai veikala nesot, skatās atpakaļ — tas nerūgst

Ja zem ēdamgalda paliek cūku kaujamo dūci — ciemiņi daudz neēd.

Par debespusēm:

Ja būrītim ieeju noliek uz ziemeļu pusi — putni tajā neiet iekšā

Ja būvkokus no kājas laiž ziemeļu—dienvidu virzienā — tie neplaisā; ja rītu—vakaru virzienā — tie plaisā

Ja pirmo baļķi gāž pret vēju — tas neplaisā

Ja ozolus cērt ziemeļu vēja laikā — tos ķirmji neēd

Ja meža dzīvniekiem ziemu barībai cirsta apse nokrīt pret ziemeļiem — tie pie šī koka tik un tā neiet, lai cik būtu izbadējušies.

Tautas vērojumi, pauzdami pasaules lielo vienotību un dinamiku, ļauj uztaustīt arī atsevišķus centrus, no kuriem it kā izriet atziņu un laikazīmju kopas. Vesels cers parādību vai izdarību grupējas ap vienu sakneni vai ligzdu, kas savukārt rosina meklēt daudzu parādību vai ticējumu gnozeoloģiju, likumsakarību, 3apēc ir interesanti apskatīt ari šādas ligzdas un caur to vienotības prizmu palūkoties uz laikazīmēm, mēģināt izprast, kāpēc īsti mūsu sencis tā uztvēris, domājis, pieņēmis, rīkojies, Varbūt tā ir tikai viņa poētiskā uztvere, kas tāpēc nav mazāk interesanta? Bet varbūt tas ir kāds vēl neatšifrēts viņa zināšanu līmenis?

ATSEVIŠĶAS TICĒJUMU LIGZDAS

Norobežošanās no nevēlamā:

Ja sējējs pirms sēšanas trīs reizes apiet lauku — labi aug labība

Ja pēc kviešu apsēšanas sējējs trīs reizes, sākot no ziemeļiem, apiet lauku — zvirbuļi un citi putni tos neaiztiek

Ja kartupeļus ber lauka rūsī un katrā stūrī ieliek pa akmenim — šos kartupeļus peles neaiztiek

Ja Miķeļa dienā ar žagaru vai pīlādža koku mājā, kūtī, piedarbā izper visas malas, tā perot iet līdz robežai, šo žagaru pārmet pāri robežai un nāk mājā, atpakaļ neskatīdamies, — visas peles un žurkas māju atstāj

Ja pēc mēslu vešanas trīs mēslu dakšas iesviež atpakaļ kūts kaktos — govis nenorauj pienu.

Nevēlamā atvairīšana:

Ja miežu sējējs roku apsmērē ar saspiestu zvirbuļa olu — zvirbuļi šim sējumam netuvojas

Ja ar Sveču dienā tecinātiem taukiem apsmērē lemešus — šo zemi nerok kurmji un zirgus nekož dunduri

Ja Vastlāvjos izcep cūkas gaļu, uzdur to uz irbuļa un izbaksta kurmju rakumus — visi kurmji aizbēg

Ja, pirmoreiz arot, arklu iesmērē ar Vastlāvja gaļu — mūdži zemi neizlodā

Ja Māras dienas rītā govīm ar ledu noberž muguras — tās nebizo un dod daudz piena

Ja ar pirmo sniegu noberž govīm muguras — tās nebizo

Ja Sveču dienā vai Ziemsvētkos noberž govīm muguras ar sniegu — vasarā tās neaizskar dunduri

Ja Ziemsvētku rītā notrin zirgiem muguras ar sniegu — vasaru tos neēd odi

Ja uz miltu vai putraimu maisa vai kastes uzliek trīs akmeņus — neiemetas kodes

Ja kāpostu dobes galā pirms vai pēc stādīšanas ierok nātru sauju un uzliek tai akmeni — aug veselīgi, tīri kāposti ar lielām un akmens cietām galvām

Ja šķūņa kaktā pirms labības vešanas ieliek akmeni — peles neēd labību

Ja, salmus kraujot, zem pirmā klēpja pamet akmeņus — peles salmus nemaitā

Ja zem siena pamet vecu, izbrauktu ratu asi — to sienu nekapā peles

Ja, dārzu ravējot, dobes galā iesprauž dunci — nezāles tik ātri vairs nesaaug

Ja Zāļu dienas vakarā pārstaigā labības laukus — usnes neaug

Ja, sienu šķūnī liekot, starp pantiem iemet trīs dzīvas vardes — siens nepelē

Ja Vasarsvētku meijas liek šķūnī zem siena — tas nepelē

Ja kāds pārkāpj pāri gurķu dobei — gurķi vairs labi neaug

Ja bērnam kāpj pāri — tas liels neaug

Ja pa sējumu iet kailām kājām — pēdas vietā labība neuzdīgst

Ja basām kājām sēj linus — tie aug kupli.

Svētības, auglības pievēršana:

Ja citam dod labību vai sēklu — beigās trīs drusciņas jāmet atpakaļ, lai savu svētību neatdotu

Ja, sēšanu sākot, pirmo sauju pārsviež pār plecu — nezāles neaug

Ja, sākot miežus sēt, pirmo sauju pārmet pār plecu — tie brangi aug

Ja, auzas sējot, trīs pirmās saujas met pret sauli — auzas putni neizēd

Ja, ejot miežus sēt, vienu riekšu iemet pirmajā krūmā, kas pagadās pa ceļam, vai pirmo sauju pārmet pār plecu — būs rudenī bagāta raža

Ja sējot pirmo sauju pamet zem velēnas — viss labi aug

Ja pēc sējas pēdējo sēklu pamet vistām — tās neiet miežos uz lauka

Ja sēklas zirņus cilvēks ēd — iesētos tārpi ēd

Ja, rudzu pļauju beidzot, parok velēnu un zem tās paliek deviņas vārpas — arī nākamais gads būs ražīgs

Ja rudenī apcirknī ieliek vārpu vainagu — nākamajā gadā būs labs birums

Ja, novācot lauku, atstāj kušķīti vai kūlīti labības — paliek svētība arī citam gadam

Ja Ziemsvētku vakarā ābeles krata — tās ienes daudz ābolu

Ja Jaungadā vējš ābeles purina — būs daudz augļu

Ja Zaļajā ceturtdienā purina ābeles — toruden tās dod daudz ābolu

Ja arājus, sējējus, ganus, kāpostu stādītājus, pieguļniekus pirmajā reizē rumulē, aplej ar ūdeni — viņi nav miegaini, slinki

Ja pirmajā ganu dienā daudz rumulējas, laistās ar ūdeni — govis nebizo, gans ganot neiemieg

Ja, pirmo reizi govis ganos laižot, krietni rumulējas — govis daudz piena dod

Ja kartupeļu stādītāju pir majā dienā aplej ar ūdeni tad viņam mugura nesāp

Ja, kāpostus stādot, rumulējas — aug baltas galviņas

Ja sējas laikā velējas, rumulējas — vārpās būs daudz graudu

Ja Meteņos vai Pelnu dienā velējas — aug gari lini

Ja pavasarī pirmoreiz pie tekoša strauta pieiet, nostājas ar seju pret austrumiem, noliecas un 3 reizes strautā elpu iepūš — tas visas slimības aiznes

Ja Zaļās ceturtdienas rītā pirms saules nomazgā muti tekošā ūdenī, īpaši tādā, kas tek pret rītiem, — cilvēks ir veselīgs, mundrs

Ja dzer to pašu ūdeni, ko zirgs dzēris, — miegs vairs nenāk

Ja Zaļajā ceturtdienā nomazgā muti zirgu silē — tiek vaļā no miegainības

Ja Zāļu dienas rītā rasā acis mazgā- tās kļūst veselas.

AUGLĪBAS VEICINĀŠANA AR LĪDZĪBĀM

Par ražas pārpilnību:

Ja gaiša Ziemsvētku nakts — rudenī būs tumši, labības pilni šķūņi

Ja pirms Jaungada sniegs ir lielās kupenās — būs lielas graudu kaudzes; ja pēc Jaungada — lielas pelavu kaudzes

Ja ziemā augstas kupenas — vasarā tikpat augsta būs labība

Ja Ziemsvētkos daudz sniega — būs biezi siena vāli; ja nav sniega — būs trūcīga siena raža

Ja, sākot rudzu sēju, atplēš maisu un pa šo caurumu pieber pirmo sētuvi — būs nākamruden tāds rudzu birums, ka maisi paši plīsīs

Ja beidzamais siena vezums ir liels — nākamajā gadā būs laba zāle; ja mazs — būs maz zāles un siena

Ja mājā ved siena kaudžu pārkarus vai brāķa meijas — otrā gadā zāle neaug

Ja sējas laikā vāra biezputru — augs bieza labība

Ja kartupeļu stādāmajā dienā ēd kartupeļu biezputru — aug biezi kartupeļi

Ja pēc siena ievākšanas ēd biezputru — nākamajā gadā augs bieza zāle

Ja miežu pļaujas laikā vāra putraimus— nākamgad padosies labi mieži.

Par līdzību ar mākoņiem:

Ja sējot mākoņi ir kupli un gabalaini — sējums būs ražīgs

Ja sējot mākoņi ir klaji un plāni — plāni būs lauki

Ja linus sēj, kad mākoņi šķiedraini, svītraini, — tie augs gari un tīri

Ja gurķus dēsta mierīgā laikā — būs maz vēja ziedu un daudz pašu gurķu

Ja kartupeļus stāda ābeļu ziedu un gubu mākoņu laikā — tie labi padodas

Ja kartupeļu stādāmajā dienā pie debesīm nav neviena mākoņa — rudenī zeme būs bez kartupeļiem;

ja ir apmācies, miglains vai mākoņains laiks — būs daudz kartupeļu

Ja kartupeļus stāda gūzmainā vējā — rudenī tie būs saauguši gūzmām, pūļiem, daudz

Ja debesis ir gabalainas — vajag stādīt bietes un runkuļus, rāceņus un kāļus

Ja auzu sēšanas laikā pie debesīm mākoņi — auzas aug kuplas un skarainas.

Par vārpu un graudu lielumu:

Ja eglēm daudz čiekuru — būs labs rudzu gads

Ja pavasarī eglēm krīt mazie zariņi (jaunie dzinumi)' — veidosies labs, lielu vārpu miežu gads

Ja ziemā vai pavasarī veidojas garas lāstekas — būs garas rudzu vārpas

Ja cūku astes kauliņus paglabā un iebāž apsētā miežu laukā — labi padodas sējums

Ja sējas laikā vāra cūku astes — aug lielas vārpas Ja ķimenēm resni graudi — lieli būs arī rudzu graudi

Kad vītoliem un kārkliem birst pūpoli — ir visīstākais pupu sējas laiks

Ja pupas stāda, kad ozoli pumpuros, — tās labi aug

Ja zirņus sēj tādā rītā, kad sliekas zemi saurbušas čupiņās, — tie lieliski aug

Ja pupas stāda, kad debesīs ir balti lalvvelda mākoņi, —- tās aug ar lielām pākstīm, pilnas un mīkstas

Ja linu sējējam olas dod — aug lielas pogaļas un šķiedras labi atdalās

Ja pirms kviešu sēšanas rokas pienā nomazgā — Izaug balti kvieši.

Par garu linu sējumiem:

Ja pēc sēšanas lauka vidū iesprauž garu žagaru — tam līdzinādamies, aug gari lini

Cik augstu, linus sēdama, sieviete saceļ svārkus — tik augsti lini aug

Ja, linus sējot, atlaiž apaviem auklas vaļā — aug gari stiebri

Ja pavasari stārķi pirmoreiz redz laižamies, nevis stāvam vai ejam — aug gari lini un varena labības ja redz stāvam — būs slikts, nabadzīgs gads

Ja pirmoreiz cielavu redz uz paaugstinājuma jumtā vai lidojam — augs gari lini

Ja zīli pavasarī pirmoreiz redz uz staba vai jumta — augs gari lini; ja uz zemes — būs zemi lini

Ja ziemā bieži līst gara atkala — nākamajā vasarā labi augs lini

Ja Metenī vāra cūku astes — aug gari lini

Ja Sveču dienā vērpj linus — tie togad nepadodas

Ja Jaungadā pirms gaismas aizkurināta krāsns labi deg, slaidi iet dūmi — augs gari lini

Ja beidz sēt un ecēšas apgāž ar zariem uz augšu — arī labība augs stingri, stāvus gaisā

Ja burkānu sēšanas laikā vīri taisa mietu sētu — augs burkāni kā mieti.

Par kupliem sējumiem:

Ja laukā tūlīt pēc sējas iesprauž lielu un kuplu meiju — tāda pati aug labība

Ja zirņi apsēti un iesprauž labi kuplu žuburu — tikpat žuburaini aug zirņi

Ja sīpolu vagas galā iesprauž slotu — tie aug kupli Fkā slota

Ja sīpolus stāda tupus — tie plati aug

Ja Zaļajā ceturtdienā no rīta sanes istabā lielas pūpolu slotas — togad labi, lielām saujām aug lini

Ja miežu sēklas aplaista ar alu — mieži aug kupli kā putodami

Ja pavasarī klēpju klēpjiem ceriņi zied — vasarā būs daudz siena

Ja apsēm un alkšņiem daudz garo ķekaru — bus labas auzas.

Par raženiem stādījumiem:

Ja Māras dienā vāra lielas klimpas — aug lielas kāpostu galvas

Ja Māras dienā tin kamolus — būs labas kāpostu galvas;

ja cilā adatu — kāpostus saēdīs tārpi

Ja rāceņus vai kāļus sēj tupus — tie aug lieli kā dibeni

Ja kartupeļu stādāmajā dienā labi izvāļājas un izsvaidās ar zemēm — tie labi izdodas.

Par matu griešanu:

Ja sējas laikā griež matus vai bārdu — labība neaug

Ja sējējs bārdu dzen, matus griež vai aitas cērp, kamēr viss nav apsēts, — viņš «apgriež» īsus labības stiebrus

Ja aitas cērp sējas laikā — labība aug reta, ne vilnas biezumā

Ja rudzu sējamā laikā cērp aitas vai griež matus un dzen bārdu — sējumu krusa nosit.

Par ēšanu:

Ja cilvēks stallī ēd — peles lopiem skut spalvu nost

Ja vērpēja vai audēja darba laikā ēd — pēc tam dziju vai audeklu kodes ēdīs

Ja sakņu dārzā ēd — saknes noēd tārpi

Ja kāpostu stādītāja stādīšanas dienā kāpostus ēd — arī kukaiņi kāpostus ēdīs

Ja siena laikā pirms pļaujas ēd — čūskas rādās

Ja siena laikā izēd sausus traukus — būs sauss laiks

Ja zem ēdamgalda paliek cūku kaujamo dūci — ciemiņi daudz neēd

Ja paceļ uz ceļa nokritušu sienu — visu ziemu aitas brēc

Ja, sienu grābjot, daudz trokšņo — ziemu ēdot aitas daudz brēc.

Auglības veicinātājs — vīrietis vai sieviete:

Ja, uz sēju dodoties, pa priekšu iet sieviete vai arī sējējs viņu sastop ceļā — sēja neizdosies, sējums būs neauglīgs

Ja labību sēj spēcīgs un veselīgs vīrietis — būs laba raža

Ja pār apsētu lauku iet jauni cilvēki vai tādi, kam nav lopu, — šis lauks paliks tukšs

Ja pa apsētu rudzu lauku pirmā pāriet sieviete — būs tukšas vārpas; ja vīrietis — būs resnas un cietas vārpas

Ja pār apsētu tīrumu iet sieviete — nezāles nomāc labību

Ja pirmais zirņus pārbauda un ieēd vīrietis — tie nebūs tārpaini; ja nobauda sieviete — tie būs tārpaini

Ja pār apsētu zirņu lauku pirmais pāriet vīrietis — augs lieli zirņi; ja sieviete — tie plīsīs un būs cieti

Ja rāceņus vai kāļus sievietes stāda tupus — tie plīst

Ja sīpolus stāda vīrieši — tie iziet ziedos

Ja gurķus stāda vīrieši — tie izaug resni un lieli; ja gurķu sēšanas laikā iet garām vīrietis — gurķi labi padodas

Ja, kāpostus stādot, stāv klāt vīrietis — neriešas galviņas

Ja, sienu vedot, pirmo klēpi ratos vai šķūnī ieliek sieviete — vairāk dzimst aitiņas un telītes, ja vīrietis ~ vairāk auniņu un bullīšu

Ja Ziemsvētku rītā pirmais nācējs ir sieviete — govīm vairāk skries telītes; ja vīrietis — vairāk būs vērsīšu.

Par pīlādža ietekmi:

Ja grib māju pasargāt no visādiem ļaunumiem — jāvelk no meža aiz galotnes pīlādzis (tad nenāks līdzi ne ļaunums, ne zagļi) un jāliek tas aiz sijas vai kaktā, bet pēc sažūšanas uz resgaļa pusi jānobrauka lapas, pats zars jāsalauž deviņos gabalos, jāizmētā pa kaktiem un beigās jāpabāž zem gultasmaisa (tad gulētājs arī būs pasargāts no visām ļaunām likstām)

Ja vajag «stipru», ietekmīgu pīlādža zaru — jāmeklē koks ar laumu nenokodītu galotni

Ja pie mājas aug pīlādzis — šajā mājā nesper pērkons

Ja ēkā — klētī vai piedarbā — vai kur citur iebūvē pīlādzi, īpaši skudru pūznī augošu pīlādzi, — tas nes visādu labklājību un atvaira visu ļaunu

Ja ar pīlādža žagaru izper mājas kaktus un gaisu — visi nelabie bēg un ienāk svētība

Ja pīlādža nūju pakar pie gultas — mājās nenāk mošķi un netraucē naktsmieru un miegu

Ja Jāņos gultas galvgalī piesien pīlādža zaru — visu gadu, līdz nākamajiem Jāņiem, nelabais nesitas klāt

Ja apcirknī sabērtai labībai uzmet virsū pīlādža zaru — šo labību nekas neaiztiek, tā labi stāv

Ja pīlādža zaru aizsprauž kūtī aiz griestiem, pažobelēs vai pie durvīm — neviens nelabais nespēj šajā kūtī tikt

Ja pirmajā ganu dienā lopus dzen ar pīlādža rīksti un pēc tam to uzmet uz kūts jumta — nekādi lietuvēni neapstāj dzīvniekus, tie labi aug un dod daudz piena

Ja Jāņos labības laukos iesprauž pīlādža zarus — tos pamet visi nelabie un raženi aug labība

Ja vajag noteikt īsto sējas reizi — pīlādža vasaraudzi sagriež trijās daļās, vienlaicīgi iemet ūdenī un skatās:

ja vispirms grimst resgalis — jāsēj no rīta;

ja grimst viducis — jāsēj ap pusdienu;

ja grimst tievgalis — jāsēj vakarā

Ja pīlādzis mārkā grimst — vajag linus un miežus sēt

Ja pīlādzim daudz ziedu — tovasar būs daudz kartupeļu un gurķu

Ja pīlādžiem daudz ogu — toruden daudz vecu meitu dabūs vīrus

Ja zobs sāp, no augoša pīlādža mizas izgriež skaidiņu, ar to zobu un smaganas pabaksta un skaidiņu atliek atpakaļ griezuma vieta — sāpes nostājas un piemetas tam, kurš pirmais plūc un ēd ogas.

Par saules Ietekmi:

Ja sētas mietus sit priekšpusdienā — tie līdz ar sauli kāpj augšup; ja vakarpusē — stāv stingri

Ja sīpolus dēsta no rīta pirms saules vai saules lēkta laikā — tie nāk ārā no zemes; ja vakarā pēc saules — aug zemē iekšā

Ja kartupeļus stāda no rīta — tie kāpj ārā no zemes; ja vakarpusē — tie aug dziļāk zemē iekšā

Ja cirvja kātu liek vakarā un aizķīlē no rīta — tas nemūk nost

Ja sētas taisa nedēļas pirmajās dienās — pār tām kustoņi nelec

Ja saimnieks rudenī rijā vai šķūnī pirmo kūli nes ar resno galu pa priekšu — nākamais gads būs bagāts

Ja pirmo malkas kluci zāģē no tievgaļa — tā nežūst

Ja pirmo baļķi ved no meža ar tievgali pa priekšu — mājā nesper zibens

Ja cirvim pietā dzen resgali — kāts nemūk nost,

Par ziemeļa puses ietekmi:

Ja vagas dzen no ziemeļiem uz dienvidiem — tās neaizkalst un augi labāk aug

Ja negrib piedzīvot nezāles — jādzen ecēšas pret ziemeli

Ja, kartupeļiem mēslus ārdot, pirmos sekumus izsviež pret vakariem — kartupeļi pūst; ja izsviež pret ziemeļiem — kartupeļi nepūst

Ja kartupeļus stāda no dienvidu puses uz ziemeļu pusi — tie aug labi, nepūst un ir gardi; ja otrādi — tie nav miltaini un vispār slikti aug

Ja pavasari dārzājus sāk sēt no ziemeļpuses — tos tārpi neizlodā

Ja zirņus sēj no ziemeļu puses — tos neaiztiek tārpi

Ja kāpostus sēj pret ziemeļiem — tos tārpi un kukaiņi neaiztiek

Ja sējot pirmo sauju met pret ziemeļiem — labību nemaitā kukaiņi

Ja pirmās trīs saujas izsēj pret ziemeļiem vai ziemeļrītiem — tos kviešus putni neaiztiek

Ja āboliņa stirpā pirmo klēpi liek no ziemeļu puses — tas labi izžūst, labi uzglabājas un to peles neēd

Ja, rudzus slienot, pirmo kopiņu liek pret ziemeļiem — tos žurkas neizēd

Ja, gubā kraujot, pirmo linu klēpi liek pret ziemeļiem — peles nemetas

Ja grib mīkstus linus — pirmo mērkšanai atvesto vezumu vai vismaz pirmās trīs saujas vajag gāzt mārka dienvidu pusē un nekādā ziņā — ziemeļu pusē

Ja grib, lai peles un žurkas negrauž sienu, labību, linus, kartupeļus — pirmais klēpis, kūlis, grozs jāliek ziemeļu stūrī

Ja pagrabā rudenī pirmo grozu dārzeņu ber ziemeļu pusē — visi grauzēji aizmūk

Ja pagrabā vai lauka kaudzē pirmo kartupeļu grozu ber pret ziemeļiem — tos peles neaizskar, tie nepūst un nesalst

Ja labības gubas vai strēķa krāvējs pirmo klēpi liek pret ziemeļiem vai pret ziemeļiem pagriezies — peles nenāk

Ja, sienu šķūnī liekot, pirmo klēpi noliek ziemeļu pusē un apmiez — to sienū peles nekapā

Ja pirmo siena klēpi liek pret ziemeļiem — siens nepelē, nekūp, labi stāv

Ja, kaudzē pirmo klēpi liekot, nostājas pret ziemeļiem — peles labību neēd

Ja šķūnī ziemeļu kaktā, stāvot ar seju pret ziemeļiem, noliek akmeni, kā tas laukā stāvējis, — peles sienu  nemaitās

Ja pirmo siena klēpi meža pļavu kaudzē liek pret ziemeļiem — meža dzīvnieki šo kaudzi neaiztiek

Ja meža dzīvniekiem ziemu barībai cirsta apse nokrīt pret ziemeļiem — tie pie šī koka tik un tā neiet, lai cik būtu izbadējušies

Ja kāds vājš meža dzīvnieks vai aizšauts medījums krīt un nobeidzas ar galvu pret ziemeļiem — neviens plēsoņa to tik un tā neaiztiek

Ja staļļa durvis būs pret ziemeļiem — zirgi saimniekam spers un kodīs

Ja būvkokus no kājas laiž ziemeļu—dienvidu virzienā — tie neplaisā; ja rītu—vakaru virzienā — tie plaisā

Ja grib, lai zirgi padodas, stallī tie jātur ar galvu ziemeļu vai austrumu virzienā, tiem blakus nedrīkst būt cūku kūts, to barībai nedrīkst tuvoties vistas, to sienā vai salmos nedrīkst gulēt kaķi

Ja miltu maisa mezglu sien un liek pret ziemeli — šos miltus neaiztiek peles

Ja skābējot pirmo kāpostu sauju pašauj uz ziemeļu pusi — kubls labi stāv, nebojājas

Ja reņģes vezumā vai traukā liek no ziemeļu puses — tās ilgi nemaitājas.

Par ziemeļu vēja ietekmi:

Ja mēslus ved ziemeļu vējā — tie netrūd

Ja rudzu sējamā laikā pūš ziemeļu vējš — būs labs rudzu gads;

ja pūš dienvidu vējš — rudzi izpūš un to vietā augs galvenokārt zāles

Ja kviešus sēj ziemeļu vējā — tajos nemetas meln- plauka un nezāles

Ja zirņus sēj dienvidu vējā — tie aug mīksti, bet tārpaini; ja ziemeļu vējā — aug cieti

Ja pupas stāda dienvidrītu vējā — tāsizaug pākšainas un mīkstas; ja ziemeļu vējā — aug cietas

ja kāpostus stāda ziemeļu vējā — aug cietas un zilas galviņas;

ja pirmo stādu liek zemē, skatoties uz ziemeļiem, — tos tārpi un kukaiņi neaiztiek

Ja kartupeļus stāda dienvidu vai vakaru vējā — ir bagāta raža; ja ziemeļu vējā — ir vāja raža

Ja bietes sēj ziemeļu vējā — tās aug cietas

Ja rutkus un mārrutkus sēj ziemeļu vējā — tie aug cieti

Ja putnus liek perēt ziemeļu vējā — nekas labi neizdodas

Ja vistas liek perēt vējainā laikā, it īpaši ziemeļu vēja laikā, daudzas no olām paliek tukšas

Ja lopus lecina ziemeļu vējā — nekas labi neizdodas

Ja augļu kokiem ziedot, pūš ziemeļu vējš — nebūs

Ja februāra beigās stipri ziemeļvēji — būs auglīgs gads

Ja ozolus cērt ziemeļu vējā — tos ķirmji neēd

Etnogrāfi uzskata, ka situāciju laikazīmes, kurām ir varbūtiski orientējošs raksturs, ir noteikti vecākas nekā kalendāri fiksētās laikazīmes. Tāpēc domājams, ka arī kalendārajām laikazīmēm senatnē bija orientējošs raksturs un viennozīmīgi determinējošu intonāciju tās ieguvušas kristīgās baznīcas ideoloģijas ietekmē. Kristiānisma teoloģija taču kā sev piemērotu pārņēma Aristoteļa formālo loģiku ar tās viendimensiālo, lineāro patiesību. Sīs patiesības izpratne vēlāk uzspiesta arī daudzām kalendārajām laikazīmēm, tāpēc nez vai šāda izpratne uzreiz jau ir pagānisma un kristiānisma sinkrētisms (vienotība)1. Kāds gan «sinkrētisms», piemēram, ir šādā ticējumā: «Ja rokās ir pīlādža jeb Pilāta koks, kura krustā šis valdnieks sita pestītāju, — viss ļaunais bēg.»? Pirmkārt, Tuvajos Austrumos, kur — pēc bībeles nostāstiem — risinājušies ar pestītāju saistītie notikumi, nav sastopams ne tikai mūsu parastais pīlādzis, bet vispār neviena no šīs ģints apmēram astoņdesmit sugām. Otrkārt, vērīgs lasītājs droši vien būs pamanījis, ka tautas ticējumi par pīlādzi balstās acīmredzot uz novērojumiem par šī koka mizas, koksnes un sevišķi augļu specifiskajām īpašībām, kuras mēs saucam par baktericīdām. Tātad «Pilāta kokam» šajā ticējumā ar valdnieku Pilātu nav nekāda sakara.

Nopietni vērojumi un dabas izpratne izteikti kalendārajā Iaikazīmē par odiem: «Ja vienu odu nosit pirms Jāņiem — simt būs vietā, ja pēc Jāņiem — desmit.» Kā jau labi noskaidrojuši entomologi, jebkuras sugas kukaiņu daudzums vasarā atkarīgs no paaudžu skaita. Ar katru nākamo paaudzi kukaiņu skaits vasarā strauji pieaug, vismaz desmitkāršojas. Tātad, ja odu pirmā paaudze parādās jau pirms Jāņiem, to būs noteikti desmitreiz vairāk nekā tad, Ja vēlais pavasaris aizkavējis vairošanos.

Pēdējā laikā ievērojami augusi pētnieku interese par dažādu tautu kalendārajām paražām. Viens no cēloņiem, kas izraisījis šo interesi, ir paātrinātais zinātnes un tehnikas progress un ar to saistītā straujā urbanizācija, kuras dēj daudzas kalendārās paražas izzūd vai arī strauji pārveidojas. Tāpēc vērojama palielināta zinātnieku tieksme fiksēt un izpētīt senās kultūras fenomenus. Padomju Savienības Zinātņu akadēmijas Etnogrāfijas institūta zinātnieki kopš 1973. gada publicējuši četru grāmatu sēriju par Eiropas zemju kalendārajām paražām un rituāliem. Ļoti daudz darbu publicēts par dažādiem padomju tautu folkloras žanriem. So grāmatu autori bieži vien ar nožēlu konstatē, ka daudzas senās paražas grūti izpētīt, jo tās līdz XIX un XX gadsimtam nonākušas stipri vien pārveidotas. Bieži nav pat iespējams noskaidrot attiecīgās paražas kādreizējo jēgu. Mūsuprāt, te var lieti palīdzēt laikazīmes. Piemēra pēc apskatīsim dažas jau minētas laikazīmes un ticējumus par rumulēšanos: «Ja, pirmo reizi govis ganos laižot, krietni rumulējas — govis daudz piena dod.» «Ja vispār sējas laikā velējas, rumulējas — no nākošajām vārpām birs daudz graudu.» «Ja pusdienas laikā šļakstina ūdeni — bieži līs lietus.» «Ja kartupeļu stādītāju pirmajā dienā aplej ar ūdeni — viņam mugura nesāp.»

Pirmajos divos piemēros rumulēšanās rituālam ir vismaz trejāda jēga: attīrīšanās, lietus izraisīšana tuvākajam periodam un «draudzības līguma» noslēgšana ar debesu ūdeņiem. Kā zināms, senatnē daudzas tautas plaši izmantoja ūdeni kā attīrīšanās līdzekli, kam cilvēki, mājdzīvnieki un kultūraugi jāpasargā no dažādiem ļauniem spēkiem. Sāda tipa senās izdarības saglabājušās kristīgās baznīcas rituālos, kur izmanto svētīto ūdeni. Ne mazāk svarīga arī ūdens ārstnieciskā nozīme, kura nepārprotami izteikta pēdējā (ceturtajā) piemērā. Trešajā piemērā skaidri redzama tāda svarīga rumulēšanās funkcija kā lietus izraisīšana. Profesionāli «lietus taisītāji» daudzās Āfrikas, Dienvidāzijas un Latīņamerikas tautās darbojās vēl XIX un pat XX gadsimtā. Cilvēku apšļakstīšanas vai apliešanas rituāls, kas domāts lietus izsaukšanai, agrāk bijis plaši izplatīts arī citās zemēs. Eiropā šāds rituāls visilgāk saglabājies Balkānos un Kaukāzā.

Divos pirmajos piemēros nav tiešas norādes uz lietus izraisīšanu ar rumulēšanos. Taču, ja nelīs lietus pavasarī un vasaras sākumā, zāle augs slikti un govīm nebūs ko ēst. Uz labu izslaukumu tad nav ko cerēt. Arī labībai augšanas un vārpu veidošanās periodā nepieciešama valgme, tātad vismaz pavasarī lietus ir jānodrošina. Atliek tikai pasmaidīt par mūsu senču aplamo paņēmienu, vai ne?

Taču vienlaikus tautas vērojumos, ticējumos un Izdarībās nevar atstāt neievērotus arī citus paaudžu paaudzēs akcentētus priekšnoteikumus: kas ir jādara, kad parādība vai process noris pirmoreiz, daudzas manipulācijas jāizdara trīs reizes utt. Piemēram: «Ja pavasarī pirmoreiz pie tekoša strauta pieiet, nostājas ar seju pret austrumiem, noliecas un trīs reizes strautā elpu iepūš — tas visas slimības aiznes.» «Ja grib, lai izdodas labība, pirms sēšanas vispirms tīrumā jānoņem cepure, ar kāju jāsarauš no visām pusēm zeme un jāsēj trīs saujas uz katru debess pusi, sākot no ziemeļiem.» «Ja sēņojot pirmo grozā ieliek baraviku — grozs būs pilns.» «Ja, ejot miežus sēt, vienu riekšavu iemet pirmajā krūmā, kas pagadās pa ceļam, — būs rudenī bagāta raža.» «Ja, sienu šķūnī liekot, starp pantiem iemet trīs dzīvas vardes — siens nepelēs.»

Visos šajos piemēros izpaužas tā saucamais iniciālais rituāls: sākums nosaka visu turpmāko. Pēc padomju zinātnieka L. Abramjana atzinuma, arī svētkiem senatnē piemitusi iniciāļa funkcija: ar attiecīgajiem svētku rituāliem jānodrošina cilvēkiem labvēlīga nākotne. Otrajā un ceturtajā piemērā līdztekus iniciālajam rituālam izpaužas arī produktīvās apzvērēšanas izdarības, kurām jānovērš visas iespējamās turpmākās neveiksmes. Pirmajā piemērā izteikts kontaktrituāls: savas slimības atdod strautam, kurā trīs reizes elpu iepūš. Divos pēdējos piemēros redzam arī ziedošanas rituālu: veiksmes nodrošināšanai ziedo riekšavu miežu vai trīs dzīvas vardes. Pirmajā un otrajā pie- mēr.ā manipulācijas tiek trīs reizes atkārtotas. Kāpēc tieši trīs reizes? Pēc ievērojamā padomju etnogrāfa V. Toporova domām, mūsu senču pasaules uzskatā triādes (trīskāršā) tipa struktūra kalpojusi kā būtības modelis. Triādi (trejādību) viegli iedomāties gan Laikā — kā parādības vai procesa trīs fāzes (tapšana, attīstība, izbeigšanās), gan telpā — kā viena objekta trīs veidolus, trīs pamat- daļas.

Ieklausīsimies Imanta Ziedoņa «Epifānijās»: «Es varu dzīvot tikai trīsstūrī. Trīsstūrim ir raksturs. Trīsstūra raksturs man patīk labāk par četrstūra raksturu. Cilvēce vienmēr domājusi trīsstūros. Bībelē: cerība, ticība, mīlestība… Pasakā: vienam tēvam bija trīs dēli… Pameita un īstās meitas… Triumvirāts. Trīs jaunas māsas sēd rožu dārzā. (Ne jau vienā līnijā, domājams, ka trīsstūrī.) Trīs laiviņas peld pa jūru. Trīs mīklas jāatmin, trīs varoņdarbi jāizdara. Trīs lietas — labas lietas. Trīs reņģes ir metiens vienā kālā. Pūķim ir trīs galvas. Berlīne — Roma — Tokija. Un trejdeviņas galvas. Skaistā un baismīgā pasaules trīsstūru mozaīka.» Un vēl. Trīs pamatkrāsas: sarkana, dzeltena, zila. Ontoloģija, gnozeoloģija un aksioloģija jebkurā filozofiskajā sistēmā. Tēze, anti- tēze, sintēze dialektikā. Trīspakāpju siloģisms — lielā un mazā premisa un secinājums formālajā loģikā. Bioloģiskais, psiholoģiskais un sociālais cilvēka būtībā. Racionālais, emocionālais un intuitīvais cilvēka garīgajā pasaulē.

KAD SĒT, STĀDĪT UN GANOS LAIST

KAD SĒT, STĀDĪT UN GANOS LAIST

Kādudien vienu no šīs grāmatas autoriem dēls aicināja kartupeļu novākšanas talkā. Talcinieki ievēroja, ka nezāļu pārņemtais dēla lauciņš krasi kontrastē ar samērā tīro kaimiņa zemes gabaliņu. Taču kartupeļu raža nebija slikta, tikai daudzus bumbuļus stingri turēja vārpatas sakneņi, kuri tiem bija izauguši cauri.

— Kaimiņš laikam būs labāk kopis savus kartupeļus vai arī dabūjis pavasarī tīrāku zemi, — talcinieki nosprieda,

— Nekā tamlīdzīga, — dēls paskaidroja, — zeme te vienāda un kopšana praktiski arī tāda pati; kartupeļi tika divreiz izvagoti. Mēs ar sievu savējos pat pāris reižu vairāk nokaplējām. Taču, redzot nezāļu ātro augšanu, nospriedām, ka nav vērts pūlēties.

— Kāpēc tad lauciņos nezāles augušas tik dažādi? — mēs gribējām zināt.

— Kaimiņam gudra sievasmāte. Viņš gatavojās stādīt kartupeļus reizē ar mums, taču sievasmāte ieteica pagaidīt dienas trīs, jo pašreiz esot «nezāļu diena». Kaimiņš to uzņēma kā joku, taču kartupeļus iestādīja pēc trim dienām. Un te nu ir rezultāts.

Starpība patiešām bija acīm redzama — bez jebkādas datu statistiskas apstrādes un analīzes.

Dabā viss ir savstarpēji saistīts gan telpā, gan laikā — tā dialektiskā materiālisma pamatatziņas veidā varam izteikt mūsu senču priekšstatus, uz kuriem pamatojas laikazīmes. Bet lauksaimniecības darbu vispiemērotāko datumu izvēles un gaidāmās ražas paredzēšanas principu modernas zinātnes valodā varam nosaukt par fenoloģisko indikāciju. Tiek izmantotas arī iezītndienas. Sāda veida laikazīmju ir sevišķi daudz, jo mūsu senči iztiku sagādāja, galvenokārt kopjot laukus un ganāmpulkus. Labākai pārskatāmībai laikazīmes sagrupēsim pa lauksaimniecības nozarēm un darbu veidiem.

LAUKKOPĪBA

Augsnes sagatavošana:

Ja lauku apar Labrenča dienā — tur zāle neaug

Ja rudens arumu apar līdz 28. augustam — lieku labības kaudzi iegūst

Ja pavasara aršanu sāk ceturtdienā — visi darbi tajā gadā labi izdodas

Ja Izidora dienā ar — arumam nav svētības

Ja zemi apar sausu vecā vai dilstošā mēnesī, kad ir Skorpiona, Mežāža, Ūdensvīra vai Zivs zīme, — zeme ir irdena un tajā neaug nezāles

Ja atlidojusi pelēkā cielava — var sākt art zemi; ja dzeltenā — var sākt sēt labību

Ja slapjš aprīlis — būs labs aramlaiks Ja pavasaros vēl ilgi pēc sniega grūti art un tīrumi smērējas — būs laba raža

Ja Jurģa dienā ar vai ecē — labībai metas melnas vār- pas

Ja Jurģa dienā strādā lauka darbus — druvas krusa nosit

Ja kreklā var art — kažokā nāksies sēt Kuru lauku Ģertrūdes dienā pirms saules ar — to pamet kurmji

Ja Sveču dienā no meža pārnes rungu ar resgali pa priekšu un ar to pavasarī izbaksta kurmja rakumus — tie vairs tur neceļ zemes

Ja ar Sveču dienā tecinātiem taukiem apsmērē lemešus — kurmji šo zemi vairs nerok un zirgus nekož dunduri

Ja, pirmoreiz arot, arklu iesmērē ar Vastlāvju gaļu — mūdži zemi neizlodā

Ja rudenī zemi ar vecā mēnesī — tā labāk satrūp un nobriest

Ja atmatu ar jaunā mēnesī — tā zaļo; ja vecā mēnesī — labi satrup%Ja papuvi maisa un plēsumu plēš vecā mēnesī — zeme labi satrup;

ja jaunā mēnesī — netrup un zāles vien griežas  Ja kūtsmēslus ved, kad liepas zied, — tie netrūd

Ja mēslus ved vecā mēnesī, kad pūš dienvidu vai vakara vēji, — tie labi satrūd

Ja mēslus ved ziemeļu vēja laikā — tie netrūd

Ja pirmās mēslu dakšas met uz ziemeļiem — tādā laikā stādīti kartupeļi nepūst

Ja negrib piedzīvot nezāles — jāecē pret ziemeli.

Vispārējie sējas laiki:

Ja pavasarī sniegs nokūst ātri — sēt vajadzēs vēlu; ja nokūst vēlu — būs jāsēj agri

ja sniegs nokūst ar saulīti — labi izdodas agrie sējumi; ja nokūst ar lietu — vēlie sējumi

Ja sēj otrajā pirmdienā pēc pirmā pērkona — veidojas slikta raža

Ja pirmai noķertai zivij žults priekšgals resnāks — labāka būs agrā sēja; ja resnāks vidus — labāka būs vidējā sēja; ja resnāks pakaļgals — labāka būs vēlā sēja

Ja nārsta laikā līdakas liesai priekšgals resnāks — agra sēja dos lielāku ražu, ja tievāks — labāka ir vēla sēja

Ja zivs agri izmet ikrus — agri arī jāsēj

Ja līdakas nārsto pļavās un seklumos — būs sausa vasara un labība jāsēj agri

Ja varžu kurkuļiem melnie plankumi ir augšā — labaka būs agrā sēja; ja apakšā — labāka būs vēlā sēja; ja vidū — labāka būs vidējā sēja

Ja mēslu vabolēm bērni pie priekškājām — jāsēj agri;ja pie viduskājām — labāka ir vidēji agra sēja; ja pie pakaļkājām — vēla sēja

Ja mēslu vabolēm parazīti sametušies vēderiņa sākumā vai pie priekškājiņām — jāsēj agri: pavasarī no Jurģa līdz Staņislavam un rudenī no Labrenča līdz Lielajai Mārai

Ja mēslu vabolēm parazīti sametušies vēderiņa vidū vai pie vidējām kājiņām — jāsēj vidēji agri: pavasarī no Staņislava līdz Urbānam un rudenī no Lielās Māras līdz Egidijam.

Ja mēslu vabolēm parazīti sametušies vēderiņa pakaļdaļā vai pie pakaļējām kājiņām — jāsēj vēlu: pavasarī no Urbāna līdz Vītum un rudenī no Egidija līdz Mazajai Mārai

Ja dzelzszālei nobirst pirmā vālīte — jāsēj agri (25. aprīlis — 8. maijs, 10. augusts — 15. augusts);

ja nobirst otrā vālīte — vidēji agri (8. maijs — 25. maijs, 15. augusts — 1. septembris);

ja nobirst trešā vālīte — jāsēj vēlu (25. maijs — 15. jūnijs, 1. septembris — 17. septembris)

Ja bērzi rudenī dzeltē no apakšas — pavasarī labība būs jāsēj vēlu; _ja no augšas — agri

Ja kokiem rudenī vispirms nodzeltē pazares — pavasarī jāsāk sēt vecā mēnesī; ja galotnes — jaunā mēnesī

Ja labību sēj Svaru dienā — tā aug branga, svarīga; ja Vēža dienā — tā it kā lien atpakaļ zemē

Ja grib zināt īsto sējas reizi — pīlādža vasaraudzi griež trīs daļās un visas iemet ūdenī: vispirms grimst resgalis — jāsēj no rīta; viducis — ap pusdienu; tievgalis — vakarā

Ja priežu skostas ceļas stāvus augšā — ir labākais sējas laiks

Ja dzeguze kūko vēl agrāk nekā 9 dienas pirms Jurģiem (pirms 14. aprīļa) — jāsteidz apsēties

Ja zirnekļi pa laukiem tīklus savijuši — ir īstie sējas rīti

Ja pavasara rītā sliekas uzrakušas celiņus — tajā dienā īpaši labs sējas laiks

Kad bezdelīga izdēj pirmo olu — laiks sēt

Ja biezpienu sildot, tas grimst dibenā — ir pats īstākais sējas laiks

Ja Zāļu nedēļā (divdesmitajā pēc Ziemsvētkiem) kaut ko sej — vairāk aug zāle nekā dārzāji vai labība

Cik dienas labību iesēj pēc Vītus dienas — tik nedēļu ilgāk rudenī tā briedīs

Ja līdz Mārtiņiem var art — nākamgad tikai pēc Vasarsvētkiem varēs sēt

Ja labā zemē sēj vai stāda dilstošā mēnesī — nebūs ražas

Ja lauki zemi un slapji — tie jāapsēj dilstošā mēnesī; ja sausi — augošā mēnesī

Ja labību sēj vecā mēnesī — tā padodas īsa un nolīkst pie zemes, ka nav īsti pat ko pļaut

Ja labību sēj pilnā mēnesī — ir pilnas vārpas; ja jaunā mēnesī — tā sagāžas veldrē

Ja labību sēj laikā, kad mēnesim maz gaismas, tas ir vecs vai jauns, — tā slikti aug

Ja labību sēj jaunā mēnesī — graudi rudenī nebirst, kaut arī labība nodzeltējusi, stiebri salocījušies, vārpas nolīkušas

Ja labību sēj jaunā mēnesī — tā nelūst, neveldrējas, nebirst

Ja labību sēj, kad pie debesīm ir abi spīdekļi, saule un mēness, — aug daudz melno graudu

No sējas dažādos dienas laikos atkarīga labības un nezāļu augšana:

ja sēj no rīta — labībā aug nezāles; ja vakarpusē — nezāles neaug; ja pēc saules rieta — putni izlasa sēklas; ja dienvidū — tā slikti aug; ja pēcpusdienā — tā rudenī ātrāk nogatavojas

Ja sāk sēt tajā nedēļas dienā, kad rudenī bijusi pirmā atkala, — labība labi aug Ja sējot ir apmācies laiks — būs laba raža Ja sējot mākoņi ir reti un plāni — tādi paši būs lauki

Ja sējot mākoņi ir kupli un gabalaini — sējums būs ražīgs

Ja sēj lietus laikā — visa sēkla nesadīgst.

Konkrētie sējas laiki:

Kad zied ievas — klāt īstais auzu sejas laiks

Ja auzu sēšanas laikā pie debesīm mākoņi — tās aug kuplas un skarainas

Ja auzas sēj Urbāna dienā — tās spēcīgi aug

Ja auzas sēj jaunā mēnesī — tās labi padodas

Ja auzas sēj jaunā mēnesī — tām nelūst salmi, tās nekrīt veldrē, neklēpo (nesakarīgi nesakrīt) un rudenī krusa nenosit

Ja auzas sēj vecā mēnesī — tās sakrīt veldrē, salūst un nobirst jau laukā

Ja auzas iegadās sēt vecā mēnesī — tad to drīkst darīt tikai agri no rīta

Ja auzas sēj pilnā mēnesī — tās izaug garas Ja āboliņu apsēj jaunā mēnesī — tas neizsalst

Kad paegļi zied —laiks griķus sēt

Ja Jurģa dienā saule spīd — labi padosies griķi

Ja griķus sēj bez saules — tiem migla nebūs bīstama

Ja kaņepes sēj pēc pusdienas — tās putni neizēd

Ja kaņepes sēj vakarā, kad putni pie miera aizgājuši, — tās putni pēc tam neizkasa

Ja kviešus sēj rītā agri vai vakarā vēlu — tos neēd zvirbuļi

Ja kviešus sēj pēc saules rieta, kad putni tos vairs neredz, — padodas laba raža

Ja kviešus sēj ziemeļu vēja laikā — tajos nemetas melnpļauka un nezāles

Ja kviešus sēj, kad gan saule, gan mēness pie debesīm, — rudenī būs daudz melno graudu

Ja kviešus sēj jaunā mēnesī — tajos nemetas melnpļauka

Ja pīlādzis mārkā grimst — vajag linus sēt

Ja linus grib sēt — sērmūkšļa kociņam ūdenī jāgrimst

Ja linus sēj ievu ziedu laikā — tie labi izdodas

Kad kadiķi put — pienācis visīstākais linu sējamais laiks

Ja linu mārki uzzied dzelteni — nāk linu sēšanas laiks

Kurā dienā rudenī uzkrīt pirmais sniegs, pirmā salna vai pirmā atkala - tajā dienā pavasarī jāsēj lini

Ja grib labus linus — tie jāsēj tajā maija datumā, kurā novembra datumā bija atkala

Ja linus sēj saulainā, gaišā, baltā dienā — tie aug labi un baltšķiedraini

Ja linus sēj, kad laiks apmācies, — tie aug gari un tīri

Ja linus sēj, kad mākoņi šķiedraini, svītraini, — tie aug gari un tīri

Ja linus sēj sestdienā — paliek tukšs lauks Kad pienākusi Jurģa diena — īstais laiks linus sēt

Ja linus sēj Urbāna dienā — tie aug gari

Ja linus sēj tajās nedēļas dienās, kurās iekritušas Zāļu diena, Ģertrūdes, Māras un Jāņu dienas, — aug zālaini lini

Ja Ziemsvētki iekrīt jaunā mēnesī — labāk linus sēt plēsumos; ja vecā mēnesī — labāk vecā zemē

Ja linus sēj vecā mēnesī, īpaši tā galā — aug šķiedraini lini un neaug nezāles

Ja pīlādži agri plaukst — būs arī agri mieži jāsēj

Ja smagā zemē grib labus miežus — tie jāsēj, kad kadiķi kūp,kad pīlādžiem pirmie ziedi, kad oši izplaukst, kad ābeles beidz ziedēt;

ja vieglā zemē, tad jāsēj, kad priedes kūp, kad ķimenēm pirmie ziedi, kad pīlādzis pilnos ziedos, kad cūkpienēm jau gatavas sēklas, kad cielava pirmo perējumu izvada, kad magones sarkani zied

Ja no jaunajām priežu skokstām jeb jaunajiem dzinumiem sāk birt spalviņas — miežu sēja jābeidz, jo vēlākie mieži vairs nenogatavosies

Ja priežu pumpuri zied un to jaunie dzinumi sāk liekties uz leju — ir vislabākais miežu sējas laiks

Ja sāk ziedēt sviesta puķes jeb saulpurenes — laikt miežus sēt

Ja pavasarī strazdi jau ved bērnus — ir īstais miežu sējamais laiks

Kad zaļās vardes kurc — klāt īstais miežu sējas laiks

Ja no rīta uz celiņiem izdzīti slieku čuguriņi, «zeme aug» — klāt īstais miežu sējamais laiks

Ja miežus sēj tajā nedēļas dienā, kad ezers no ledu» atbrīvojas, — tie labi padodas

Ja miežus sēj Urbāna dienā — būs laba raža

Ja pēc Ziemsvetkiem nosarmojuši koki — bus laba miežu sēja

Ja pie debesīm saule un mēness — nedrīkst sēt miežus (drīkst rudzus, auzas u. c.), lai tos nepievārē melnplauka un pērkones

Ja miežus sēj jaunā mēnesī — tiem neaug melnie graudi;

ja sēj vecā mēnesī — neaug akoti, bet lūst vārpas

Ja miežus sēj pilnā mēnesī — tie labi padodas, aug smagi graudi

Ja pirmais atāls labi aug — labāk izdosies agrīnā rudzu sēja; ja vēlākais — vēlīnā rudzu sēja; ja atāls aug lēni — rudzi jāsēj vēlu Ja vārnas turas grupās — klāt rudzu sējas laiks

Ja rudzus sēj agri — rudenī tos noēd gliemeži, bet vasarā tie iztek, jo ziedu laiks iekrīt pašā karstumā

Ja rudzus apsēj pirms pirmās salnas — tos izēd gliemeži

Ja rudzus sēj lietus laikā vai pielijušā zemē — tie aug lāčauzaini, smilgaini

Ja rudzus sēj skaidrā dienā — tajos neaug nezāles

Ja rudzus sēj trīs dienas pirms vai trīs dienas pēc Bērtuļiem — tie aug lieli un dod labu birumu

Ja, rudzus sējot, pie debesīm nav ne saules, ne mēness — būs laba raža

Ja dzērvenes lien dziļi sūnās — rudzi jāsēj dziļi; ja sārtojās virspusē — jāsēj sekli

Ja rudzu sējamā laikā pūš ziemeļu vējš — būs labs rudzu gads;

ja pūš dienvidu vējš — rudzi izpūš un to vietā augs galvenokārt zāles

Ja rudzus sēj Svaru dienā — veidojas smagas vārpas

Ja rudzus sēj vecā mēnesī — tiem robainas, pustukšas vārpas un slikts birums

Ja rudzus sēj jaunā mēnesī — tie neizsalst un dod lielu ražu

Ja rudzus sēj jaunos mēslos — tas jādara 3 dienas pirms pilna mēness; ja vecos mēslos — 3 dienas pēc pilna mēness.

Augu attīstība un kopšana:

Ja rudenī zibeņo —1šis pērkons labību briedē

Ja ir melnie puteņi, kad maz sniega vai vējš dzenā sniegu ar smiltīm, — labībā saaugs daudz rudzupuķu, ušņu un citu nezāļu

Ja ievas sāk ziedēt ātri un zied ļoti daudz — ātri un bagātīgi nogatavosies labība

Ja kokiem lapas birst vispirms pazarēs — nākamgad labība nenogatavosies; ja viss koks nodzeltē — nogatavosies

Ja purenes ziedot applūst — rudenī nosals labība, tādēļ tā-agri sējama

Ja rudenī daudz sēņu — nākamgad slikti augs labība

Ja varžu kurkuļi attīstās labi — labi attīstīsies arī sējumi;

ja kurkuļi nosalst — nosalst arī sējumi; ja vardes kurkuļus laiž otrreiz — arī labība jāsēj otrreiz

Ja vardēm aizsalst kurkuļi — rudenī nosals arī labība

Ja grieze griež — būs labs āboliņš Ja vasarā daudz mušu — augs labi griķi

Ja kaņepes iesētas vecā mēnesī — gaidāma laba šķiedra

Ja Sveču dienā garas lāstekas — būs gari lini; ja īsas lāstekas — īsi lini

Ja Sveču dienā skaidrs laiks — būs labs linu gads

Ja zīli pavasarī pirmoreiz redz uz staba vai jumta — augs gari lini; ja uz zemes — būs zemi lini _ '

Ja ziemā augstas kupenas — vasarā tikpat augsti augs mieži

Ja pavasarī eglēm krīt mazie zariņi (jaunie dzinumi) — veidosies labs miežu gads

Kad dzeguze beidz kūkot — mieži sāk vārpas dzīt

Ja rudenī sniegs uznāk uz nesasalušas zemes — iznīks āboliņš un r u d z i

Ja slapjš ir pēc Ziemsvētkiem — rudziem draud briesmas; ja pirms Ziemsvetkiem — rudziem nekas nedraud

Ja ziemā vai pavasarī garas lāstekas — būs garas rudzu vārpas

Ja aprīlī sniegi snieg — būs labi rudzi

Cik dienu pirms Jurģiem ir rasa — tikpat dienu pirms Jēkaba dienas būs rudzi pļaujami

Ja vardes pavasarī sausā vietā ļoti augstu lec — rudzi druvā sakritīs un sapūs

Ja sulu laikā lietus līst — rudzi pūs

Ja sulu laikā iekrīt silts lietus — pūs rudzi

Ja maijā līst lietus — augs brangi rudzi

Ja ievas noziedējušas — pēc mēneša ziedēs rudzi

Ja mīklenes nozied pirms maija — rudzi pirms Annas drenas jau būs pļaujami

Ja eglēm daudz čiekuru — būs labs rudzu gads

Ja rudzi zied pilnā mēnesī — būs pilnas vārpas

Ja rudzu ziedu laikā laukā lidinās mušas — būs slikta raža

Ja vasarā daudz mušu — augs labi rudzi Kad grieze griež — rudzi sākuši briest

Vispārējās ražības iepriekšējie liecinieki;

Laba raža būs tad:

ja meža putni nāk uz tīrumiem un pie mājām;

ja augļu kokiem daudz augļu;

ja ūdeņos maz zivju;

ja Urbāna dienā labs laiks;

ja ap Vītus dienu līst;

ja ziemā daudz sniega

Slikta raža būs tad:

ja ziedu laikā, saulei spīdot, līst lietus;

ja bieži pūš ziemeļu vējš;

ja raženi aug daudz pupu

Ja alkšņiem daudz pumpuru — būs auglīgs gads

Ja alksnim pārsvarā ir apaļi pumpuri — būs slikta raža, ja gareni — būs bagāts rudens

Ja pavasaros apses lapas stipri trīc — vasarā zirgiem būs laba barība

Ja pļavās sakuplojis daudz sarkanā āboliņa — būs lietains un nabadzīgs siena laiks

Ja āboliņā daudz medus — būs laba sēklu raža

Ja augļu koki nav pārmērīgi auglīgi — būs tikai daļēji auglīgs arī lauku gads

Ja bērziem lapas nobirst pirms Miķeļa dienas — nākamajā gadā zāle būs jau pirms Jura dienas

Ja purva bērzi nodzeltē pirmie — nākamajā vasarā labāka raža būs ielejās

Ja pavasarī daudz ceriņu zied — vasarā būs daudz siena

Ja ievas kupli zied — bus auglīga vasara

Ja ievas agri zied — rudenī agri nogatavosies labība

Ja rudenī kokiem visas lapas nobirst pirms sniega — būs laba nākamā vasara; ja vēl ir lapas un nāk sniegs — būs slikta, neauglīga vasara

Ja kokiem lapas vēlu krīt — nākampavasar vēlu zāle augs

Ja lazdām daudz riekstu — būs daudz maizes un miežu

Ja vasarā pļavā daudz purveglīšu jeb jāņeglīšu — būs slikta siena raža

(Ja pavasarī oši ilgi stāv kaili — būs bagāts gads

Ja ozols izplaukst maijā — būs auglīga vasara

Ja Miķeļos ozolu panga iekšā ir tīra vai arī ar tārpu vai kāpuru — būs skaista vasara un labs labības gads; ja iekšā muša — būs vidēji labs gads

Ja ozoliem daudz zīļu — būs bagāta labība

Ja pīlādzim daudz ogu — nākamais būs bagāts gads

Ja rudenī rozes atkal uzzied — būs bada laiks

Ja sēnes sāk agri augt — būs bada laiks

Ja sēnes neaug — būs bagāta raža

Ja viengad daudz sēņu — nākamgad būs maz maizes

Tādā pašā veidā par nākamo ražu var vēstīt arī dzīvnieki.

Ja āboliņa pļaujamā laikā daudz bišu — būs bagāta sēklu raža

Ja pirmoreiz cīruli redz zemu lidojam — būs neražas gads

Ja cīruļi iedzied jaunā mēnesī — būs bagāts gads

Ja dzeguze iekūko plikos kokos — būs neražas gads

Ja dzeguze kūko pirms lapām un zāles — būs bada gads

Ja dzeguze kūko vēl pa Jāņiem — būs neauglīgs gads

Ja dzērves nāk uz tīrumiem — būs bada gads

Ja Miķeļa dienā govīm, mājās nākot, mutē ir zāle vai citur pieķēries kāds ēdamā kumšķis — nākamajā ziemā trūks barības

Ja grieze griež nevis rudzu druvā, bet pļavā — būs daudz siena

Ja februārī staigā mušas — būs slikts labības gads

Ja maijā daudz odu —būs bagāts rudens

Ja vasarā peles ēd sienu — nākamgad tā būs maz

Ja rudenī peļu alās daudz labības — nākamais būs neražīgs gads

Ja reņģu maz — arī labības būs maz

Ja pavasarī, pirmo akmeni paceļot, zem tā atrod skudru — būs svētīgs gads; ja tārpu — būs tukšs gads

Ja stārķis atnāk ledos — būs bada gads

Ja stārķi pirmoreiz redz laižamies — būs bagāts gads ja redz stāvam — slikts, nabadzīgs gads

Ja stārķis no ligzdas izmet olu — būs labs gads; ja izmet bērnu — būs slikts gads

Ja ozola zīlēs gadās tārpiņš — būs labs gads

Ja mēslu vabolēm zem vēdera daudz «bērnu» (mazu kukainīšu) — būs ražīgs gads; ja nav to — būs neražīgs gads

Ja mēslu vaboles daudz skraida — būs bagāta vasara; ja tās mēslos lien — būs trūcīga vasara

Ja pavasarī daudz varžu — būs auglīgs gads

Ja pavasarī pirmo vardi redz uz sausas zemes — būs bada gads; ja ūdenī — būs bagāts gads

Ja zivis redz ūdenī jau pirms ledus iešanas — būs ļoti auglīga vasara

Ja ūdeņos maz zivju — nākamais būs bagāts graudu gads

Par gaidāmo laiku daudz ko var pastāstīt meteoroloģiskās parādības

Ja martā līst — būs slikta raža

Ja aprīlī līst silts lietus — būs vasarā kupla pļauja

Ja aprīlī daudz līst vai snieg — būs auglīgs gads

Ja maijā raženi līst — būs laba raža; ja nelīst — būs slikta raža

Ja Urbāna dienā labs laiks — būs vidēji auglīgs gads

Ja lietains pavasaris — būs laba raža

Ja Vītus dienā lietus līst — būs laba raža

Ja slapjš siena laiks — būs auglīgs rudens

Ja Labrencī ir slapjš — būs auglīgs rudens

Ja lietains rudens — būs vāja nākamā gada raža

Ja zvaigžņu kopai Sietiņam rietot, oktobra beigās vai novembrī līst — būs vidēji auglīgs gads

Ja līst, iekams Sietiņš nav norietējis, — būs auglīgs gads

Ja pēc Ziemsvētkiem ir slapjš laiks — būs neauglīgs gate

Ja janvārī daudz atkušņu — bus neauglīga vasara

Ja Trijkungu dienā gailis nodzeras pažobelē — būs laba raža

Ja Teņa dienā no jumta nopil tik daudz, ka gailis var padzerties, — togad būs laba raža

Ja Sveču dienā kūst tikai tik daudz, ka putns var padzerties, — būs bagāts gads; ja kūst tik daudz, ka vērsis var padzerties, — būs slikts gads

Ja Metenī palāses tā pil, ka gailis var padzerties, — būs labs, auglīgs gads

Ja pirms Ziemsvētkiem garas lāstekas — būs bagāts gads

(2^-Ziemsvētku naktī lieli vēji — būs bada gads

Ja februāra beigās stipri ziemeļvēji — būs auglīgs

Ja martā vējš — būs bagāts gads

Ja sauss marts — būs bagāts gads

Ja Vastlāvī sauss laiks — būs izdevīgs, ražīgs gads

Ja aprīlis sauss — būs slikta raža

Ja pavasarī lieli pali — vasarā būs lielas siena kaudzes

Ja pavasarī pļavās daudz ūdens — vasarā būs daudz siena

Ja ledus saiet ezera dienvidu pusē — būs laba raža, ja ziemeļu pusē — slikta raža

Ja pirmais pērkons iet no rietumiem uz austrumiem vai gar dienvidu pamali — būs auglīgs gads;

ja no austrumiem uz rietumiem vai gar ziemeļu pamali — būs slikta raža

Ja pirmais pērkona lietus nāk no Kurzemes — būs bagāts gads

Ja martā ir pērkons — būs daudz siena

Ja pirms Jurģiem ir pērkons — būs bada gads

Ja pērkons ir agrā pavasarī — būs silta un ražīga vasara

Ja mēslu vedamajā laikā ir bargs pērkons — būs bagāts gads

Ja pērkons rūc naktī pirms Jāņiem (pirms 25. jūnija) — būs neauglīga vasara

Ja jūnijā bieži pērkoni — būs kuplas druvas

Ja 1 februāra dienā spīd saule — būs labs siena gads

Ja 15 februārī spīd saule — būs labs siena laiks

Ja Jāzepa dienā saule spīd — būs auglīgs gads

Ja Urbāna dienā spīd saule — togad būs laba raža

Ja jūnijā saulains laiks — būs bagāts gads; ja dubļains laiks — būs bada gads

Ja Jēkaba diena ir skaidra — būs bagāta raža

Ja Miķeļos nav saules — būs nesātīga lopbarība

Ja Ziemsvētkos salst — būs labs siena laiks

Ja Zaļās ceturtdienas rītā ola uz jumta nesasalst — būs laba vasara

Ja maijs ir auksts — būs bagāts labības gads

Ja rudenī agras salnas — nākamajā gadā būs liela raža

Ja novembris ir silts un miglains — nāks bada gads

Ja janvārī uz kokiem metas sarma — gaidāma auglīga vasara

Ja ziemā daudz sarmu — rudenī būs daudz auzu

Ja sarma uznāk uz rudens lapām — būs laba vasara un raža

Ja sniegs ilgi nekrīt — būs slikts gads

Ja pirmais sniegs uzkrīt uz sasalušas zemes — nākamgad būs daudz ko pļaut; ja uz lapām kokos — nākamajā gadā būs slikta raža

Ja novembrī snieg un stipri salst — nākošais būs bagāts gads

Ja līdz Ziemsvētkiem daudz sniega — vasaras ražā būs daudz pelavu; ja pēc Ziemsvētkiem — daudz briedušu graudu

Ja ziemā bijis maz sniega un sala — būs sliktas ražas

Ja ziemā daudz sniega — būs labs un bagāts gads

Ja meža koki ilgi ir piesniguši — būs bagāts gads

Ja martā daudz sniega — vasarā būs slikta raža

Ja sniegs neaizskrien ātri ar pavasara plūdiem, bet lēni izkūst un iesūcas zemē — būs auglīgs gads

Ja sniegs celiņos pavasarī izkūst ar iedobi — būs bagāts graudu gads

Ja sniegs ziemā uz laukiem, krūmos, ap ēkām un sētmalēs sametas lielās kupenās — gaidāma bagāta vasara, liela raža

Ja pirms Jaungada sniegā ir lielas kupenas — būs lielas graudu kaudzes; ja pēc Jaungada — lielas pelavu kaudzes

Ja pirms Ziemsvētkiem lieli puteņi — vasaru būs daudz graud*1; ja pēc svētkiem — daudz pelavu

Ja pirms Ziemsvētkiem savelkas kupenas — nākamajā gadā būs bagāta raža

Ja Sveču dienā saputina kupenas — būs auglīgs gads

Ja Miķelis iekrīt jaunā mēnesī — ziemu būs slikta lopu barība

Ja Vastlāvjos mēness ir trīs dienas vecs — būs labs gads;

ja vecāks par trim dienam — būs slikts gads.

Konkrētās ražības priekšvēstneši:

Ja apsēm lieli zied-pumpuri — būs labas auzas

Ja apsēm un alkšņiem daudz garo ķekaru — būs labas auzas

Ja pirmajā varavīksnē vairāk zaļuma — būs laba kviešu raža; ja vairāk dzeltenuma — miežu raža

Ja ziemā bieži līst atkala — nākamajā vasarā labi augs lini

Ja Jaungadā pirms gaismas aizkurināta krāsns labi deg — augs gari lini

Ja pavasarī pa ratu sliedi tek daudz ūdens — būs garu linu gads

Ja apīņiem daudz ziedu — nākamajā gadā būs labi mieži

Ja apsēm daudz ziedu — vasarā labi izdosies mieži

Ja ceriņiem daudz ziedu — būs daudz miežu

Ja kārkliem daudz pūpolu — būs laba miežu raža

Ja pīlādži kupli zied — būs bagāts miežu gads

Ja pīlādžiem ogas nopūst — būs vāji mieži

Ja daudz pureņu un tās reizē zied — tajā gadā būs labi mieži

Ja vasarā daudz riekstu — būs daudz miežu

Ja vasarā daudz sēņu — būs slikti mieži

Ja rudenī meži dzelteni un lapas ilgi turas — nākamgad būs skaisti mieži; ja lapas nokrīt zaļas — mieži nosūtīs

Ja bērzi nodzeltē pirms Miķeļiem — nākamajā gadā būs labi mieži

Ja ziemā uz ceļa redz nobirušas skujas — vasarā būs labs miežu laiks

Ja daudz ievu ogu — rudenī bus bagata rudzu raža

Ja vējš rudzu ziedus nes uz mājas pusi — būs bagāta raža;

ja nes prom no mājas — būs vāja raža

Ja mlklenes nozied pirms maija — rudzi būs pļaujami pirms Annas dienas

Ja ķimenēm resni graudi — lieli būs ari rudzu graudi

Ja daudz brūkleņu- — nākamajā gadā būs labi rudzi

Ja grieze griež rudzu druvā — būs bagāti rudzi

Ja rudenī rudzos daudz peļu — nākamgad būs slikta rudzu raža

Ja eglēm daudz ziedu un čiekuru — būs laba rudzu raža.

Ražas vākšana:

Ja āboliņu pļauj jaunā mēnesī — labi aug atāls

Ja āboliņa stirpā pirmo klēpi liek no ziemeļu puses — tas labi izžūst, labi uzglabājas un to peles neēd

Ja Jāņos lijis — arī labības pļaujas laikā līs

Ja 1. augustā slapjš — viss labības pļaujas laiks būs slapjš;

ja tajā jauks laiks — rudens bus sauss

Ja labības gubiņu piespiež vai no malas piesper ar kāju — to apceļ peles

Ja labības gubas vai strēķa krāvējs pirmo klēpi liek pret ziemeļiem vai pret ziemeļiem pagriezies — peles nenāk mājās

Ja Miķeļa dienā ved labību mājās — to apēd un mājas apstāj peles un žurkas

Kad pienākusi Miķeļa diena — rudens darbiem jābūt pabeigtiem, ziemai nu ir vārti vaļā

Ja sēklas labību pļauj un kuļ jaunā mēnesī — tā dos lielu ražu

Ja sēklu ņem tukšā mēnesī — tā slikti dīgst

Ja linus plūc pilnā mēnesī — tie ir šķiedraini

Ja grib mīkstus linus — pirmo mērkšanai atvesto vezumu vai vismaz pirmās trīs saujas jāgāž mārka dienvidu pusē

Ja, gubā kraujot, pirmo linu klēpi liek pret ziemeļiem — peles nemetas

Ja mieži metas vaska krāsā — tie jāsteidz pļaut, lai vārpas nenolūst

Ja miežu pļaujas laikā vāra putraimus — nākamgad padosies labi mieži

Ja rudenī agras salnas — rudzu pļauja nākamajā gadā būs agra

Kad stārķi izvadājuši bērnus — klāt īstais rudzu pļaujas laiks

Ja rudzus pļauj pilnā mēnesī — ir daudz graudu; ja vecā mēnesī — tie labāk nobriest

Ja rudzus sāk pļaut vai vismaz kādu kūli nopļauj sestdienā vai ceturtdienā — labi šķiras visa novākšana

Ja, rudzu pļauju sākot, uz tīrumu paņem līdzi siieru, maizi, sviestu un gaļu — nākamgad būs laba raža

Ja, rudzus slienot, pirmo kopiņu liek pret ziemeļiem — tos žurkas neizēd

Ja no rīta zāle ir sausa — naktī būs lietus

Ja no rīta zāle spēcīgāk smaržo nekā parasti — būs lietus

Ja sienu sāk pļaut vakarā — visa pļauja labi veiksies

Ja sienu pļauj cieši līdz zemei — ātri ataug atāls

Ja grib, lai pļauja labi veiktos, — pirmoreiz izejot pļavā, jānoplūc zāles sauja un ar to jānoslauka izkapts

Ja nopļautā zāle rasu nedabū — no tāda siena lopi nobeidzas

Ja lietū pļausi — jaukā laikā grābsi

Ja apžuvušais siens kļūst mikls — būs lietus

Ja siens saņem trīs saules — tas ir izkaltis

Ja sienāži zaļi — arī sienu izdosies savākt zaļu; ja pelēki vai iedzelteni — arī siens būs pelēks vai iedzeltens

Ja sienāzim ir zaļa aste — būs labs siena laiks; ja melna aste — būs lietains laiks

Ja noķerts sienāzis spļauj zaļu — būs labs siena laiks; ja pelēku — būs lietus

Ja Jurģos kaut uz brīdi uzspīd saule — būs labs siena laiks

Ja maija vakaros ir rasa — būs bagātīgs siens

Ja 23. un 24. jūnijā nav manāma vakarblāzma — pēc 26. jūnija sāksies slikts siena laiks

Ja Jāņuzāles ilgi nevīst — arī siens nekaltīs un būs lietus

Ja 10. jūlijā spīd saule — būs labs siena laiks

Kad Jēkabi pagājuši — sienu var bāzt šķūnī, kaut ūdens gar dakšām tecētu

'Ja pēc Annas dienas salīst siens — tas tik un tā nepūst, kaut ūdens pa dakšu kātu tecētu

Ja līdz 2. augustam pļauj — arī zem krūma žūst; ja pēc tam — pat uz krūma un koka nežūst

Ja sienu pļauj jaunā mēnesī — tas nepūst; ja vecā mēnesī — tas ātri pūst

Ja sienu pļauj jaunā mēnesī — aug spēcīgs atāls un nākamajā gadā liela zāle

Ja kājas auj uz šķūņa sliekšņa — nebūs siena laika

Ja, sienu pļaujot, kājas lien zālē — būs lietus

Ja, sienu grābjot, daudz trokšņo — ziemu ēdot aitas daudz brēc

Ja siena laikā pamet grābeklim zarus uz augšu — drīz uznāks lietus

Ja siena laikā grib novērst pērkonu — vajag plēst kārklu krūmu

Ja siena laikā pirms pļaujas ēd — čūskas rādās

Ja siena laikā izēd sausus traukus — būs sauss laiks

Ja pēc siena ievākšanas ēd biezputru — nākamajā gadā aug bieza zāle

Ja, pirmo siena vezumu mājā vedot, dzen pretim lopus — sienu nemaitās peles

Ja mājās ved siena kaudžu pārkarus vai brāķa meijas — otrā gadā zāle neaugs

Laikazīmēm par ražas uzglabāšanu pa lielākajai daļai ir izteikts ticējumu raksturs. Te izpaužas mūsu senču pasaules uzskata dažādi slāņi. Tāpēc arī šāda veida laikazīmes var interesēt mūsu laikabiedrus. Un kāpēc gan nepameklēt tajos kādus racionālos kodolus?

Ja, novācot lauku, atstāj kušķīti vai kulīti labības — paliek svētība arī citam gadam

Ja saimnieks rudenī rijā vai šķūnī pirmo kūli nes ar resgali pa priekšu — nākamais gads būs bagāts

Ja rudenī apcirknī ieliek vārpu vainagu — nākamajā gadā būs labs birums

Ja istabā, kur cilvēks mirst, ir kādas sēklas — tās vairs nedīgst

Ja, salmus kraujot, zem pirmā klēpja pamet akmeņus — peles salmus nemaitā

Ja Miķeļos kaut ko izved uz lauka — labību noēd peles

Ja Miķeļa rītā maļ — graudus apstāj peles

Ja Miķeļa dienā ar žagaru vai pīlādža koku mājā, kūtī, piedarbā izper visas malas, tā perot iet līdz robežai, šo žagaru pārmet pāri robežai un nāk mājā, atpakaļ neskatīdamies, — visas peles un žurkas atstāj māju

Ja labību maļ vecā mēnesī — milti nebojājas

Ja, nesot klētī pirmo labības maisu, trīsreiz piesit kāju pret grīdu — peles labību neaiztiek

Ja Vasarsvētku meijas paliek šķūnī zem siena — to peles neaiztiek

Ja zem siena pamet vecu, izbrauktu ratu asi — šo sienu nekapā peles

Ja Vasarsvētku meijas liek šķūnī zem siena — tas nepelē

Ja grib, lai peles un žurkas negrauž sienu, labību, linus, kartupeļus — pirmais klēpis, kūlis, grozs -jāliek ziemeļu stūri

Ja Mazās Māras dienā lini palikuši mārkā — tie tiks saēsti, bet, ja uzliek virsū izkapti vai citu dzelzi, — tie saglabāsies

Ja uz miltu vai putraimu maisa vai kastes uzliek trīs akmeņus — neiemetas kodes

Ja miltus maļ pavasarī, kamēr ir ledus, — tie labi uzglabājas

SAKŅU DĀRZKOPĪBA

Vispārējie sēšanas un stādīšanas laiki:

Ja ziemā kādā nedēļas dienā uz sniega ir knišļi vai tārpiņi — pavasarī šajā dienā nedrīkst neko sēt vai stādīt, jo kukaiņi visu noēdīs

Pavasarī jaunā mēnesī jāsteidz sēt un stādīt visus tos augus, kam raža ir virs zemes; vecā mēnesī — tos, kam raža zemē Ja saknes sēj vai stāda jaunā mēnesī — tās izaug stiebros, ziedos

Ja saknes sēj vai stāda trīs dienu vecā mēnesī — tās ļoti raženi aug

Ja dārzeņus sēj vai stāda 6 mēnešus pēc tās dienas, kad bijusi liela sarma,.tie labi izdodas

Ja pavasarī dārzājus sāk sēt no ziemeļpuses — tos tārpi neizlodā.

Konkrētie sēšanas un stādīšanas laiki:

Ja bietes sēj ziemeļu vēja laikā — tās aug cietas

Ja bietes stāda jaunā mēnesī — tās raženi aug, bet iziet ziedos; ja stāda vecā mēnesī — tās neizzied

Ja burkānus iesēj pirmdienā — tie sanāk jau pirmajā nedēļā;

ja Urbāna dienā — tie aug gari un resni; ja jaunā mēnesī — tie raženi aug, bet iziet ziedos; ja vecā mēnesī — tie neizzied

Ja gurķus dēsta mierīgā laikā — būs maz vēja ziedu un daudz pašu gurķu

Ja pīlādzim daudz ziedu — labi padosies gurķi

Ja gurķus sēj jaunā mēnesī — tie tukši zied vien; ja vecā mēnesī — to ir daudz un tie labi ienākas; ja pilnā mēnesī — tie zied un daudz ienākas; ja tukšā mēnesī — zied līdz rudenim un maz ienākas; ja Urbāna dienā — tiem ir vislabākā raža; ja pirms 7. maija — tie labi padodas

Ja pavasarī eglēm čiekuri aug pašā galotnē — kartupeļus vajag stādīt pašos augstākajos laukos

Ja ceļus ziemā izbrauc kā grāvjus — būs sausa vasara un kartupeļi jāstāda zemā vietā

Ja kartupeļi pagrabā agri saasno — tie arī agri jāstāda

,Ja kartupeļi ļoti sadīgst — nākamajā gadā būs ļoti j laba raža

Ja kartupeļus stāda ābeļziedu un gubu mākoņu laikā — tie labi padodas

Ja kartupeļus stāda, kad ievas zied vai ābeles beidz ziedēt, — ir īstākais laiks

Ja kartupeļu stādāmajā dienā pie debesīm nav neviena mākoņa — rudenī zeme būs bez kartupeļiem;ja ir apmācies, miglains vai mākoņains laiks — būs daudz kartupeļu

Ja kartupeļus stāda tajā nedēļas dienā, kad rudenī uzsaluši pirmie kukuržņi vai uzkritis pirmais sniegs, — tie labi aug;

ja dienvidu vai vakara vēja laikā — ir bagāta raža; ja ziemeļu vēja laikā — ir vāja raža; ja tādā dienā, kad nav redzams mēness, — tie aug miltaini;

ja vecā mēnesī bumbuļainu mākoņu laikā — tie aug miltaini, gludi un nesaiet lakstos; ja pilnā mēnesī — aug daudz un lieli bumbuļi; ja vecā mēnesī — tajos maz nezāļu; ja jaunā mēnesī — tie izaug lakstos, ir ūdeņaini un tos nomāc nezāles; ja Urbāna dienā — tie neaug lieli un tos tārpi saēd; ja Vēža vai Dvīņu dienā — tie labi padodas; ja Skorpiona dienā — metas tārpaini

Ja vardes kurc — klāt visīstākais kāpostu sējamais laiks

Ja kāpostus sēj vai stāda tajā nedēļas dienā, kad iepriekšējā rudenī uzkritis pirmais sniegs, parādījies pirmais ledus vai pavasarī ledi lūzuši, — tie lieliski aug

Ja kāpostus stāda tajā nedēļas dienā, kad rudenī snidzis pirmais sniegs, — tos neaiztiks spradži

Ja Ģertrūdes, Benedikta dienā vai tādā nedēļas dienā, kad uz sniega parādījušies kukainīši, stāda kāpostus — tos kukaiņi noēd

Ja Ģertrūdes dienā stāda vai vāra un ēd kāpostus — vasaru kukaiņi noēd kāpostus

Ja kāpostus stāda tajā nedēļas dienā, kad iekritusi Pelnu diena, — tiem galviņas neriešas

Ja kāpostus stāda vecā mēnesī — tie vārās mīksti

Ja kāpostus sēj Māras dienā — tos kukaiņi noēd

Ja kāpostiem mēsli vesti vecā mēnesī — padodas ļoti laba raža

Ja kāpostus stāda ziemeļu vēja laikā — aug cietas, bet zilas galviņas;

Ja kāpostus sēj vai stāda augošā mēness miglainā dienā — tie nekalst; ja Svaru dienā — aug svarīgas, lielas galviņas; ja- Auna dienā — aug cietas un lielas galviņas

Ja ķirbjus stāda pilnā mēnesī — tie aug lieli, biezi un pilni

Ja magones sēj pilnā mēnesī — tās zied kupli un ir daudz sēklu

Ja puķes stāda jaunā mēnesī — tās labi ieaug

Ja puķes stāda jaunā vai pilnā mēnesī — tās labi aug un kupli zied

Ja ģeorģīnes stāda Urbāna dienā — tās kupli zied

Kad vītoliem un kārkliem birst pūpoli — ir visīstākais pupu sējas laiks

Ja pupas stāda, kad ozoli pumpuros, — tās labi aug; ja dienvidrītu vēja laikā — tās izaug pākšainas un mīkstas;

ja ziemeļu vēja laikā — aug cietas Ja pupas stāda pirmdienas priekšpusdienā — tās no viena gala līdz otram pieaug ar pākstīm;ja nedēļas beigās, kad vairāk dienu aiztecējis, — pākstīs ir daudz graudu

Ja pupas stāda, kad debesīs ir balti laivveida mākoņi, — tās aug lielām pākstīm, pilnas un mīkstas;ja jaunā mēnesī un nedēļas sākumā — tām ir pākstis no viena gala līdz otram un visas pilnas; ja Ģertrūdes dienā — tās noēd kukaiņi; ja Skorpiona dienā — tās labi aug

Ja rāceņus sēj, kad alkšņiem izplaukuši pumpuri, — tos nemaitā kukaiņi

Ja kāļus stāda Jāņu vakarā — tie aug mīksti

Rāceņi jāsēj tajā nedēļas dienā, kad iepriekšējā rudenī ir uzsnidzis pirmais sniegs

Ja debesis ir gabalainas — jāstāda rāceņi un kāļi

Ja grib lielus un mīkstus kāļus — tie jāstāda trešdienās vai piektdienās, saulei rietot

Ja kāļus stāda ar aitu mēsliem mēslotā zemē — tie ir tārpaini un nelietojami

Ja rāceņus un kāļus sēj vecā mēnesī — tie aug labi, lieli un neizzied ziedos

Ja rāceņus un kāļus stāda vecā mēnesī — tie ir cieti un cīpslaini

Ja rutkus un mārrutkus sēj ziemeļu vēja laikā — tie aug cieti

Ja rutkus sēj vai stāda vecā mēnesī pēc saules rieta — tie labi aug un neizzied

Sīpoli:

Ja grib iegūt labus sīpolus — tie jādēsta, kad ābeļu ziedi pumpuros

Ja Jetes dienā dēsta sīpolus — tie aug lieli un to ir daudz;

ja 9. maijā un tas iekrīt vecā mēnesī — tie vislabāk aug .

Ja grib, lai labi padodas sīpoli, lai tie nezied un ir stipri — jāstāda Ijaba dienā

Ja grib brangus sīpolus — tie jāstāda 31. maijā Ja sīpolus stāda pirmdienas rītā — to maz saaug apakšā

Ja sīpolus stāda agrā pirmdienas rītā, kamēr vēl visi kustoņi guļ, — tos tārpi neēd

Ja sīpolus dēsta no rīta pirms saules — tie nāk ārā no zemes;ja vakarā pēc saules — aug zemē iekšā

Ja sīpolus stāda saules laikā — tie lien ārā no zemes

Ja sīpolus stāda saulainā laikā — tie dzeltē

Ja sīpolus stāda jaunā mēnesī — zied loki un tie nenogatavojas līdz pat vēlam rudenim

Ja sīpolus:

jaunā mēnesī stāda no rīta — tie labi izdodas;

ja vecā mēnesī uz vakaru — arī labi izdodas;

ja vecā mēnesī — tie nezied;

ja pilnā mēnesī pēc saules rieta ceturtdienas vakarā — tie augs lieli;

ja pilnā mēnesī un piektdienā — tie izaug lieli;

ja vecā mēnesī, kamēr puiši pirtī, — tie aug lieli kā puišu pauti;

ja Vēža dienā — būs liela raža;bet tie būs galīgi tārpaini —

Ja zirņus sēj :

ja stāda Skorpiona dienā kad kadiķi put — visīstākais zirņu sējamais laiks

100. dienā pēc Jaunā gada (10. aprīlī) — tie īpaši labi padodas;

ja Ģertrūdes dienā — tos noēd kukaiņi;

ja tādā rītā, kad sliekas zemi saurbušas mazās čupiņās, — tie lieliski aug;

ja tajā pavasara nedēļas dienā, kad bijusi sarma vai tajā rudens nedēļas dienā, kad uzkritis pirmais sniegs, — tie labi aug un mīksti vārās;

ja rītā agri vai vēlu vakarā, bez saules un vēl ar cimdiem — tie aug lieli un mīksti un tos tārpi neēd;

ja nedēļas sākumā — aug mazas un pustukšas pākstis;

ja nedēļas galā — lielas un pilnas;

ja dienvidu vēja laikā — tie aug mīksti, bet tārpaini;

ja ziemeļu vēja laikā — tie aug cieti

ja zirņu sēšanas laikā uznāk pērkons — tie būs nezāļaini

Ja zirņus nesēj jaunā mēnesī — tie labi padodas

Ja grib zirņus

ziediem vai lopbarībai — tie jāsēj jaunā vai augošā mēnesī;

ja grib graudiem — vecā vai dilstošā mēnesī

Ja zirņus sēj jaunā vai augošā mēnesī — tie tikai aug un zied un līdz galam nenogatavojas;

ja dilstošā vai vecā — tie nav tārpaini, ir ražīgi un labi nogatavojas

Ja grib veselīgus un lielus zirņus — tad jaunā mēnesī tie jāsēj vakarā pēc saules

Ja zirņus sēj

vecā mēnesī — tie ātri nogatavojas;

ja pilnā mēnesī — aug pilnas pākstis;

ja pilnā mēnesī pirms saules — tie nav tārpaini un ir ražīgi;

ja Zivju dienā — tie nav skaraini, bet ar garām pākstīm kā zivis;

ja Skorpiona dienā — tie aug skaraini;

ja Svaru dienā — tie aug smagi un ražīgi.

Augu kopšana un attīstība:

Ja Jaungada naktī zvaigžņotas debesis — vispār veidosies bagāta dārzeņu raža

Ja Pelnu dienā dārzus nokaisa ar pelniem — tajos nemetīsies kukaiņi un tārpi

Ja līdz Jēkaba dienai kas neizdīgst — tas līdz rudenim tā arī nenogatavosies

Ja zirņi sakrīt — nākamā vasara būs neauglīga

Ja pavasarī daudz pureņu — rudenī būs daudz kartupeļu

Ja pavasarī maz pupolu — būs maz kartupeļu

Ja pīlādžiem pavasarī daudz ziedu — būs labi kartupeļi

Ja pavasarī eglem ir daudz čiekuru — rudenī būs daudz kartupeļu

Ja ozoliem daudz zīļu — nākamgad būs daudz kartupeļu

Ja rusa plandas — kartupeļiem ziedi un lapas kļūst brūnas

Ja ķikuts bieži kliedz — nepadosies kartupeļi

Ja Jēkaba dienā vai Labrenča dienā iet vilkt vai ravēt kartupeļus — tie kļūst cirmuļaini

Ja ir labs ābolu gads — būs labs kartupeļu gads Ja lazdām nav riekstu — būs daudz kartupeļu

Ja pavasarī pirmo reizi cielavu ierauga no galvas puses — augs labi kāposti; ja no astes puses — augs gari lini

Ja ap Jēkaba dienu kāpostiem vēl nav galviņu — to nebūs vispār

Ja Jēkaba dienā ķiploku lakstus sasien kūlītī — tie nelien zemē

Ja vasarā ziedu laikā caur saules stariem lietus līst — veidojas labas pupu ražas

Ja sīpolus katra veca mēneša pēdējā piektdienā atrušina — tie labāk aug

Ja daudz pūpolu — būs brangi zirņi un pupas

Ja pavasarī daudz varžu — būs laba zirņu raža.

Ražas vākšana:

Ja Miķeļa nedēļā vāc kāpostus — tie ir sūri un cieti

Ja Annas dienā velk kartupeļus — tie kļūst cirmuļaini

Kad pienāk Mazā Māras diena — var un vajag sākt vākt visus kartupeļus

Ja kartupeļus sāk rakt jaunā mēnesī — tie nopūst

Ja saknes nav novāktas līdz Miķeļiem — labums vairs nebūs tik un tā, jo pēc tam tās vairs neaug

Ja Pētera dienā sīpolus šķin — tie vīst

Kad pienākusi Labrenča diena — jāņem nost sīpoli

Ja sīpolus vāc 15. augustā — tie neizaugs lokos

Ja grib labus sīpolus — tie jārauj, vēlākais, Bērtuļa dienā

Ja sīpolus :

Ja sīpolus rauj pilnā mēnesī — tie ir visnobriedušākie un vislabāk stāv;

ja vecā mēnesī — pa ziemu tie neaug un otrā gadā nezied;

ja vecā mēnesī — tie izžūst

Ja zirņus pļauj vecā mēnesī — tie ir mīksti

Ja zirņu pākstis pirmā rauga sieviete — tie kļūst tārpaini;

ja rauga vīrietis — tie saglabājas labi, veselīgi

Ja ar nopļautiem zirņiem brauc pār lināju — tie kļūst cieti.

Ražas uzglabāšana:

Ja kartupeļu apcirknī vai pagrabā vispirms ieliek vāveriņus (vaivariņus) — tajā peles nelien

Ja kartupeļu apcirkni vispirms apčurā — peles tajā nelien

Ja kartupeļus ber lauka rūsī un katrā stūrī ieliek pa akmenim — šos kartupeļus peles vairs neaiztiek

Ja pagrabā vai lauka kaudzē pirmo kartupeļu grozu ber pret ziemeļiem — tos peles neaizskar, tie nepūst un nesasalst

Ja kāpostu mucā ieliek apses pagali — kāposti nepelē un nekļūst pārlieku skābi

Ja, kāpostus skābējot, jautri smejas un bučojas — būs  saldi un labi ieskābuši kāposti

Ja kāpostus skābē, kad lopi ir mājās vai linus liek mērcēt, — tie maitājas un smird

Ja kāpostus skābē Miķeļa dienas nedēļā — tie labi stāv, bet ir rūgti

Ja kāpostus griež un skābē vecā mēnesī — tie mīksti vārās nepūst, ilgi stāv; ja jaunā mēnesī — tie ir cieti

Ja skābējot pirmo kāpostu sauju pašauj uz ziemeļu pusi — kubls labi stāv, nebojājas

Ja saknes uzreiz pēc nogriešanas nes pagrabā — tās nedzen atvases

Ja saknes vāc nedēļā pirms Miķeļiem — tās stāv labi

Ja ziemas glabāšanai ražu liek Miķeļa dienā — to peles apēd

AUGĻU DĀRZKOPĪBĀ

Ja decembrī zari pilni ar biezām sniega pārslām — vasarā tie lūzīs no augļiem

Ja pirms Ziemsvētkiem kokos sabiruši «ziedi» — sarma vai aukstuma pārslas — būs bagāts augļu gads

Ja vējaini Ziemsvētki — būs bagāts kokaugļu gads

Ja ap Ziemsvētkiem logos daudz leduspuķu — būs laba augļu raža

Ja Ziemsvētku naktī daudz zvaigžņu — vasarā būs daudz ogu

Ja Ziemsvētku vakarā ābeles krata — tās ienes daudz ābolu

Ja Ziemsvētku vakarā sadanco un sadziedas dārzā — no tā kurmji aiziet

Ja Jaungadā uz kokiem ir daudz sarmas — vasarā būs daudz ābolu

Ja Jaungada naktī daudz zvaigžņu — būs bagāts ogu gads

Ja Jaungadā vējš ābeles purina — būs daudz augļu

Ja Trijkungu jeb Zvaigznes dienas naktī debesis ar zvaigznēm — būs daudz ogu un ābolu

Ja janvārī līst lietus — nebūs augļu gads

Ja janvārī pie debesīm nav mēness — būs tārpu saēsti koki

Ja Sveču dienā daudz snieg — būs daudz ogu

Ja Vastlāvī snieg vai līst — būs bagāts ogu gads

Ja ziemā liela sarma — augļu kokiem būs daudz ziedu un augļu; ja nav sarmas — būs trūcīgi ziedi un augļi

Ja martā ir pērkons — būs daudz ogu

Ja ķirši zied pērkona laikā — būs daudz ogu

Ja Zaļajā ceturtdienā purina ābeles — toruden tās dod daudz ābolu

Ja Zaļajā ceturtdienā cērt kokus — mājā visi koki sāk kalst

Ja augļņ koku ziedēšanas laikā pūš ziemeļvējš — nebūs augļu

Ja koki pavasari uzzied vēlu — nākamajā gadā būs maz augļu

Ja augļu koku ziedu laikā noris neparastas debess parādības, parādās komēta vai uznāk Saules vai Mēness aptumsums, — būs neauglīgs gads

Ja vasarā daudz odu — vēlāk būs daudz ogu

Ja odi vasarā daudz dejo no augšas uz leju — tajā gadā būs slikti augļi

Ja labi padodas pupas — būs neauglīgs augļu gads

Ja slapja vasara — būs neveselīgi augļi

Ja sausa vasara — būs maz, bet veselīgi augļi

Ja augļu kokos paliek lapas — nākamgad būs maz ābolu

Ja rudenī un ziemā pūš, austrumu vēji — nākamajā gadā būs pilni augļu koki

Ja rudenī daudz sarmu — nākamajā gadā būs daudz augļu

Ja Mārtiņos kokos ir sarma — nākamgad būs daudz dārza augļu

Ja mājas tuvumā stāda ievas un ozolus — mājā iesper pērkons un ābelēm nokrīt ziedi

Ja kokus stāda jaunā mēnesī — tie labi ieaug Ja augļu kokus vai ogulājus stāda pilnā mēnesī — tie būs auglīgi

Ja ogulājus stāda vecā mēnesī — padodas brangas ogas

Ja augļu kokus vai krūmus apgriež jaunā mēnesī — tie aug kupli

Ja augļu koki zied vecā mēnesī — nekādu augļu nebūs

Ja augļu koki zied pilnā mēnesī — būs labi augļi Ja ābolus novāc pilnā mēnesī — tie labi stāv.

LOPKOPĪBĀ

Par govīm:

Ja martā nav ūdeņu — aprīlī nebūs zāles Ja aprīlī ir daudz ūdens — maijā būs daudz zāles

Kad ozols velk lapu mēteli — lopi jau var pieēsties zāli

Ja zāli nogana pirms pilna mēness — tā drīz ataug; ja pēc pilna mēness — gausi ataug

Ja Miķeļa naktī govīm dod salmus — tās labprāt tos ēdīs arī ziemā

Ja Sveču dienā vai Ziemsvētkos noberž govīm muguras ar sniegu — vasarā tās dunduri neaizskar

Ja sētas taisa nedēļas pirmajās dienās — kustoņi pār tām nelec

Ja starp vairākiem kucēniem grib atrast gudrāko un labāko ganu suni, tie jāsaliek augšpēdus: kurš pirmais uzlēks augšā — būs īstais

Ja starp kucēniem jāatrod labs ganu suns — aiz ādas vajag pacelt to gaisā: kurš nekauc — būs īstais

Ja suns negrib pie gana turēties, no astes gala tam jānogriež kušķītis vilnas, jāieliek maizē un jādod apēst — tad tas nekur vairs neskries

Ja pirmās ganu dienas rīksti aizsprauž kūtī aiz sijas vai uzmet uz kūts jumta — govis ir klausīgas, neizklīst, nebizo, vienmēr godīgi nāk mājās un valgos

Ja govis pirmoreiz ganos dzen ar pīlādža rīksti — tās dos daudz piena

Ja ganam pazūd rīkste — zudīs govis Ja pirmajā ganu dienā daudz rumulējas, laistās ar ūdeni — gans ganot neiemieg

Ja Ziemsvētkos uz brīdi uzspīd saule — būs labs piena gads

Ja vecgada dienā uz brīdi uzspīd saule — govis labi dos pienu

Ja sniegs kūst putodams — vasarā būs daudz piena

Ja pavasarī sniegu nodzen lietus — govis dos daudz piena;ja saule un vējš — maz piena

Ja puteņi piedzen sniegu kūts priekšā — togad govis labi dos pienu

Ja, pirmo reizi govis ganos laižot, krietni rumulējas — govis daudz piena dod

Ja, pirmo dienu govis ārā laižot, lietus līst — tajā vasarā būs daudz piena

Ja Māras dienas rītā govīm ar ledu noberž muguras — tās nebizo un dod daudz piena

Ja pirms Zaļās ceturtdienas mežā saplūc zāles un Zaļās ceturtdienas rītā pirms saules izbaro govīm — tās tajā gadā dod daudz piena

Ja Zaļās ceturtdienas rītā pirms saules sarauj ziemā palikušās ozola lapas, izvāra tēju un dod to govīm iedzert — govis dod daudz piena

Ja Zaļās ceturtdienas rītā pirms saules kuļ sviestu — vasarā būs daudz piena un sviesta

Ja pavasarī dod govīm pirmās purenes — vasarā tās dos dzeltenu pienu un sviestu

Ja, pirmoreiz lopus ganos dzenot, zīle pa ceļu lēkā — tovasar būs daudz piena

Ja saimniece pirmoreiz redz zīli ūdens malā — togad govis dos daudz piena

Ja pirmo reizi ierauga cielavu pie ūdens — vasarā būs daudz piena; ja sausumā — piena būs maz

Ja ierauga pirmo vardi sausā zemē — togad govis dos maz piena; ja redz ūdenī, grāvī — būs pienīgas Ja piena traukus mazgā tekošā ūdenī — govs norauj pienu

Ja Zāļu vakarā uz piena traukiem samet smalkas nātres — raganas sadzeļas un pienu nebojā

Ja ūdeni, ar kuru mazgāta slaucene, izlej zemē un to dabū dzert varde — samaitājas piens

Ja piena slauceni apošņā govs, suns vai kaķis — govīm samaitājas piens

Ja tikko slauktu pienu ļauj skatīt svešiem — govs to norauj

Ja piens nolīst zemē — nedrīkst to slaucīt vai ar kāju berzēt, citādi govs noraus pienu

Ja pēc mēslu vešanas mēslus trīs reizes neiesviež atpakaļ kūts kaktos — govs norauj pienu

Ja vārna vai žagata nometas uz kūts — nobeigsies kāds lops

Ja stārķi pirmoreiz redz laižamies .— tovasar lopi daudz bizos; ja redz stāvam — mierīgi ganīsies

Ja Zaļās ceturtdienas rītā ar sniegu vai ledu nobrauka govīm muguras vai trīsreiz uz muguras uzlej aukstu ūdeni — vasarā tās nebizo

Ja Zāļu vakarā uzmet uz kūts jumta un sliekšņa aso dadzi — raganas saduras un liek govīm mieru

Ja gana rīkstei lapas un zariņi braucīti no galotnes uz resgali — govis dod maz piena, dzimst nedzīvi telēni

Ja govis sit ar alkšņa rīksti — govs urīns un piens kļūst sārts, ar asinīm

Ja govij pienā asinis — jāizslauc caur jaunavas gredzenu, un tas pāries

Ja govi skubina ar mizotu rīksti — tās norauj pienu, novājē, saslimst, kļūst negantas, tām noiet vilna, pienam maz krējuma

Ja govi per ar rīksti, kam zari rauti atpakaļ, — tai pupi sprēgā

Ja piens ielīst ugunī — vajag uzmest sāli, citādi govīm pupi sprēgās

Ja slaucenē nes zirņus — govīm uz pupiem metas kārpas

Ja līdz Vītus dienai zāli nevis ar roku plūc, bet ar izkapti pļauj — govīm metas slimības

Ja lops stipru saēdas un saslimst ar strēlēm jeb piepūšas — jāizrauj ar saknēm mazs alksnītis un ar to jāper pa ciskām un jātrenkā tikmēr, kamēr paliek vesels

Ja niknu vērsi ganāmpulkā vajag padarīt rāmu, tam desmit reizes jāuzsit ar sagrieztu dvieli

Ja govīm dod zirņus — tās nepieņem bulli Ja lopus lecina ziemeļu vēja laikā — nekas labi neizdodas

Ja Ziemsvētku naktī putina — būs slikti ar jaunlopiem,

Ja Ziemsvētku rītā pirmais nācējs ir sieviete — govīm vairāk skries telītes; ja vīrietis — vairāk būs vērsīšu

Ja Ziemsvētku naktī govs guļ uz labajiem sāniem — tai būs gotiņa; ja uz kreisajiem sāniem — būs vērsītis

Ja vērsītis dzimis vecā mēnesī — tas vaislošanai neder

Ja telīte piedzimst siltā vasaras vējā — no tās iznāks laba piena govs

Ja stārķi pirmoreiz redz uz kūts jumta sēdam vai ap kūts jumtu lidojam — labi augs pavasarī dzimušie lopiņi.

Par aitām:

Kad dzērves laižas — var aitas ganos dzīt

Ja rudenī negribas vairs lopus ganīt — vajag saņemt baltu aunu aiz ragiem un trīsreiz apvest ap bērzu, tad otrā dienā būs sniegs klāt

Ja kādā novadā zaķi izzūd — tur tai gadā aitas sprāgs

Ja kāds vardes moka — tam aitas nīkuļo un sprāgst Kad ievas zied — laiks aitas cirpt, un tām augs bieza, balta vilna

Ja aitas cērp jaunā mēnesi un ievu ziedu laikā — vilna atkal labi ataug

Ja Miķeļa dienā vērpj — labi nepadodas aitas

Ja vilnas zeķes dauza gar mūri — aitas nemīl jērus

Ja, sienu vedot, pirmo klēpi ratos vai šķūnī ieliek sieviete — vairāk dzimst aitiņas un telītes, ja vīrietis — vairāk auniņu un bullīšu

Ja Ziemsvētku naktī daudz zvaigžņu — labi padosies sīklopi

Ja Ziemsvētku nakts skaidra — birs jēri kā klimpas

Ja Ziemsvētku naktī sniegs vizuļo — labi padosies sīklopi

Ja ziemā ap uguni sāk lidot taurenītis — drīz atskries jēri

Ja cimdos zirņus nes — aug raibi jēri

Ja skalus lauž — jēriem kājas lūst

Ja Vastlāvī vai Meteņos vāra zirņus — būs sprogaini jēri.

Par cūkām:

Ja cūkām dod zirņus — tās nepieņem kuili

Ja cūku kūtī Ziemsvētkos izkaisa zirņus — rodas daudz sivēnu

Ja sivēnus sauc par lācīšiem vai ruksīšiem, nevis sivēniem vai žurkulēniem — tie aug lieli

Ja, pērkot sivēnus, paņem drusciņ salmus līdz — tie labi ēd un ir mierīgi

Ja sivēnus aizgaldā liek ar galvu pa priekšu — tie nerokas;

ja ar pakaļkājām pa priekšu — nelec ārā

Ja sivēnus rūnī jaunā mēnesī — tie labi barojas; ja vecā — nebarojas un paliek tievām pakaļām

Ja sivēnus un citus kustoņus rāmī jeb kastrē jaunā mēnesī — tiem ilgi nedzīst brūce.

Par putniem:

Ja grib, lai gailis vai vista jaunā vietā labi iedzīvotos, — no vecās vietas paņem līdzi akmeni, ar to paberzē putnam galvu un to nosviež zemē jaunajā vietā

Ja grib, lai vista dārzu nekašā, — tā jāņem aiz kreisās kājas un 9 reizes jāgriež riņķī pret sauli

Ja Māras dienā vistas aiznes uz pļavu — tās nekašā dārzus

Ja grib, lai vista neklīst no mājas tālu, — tai vajag apmērcēt kājas ūdenī

Ja grib vanagu atbaidīt no vistām — kārts galā jāuzmauc pudele, caurs pods, veca slota, ar kruķi trīsreiz jāapjāj ap kūtj Ja vista tup tukšā ligzdā — tā drīz nobeidzas

Ja vistām kļūst sarkanas sekstes un baltas ausis — tās drīz dēs

Ja vistu barībai piejauc klāt žāvētas kaņepju vaj nātru sēklas — tās dēj bez apstājas ziemā un vasarā

Ja cāļus kauj Miķeļa dienā — tie turpmāk labi izdodas

Ja Ziemsvētkos vistas baro pirms saules — tās labi dēj

Ja Metenī vistas baro mucas stīpā — tās dēj vienā perēklī

Ja nopirkto vistu nes kūtī ar asti pa priekšu — tā labāk dēj

Ja vistu ķer pie astes — tā dēj mīkstčaules

Ja grib labu perējumu — jāliek no rīta un pilnā mēnesī dētas olas; ja grib, lai izšķiļas vienā dienā, — tās jāber, nevis pa vienai jāliek ligzdā; ja grib, lai būtu vairāk vistiņu, — jāliek ar kreiso roku

Ja vistas liek perēt vējainā laikā, it īpaši ziemeļu vēja laikā — daudzas olas paliek tukšas

Ja grib dējīgas vistas — tās jāliek perēt sējas laikā vai tad, kad rudzi statos

Ja vistu liek perēt sestdien — izšķiļas daudz vistiņu

Ja Māras dienā dētas olas liek perēt — iznāk tikai vanckari un kroplīši

Ja vistas liek perēt nevis sienā, bet salmos — cāļi izauguši ies labībā

Ja ap Mārtiņiem zosis treknas — nākamajā gadā būs daudz olu.

Par zirgiem:

Ja zirga muguru noglauda ar auzu izēdām — tas labi barojas

Ja Ziemsvētku rītā notrin zirgiem muguras ar sniegu — vasaru tos neēd odi

Ja Miķeļos vilnas cimdā ieliek karstu ķieģeli un ar tņ izberzē jauniem zirgiem zobus — tie aug stipriem zobiem, veselīgi

Ja zirgus izpeldina pirms dzeguzes kūkošanas — tie labi barojas

Ja Zaļās ceturtdienas rītā zirgus padzirda ar tekošu ūdeni — tie ir izturīgi, brangi, «labi tek»

Ja zirgu k a ļ vecā mēnesī — pakavi ilgi turas

Ja zirgam asti un krēpes griež jaunā mēnesī — tās labi, ātri un kupli ataug

Ja, izbraukšanai gatavojoties, zirgs turpat pie staļļa durvīm vai jūdzot izkārnās — būs laimīgs brauciens

Ja jaunus zirgus iebrauc Metenī — tie ir klausīgi

Ja pavasarī, pirmoreiz ārā ejot, zirgu skubina — viņš vēlāk bieži piekūst

Ja mājās iebrauktu vezumu nav laika izkraut, tad vismaz jāatlaiž tā virves — citādi zirgs jutīsies tikpat grūti, kā vezumu velkot

Ja pēc braukšanas neapgāž ragavas — zirgs neatpūšas, visu laiku tas it kā velk

Ja cilvēks stallī ēd — peles lopiem ēd spalvu nost

Ja grib, lai zirgi padodas, stallī to galvas jātur ziemeļu vai austrumu virzienā; tiem blakus nedrīkst iiūt cūku kūts; to barībai nedrīkst tuvoties vistas; to sienā vai salmos nedrīkst gulēt kaķi; bet noteikti lai dzīvo zebiekstes

Ja pirms zirgu staļļa celšanas zemē nomet skaidu, pēc pāris dienām var uzzināt ēkas celšanas vietu;

ja zem skaidas apmetusies slieka — tur nedrīkst, ja gliemis — tā ir īstā vieta un zirgi augs brangi kā gliemji

Ja staļļa durvis būs pret ziemeļiem — zirgi saimniekam spers un kodīs

Ja stallim pienaglo nošautu žagatu, pūci vai vanagu — lietuvēns zirgus nenojāj

Ja grib veselīgus un brangus zirgus — Niklāva dienā pirms saules lēkta jākauj gailis, tā asinis jātecina auzās un šīs auzas jādod zirgiem

Ja pirmajā Lieldienu dienā pašā rīta agrumā zirgus pilnos aulekšos, atpakaļ neskatīdamies, izpeldina dziļos ūdeņos un tāpat, atpakaļ neskatīdamies, atjāj mājā — tiem dunduri, mušas un odi nekož

Ja caur zemē noliktām zirga sakām izlec varde — zirgam kakls saslims

Ja zirgu sien pie ratu riteņa — tas klepo, ātri piekūst, klūp

Ja ērzeļus rāmi jeb kastrē vecā vai dilstošā mēnesī — tiem labi dzīst brūce un tie vairs nedauzās

Ja zirgs tur stingri augšā ausis — tas ir izturīgs; ja nolaidis — tas ir vājš

Ja zirgam kuplas krēpes un aste — tas ir stiprs; ja garas spalvas pie kājām — tas ir mundrs.

Par bitēm:

Ja Ziemsvētkos ir sniegputenis — nākamgad būs daudz medus

Ja Ziemsvētku vakarā bites stropos dzied — nākamgad tās labi spieto?

Ja Jaungadā snieg — būs daudz medus

Ja Sveču dienā spīd saule — bitēm neizdodas bērni; ja apmācies un snieg — būs laba bišu saime

Ja februāri daņco odi — bitēm gaidāms posts

Ja Ģertrūdes dienā kāds ieiet bišu dārzā vai aizņemas kādu bitenieka piederumu — pie tā vasarā aiziet visas bites

Ja Zaļajā ceturtdienā kaut ko dara gar bitēm — tās labi padodas

Ja mitrs jūnijs — bites sanesīs daudz medus

Ja rūsa liesmo — viršu ziedos nav medus un bitēm nāk trūcīgs laiks.

PAR LAUKU DARBU UN SADZĪVI

Daudzās laikazīmēs izmantota tāda pazīme kā Zemes dabiskā pavadoņa stāvoklis. To viegli saprast, jo Mēness fāžu stingri regulārā secība deva ļaudīm stabilu laika etalonu, kas apmēram septiņas reizes garāks par diennakti. Cilvēki jau sen ievēroja Mēness fāžu sakritību ar dažādām norisēm dabā — ar rasas bagātām un vēsām pilnmēness naktīm, ar dzīvnieku reakcijas, sevišķi dzi- mumaktivitātes un augu augšanas īpatnībām u. tml. Laikam gan Mēness kulta periodu savā vēsturiskajā attīstībā ir pārdzīvojis vairums tautu. Šādam kultam raksturīgi dažādi rituāli, uzskati un ticējumi, kuri izpaužas arī laikazīmēs. Sī vecu vecā tradīcija saista jauna mēness parādīšanos ar veiksmi dažādos pasākumos un darījumos, Cik te maldu un cik patiesības? Atbildēt uz šo jautājumu nav nemaz tik vienkārši. Neviena dabas faktora ietekme taču neizpaužas tīrā veidā, tie ir saistīti visai sarežģītā mijiedarbē. Arī dzīvas būtnes reakcija uz viena un tā paša faktora iedarbi mainās atkarībā no tās organisma stāvokļa. Lai pārliecinoši pierādītu Mēness fāžu ietekmi, jāizstrādā atbilstoša metodika, veiksmīgi jāizvēlas piemēroti modeļobjekti.

Vēl pavisam nesen valdīja uzskats, ka Mēness ietekme

uz Zemi izpaužas vienīgi tādējādi, ka izsauc paisumu un bēgumu jūrās un okeānos, bet jautājumu par Mēness ieteķmi uz dzīvības procesiem Zemes biosfērā, laika apstākļiem un citām parādībām uzskatīja par nenopietnu! Pēdējās pāris desmitgadēs nostāja šajā ziņā ir būtiski mainījusies. Strauji attīstās selenobioloģija, kas pēta Mēness iedarbību uz dzīvo dabu. Šādi pētījumi notiek daudzās valstīs, Šveices Federālajā lauksaimniecības ķimizācijas pētniecības institūtā tiek realizēta desmitgadu programma problēmas «Mēness ietekme uz augiem» risināšanai, Programma vēl nav pabeigta, taču iegūtie rezultāti jau liecina par šādu pētījumu perspektivitāti. Padomju Savienībā pētījumus par Mēness ietekmi uz cilvēka veselību veic Medicīnas zinātņu akadēmijas Vispārējās patoloģijas un patoloģiskās fizioloģijas institūtā un A, Višņevska Ķirurģijas institūtā. Zinātniskajā literatūrā parādās arvien vairāk datu par Mēness ciklu iedarbību uz augu augšanu, ūdens un sauszemes dzīvnieku (daudzsaru tārpu, Malajas mežažurkas, Indijas bifeļu, putnu) dzimumaktivitāti, kukaiņu dzīves ritmiem.

Mūsu republikā šādus pētījumus veic pagaidām tikai amatieri vai arī zinātnieki savam vaļaspriekam. Interesantus datus publicējis Bruno Biedriņš 1983., 1984. un 1985. gada «Dabas un vēstures kalendārā». Viņš vairākus gadus veicis eksperimentus ar auzām un citām lauksaimniecības kultūrām, sēdams un stādīdams kā vecā, tā jaunā mēnesī, Auzas labāk padevušās, ja sētas jaunā mēnesī, bet lini un zirņi — vecā. Jaunā mēnesī sētiem zirņiem stipri aizkavējusies ziedēšana un augšana. Ja tos novāca jaunā mēnesī, tie slikti žuva un uzglabājot pelēja. Sīpoli krietni labāk padevušies, ja tos stādīja jaunā, bet novāca vecā mēnesī. Turpretim kartupeļu stādīšanai labāks bija vecs mēnesis. Jaunā mēnesī sētām auzām cerošanas fāze dažkārt pat izpalikusi, sakņu masa bijusi vairākas reizes mazāka nekā vecā mēness sējumā.

Noskaidrots, ka Mēness stāvoklis ietekmē arī meteoroloģiskos apstākļus uz Zemes. Mēness gravitācijas spēka iptekmē atmosfērā rodas cikloniskie zema spiediena apgabali, kuri pārvietojas atkarībā no tā atrašanās vietas ziemeļu vai dienvidu puslodē. Meteoroloģiskie apstākļi mainās atkarībā rio Mēness kustības maiņas attiecībā pret Zemes orbītas plakni. Tieši šādos momentos notiek vislielākās pēkšņās laika apstākļu maiņas — rodas viesuļvētras, strauji ceļas vai krītas gaisa temperatūra u. tml,

Ne velti astronomi sistēmu Zeme—Mēness uzskata par dubultplanētu.

Mēness ietekme uz meteoroloģiskajiem apstākļiem tiek pētīta arī ilgākam periodam. Astoņdesmito gadu sākumā ASV Kosmisko lidojumu centra zinātniskais līdzstrādnieks R. Karijs (R. Currie) publicēja savūs pētījumus par nokrišņu daudzuma atkarību no Zemes un Mēness savstarpējā stāvokļa. Viņš konstatējis nokrišņu cikliskumu ar 18,6 gadu ilgu periodu. Kā zināms, tieši tik ilgs laiks paiet, kamēr Mēness ieņem galēji ziemeļu un dienvidu stāvokli pret Zemes ekvatoru. Vēlāk šo pētījumu rezultātus, kas iegūti Lielo līdzenumu apgabalā, apstiprināja arī vairāku citu zemju meteorologi un klimatologi. Ķīnas Atmosfēras fizikas institūtā tika izanalizēti meteoroloģiskie novērojumi, kas veikti piecsimt gados, un konstatēts izteikts nokrišņu cikliskums ar periodu, nedaudz ilgāku par 18 gadiem.

No ļoti plašā tautas laikazīmju klāsta par jauno un veco mēnesi te apskatīsim raksturīgākās.

Jaunā un vecā mēnesī — mežā:

Ja skuju būvkokus cērt jaunā mēnesī un lapu būvkokus vecā mēnesī — ēkas ir siltas un ķirmji tajās nemetas

Ja skuju lietaskokus cērt jaunā mēnesī, bet lapu kokus — ozolus, ošus, liepas, bērzus, apses — sausās vecā mēneša dienās — tie ilgi stāv-

Ja cirvja kātu cērt vecā mēnesī — tas ir viegls un nemūk nost;

ja jaunā mēnesī — tas šļūk ārā un to ķirmji saēd

Ja krūmus cērt jaunā mēnesī — tie saaug atkal; ja vecā mēnesī — viss paliks tīrs

Ja sēņot iet jaunā mēnesī — būs daudz labu, tīru sēņu; ja vecā mēnesī — būs daudz vecu, tārpainu sēņu

Ja būvkokus cērt «miera mēnešos» — novembrī, decembrī, janvārī — un vēl pilnā mēness fāzē — tie labāk žūst tin neplaisā

Ja lietaskokus cērt februārī — tie iznāk sausi un stipri

Ja kokus saimniecībai — žogiem, tiltiem, zārdiem, abrām, silēm, baļļām, ratu asīm, ragavām, mucām, kastēm, stīpām — cērt janvārī un februārī — tie ilgāk stāv un nebojājas

Ja grib, lai malkai baltalkšņi labi ataug, — tie jācērt rudeni;

ja grib, lai grāvmalas atbrīvojas no baltalkšņiem, — tie jācērt nedēļu pirms Jāņu dienas

Ja skalu malku cērt sveču mēnesī (februārī)' — tā gaiši deg

Ja slotu griež vai kātā dzen vecā mēnesī — istabā nemetas blusas; ja jaunā mēnesī — metas

Ja slaukāmās slotas sien, kamēr bērzi nav izplaukuši, — tās ir izturīgas

Ja peramās slotas griež no Jāņu dienas līdz Pētera dienai — tās ir īpaši labas.

Mājā:

Ja jumtu jumj jaunā mēnesī — salmu un skaidu gali liecas uz augšu, lūst, šķobās un naglas lien laukā;

ja vecā mēnesī — jumts apsūno un labi stāv

Ja vadzi vai ķīli sit jaunā mēnesī — tas nāk laukā; ja vecā mēnesī — turas stingri

Ja kaņepāju valgus vij vecā mēnesī, bet linu — jaunā — tie ir stipri

Ja aitas cērp vai matus un bārdu griež dilstošā mēnesī — matojums ataug daudz lēnāk, nekā augošā mēnesī cirpts vai griezts

Ja kāpostus griež un skābē vecā mēnesī — tie nepūst, ilgi stāv, mīksti vārās; ja jaunā mēnesī — tie ir cieti

Dārzā: Kad pavasarī iestājas jauns mēness — jāsteidz sēt un stādīt visus tos augus, kuriem raža ir virs zemes;

kad iestājas vecs mēness — tos, kuriem raža ir zemē Ja bietes stāda jaunā mēnesī — tās raženi aug, bet iziet ziedos; ja stāda vecā mēnesī — tās neizzied

Ja burkānus sēj vai stāda jaunā mēnesī — tie raženi aug, bet iziet ziedos; ja sēj vai stāda vecā mēnesī — tie neizzied

Ja gurķus

sēj pilnā mēnesī — tie zied un daudz ienākas;

ja tukšā jaunā mēnesī — zied līdz rudenim un maz ienākas

Ja gurķus sēj jaunā mēnesī — tie tukši vien zied; ja vecā mēnesī — to ir daudz un tie labi ienākas

Ja sīpolus vāc vecā mēnesī — tie izžūst

Ja sīpolus jaunā mēnesī stāda no rīta — tie labi izdodas;

ja vecā mēnesī uz vakaru — arī labi izdodas

Ja grib veselīgus un lielus zirņus — tad jaunā mēnesī tie jāsēj vakarā pēc saules

bet vecā mēnesī — no rīta pirms saules un bez virsbiksēm

Ja zirņus sēj jaunā vai augošā mēnesī — tie tikai aug un zied, bet nenogatavojas;ja dilstošā vai vecā mēnesī — tie nav tārpaini, ir ražīgi un labi nogatavojas

Ja grib zirņus ziediem vai lopbarībai — tie jāsēj jaunā vai augošā mēnesī; ja grib graudiem — jāsēj vecā vai dilstošā mēnesī.

Tīrumā:

Ja papuvi maisa un plēsumu plēš vecā mēnesī — zeme labi satrup; ja jaunā mēnesī — netrup un zāles vien griežas

Ja atmatu ar jaunā mēnesī — tā zaļo; ja vecā mēnesī — labi satrup

Ja labību sēj pilnā mēnesī — ir pilnas vārpas; ja jaunā mēnesī — tā sagāžas veldrē

Ja miežus sēj jaunā mēnesī — neaug melnie graudi; ja vecā mēnesī — tiem neaug akoti, bet lūst vārpas; ja pilnā mēnesī — briest smagi graudi

Ja sienu pļauj jaunā mēnesī — tas nepūst; ja vecā mēnesī — tas ātri pūst

Ja rudzus sēj jaunos mēslos — tas jādara 3 dienas pirms pilna mēness; ja vecos mēslos — 3 dienas pēc pilna mēness

Ja pilnā mēnesī ir slikts laiks — jaunā mēnesī būs labs;ja jaunā mēnesī ir sauss laiks — pilnā mēnesī līs lietus.

Jaunā mēnesī — mežā:

Ja būvkokus cērt jaunā mēnesī — tie nepūst

Ja peramās slotas griež jaunā mēnesī — aug blusas un niez āda, bet slotām ilgi turas lapas un tās ir mīkstas

Ja baļķus cērt decembrī jaunā mēnesī un gāž pret ziemeļiem — tie ir varen stipri un neplaisā

Ja skujkokus cērt jaunā mēnesī — baļķi neplaisā, ilgi uzglabājas, nepūst

Ja skujkokus cērt jaunā mēnesī — tie nepūst un malka ir stiprāka

Ja skalus un malku cērt jaunā mēnesī līdz pilnam mēnesim — tā labi deg Ja sulas urbj jaunā mēnesī — tās labi tek.

Mājā:

Ja grābekļa zarus liek jaunā mēnesī — tie ātri izbirst

Ja skursteni slauka jaunā mēnesī — tas drīz aizdegas

Ja ēku ceļ jaunā mēnesī — tajā iemetas kukaiņi, pūst koki

Ja vērpj jaunā mēnesī — veidojas stipri diegi

Ja zeķes lāpa jaunā mēnesī — tās vairs neplīst

Ja biezpienu silda jaunā mēnesī — tas nepel

Ja sviestu taisa jaunā mēnesī — tas nesaraujas

Ja aitas cērp jaunā mēnesī un ievu ziedu laikā — tās atkal labi ataug

Ja zirgam asti un krēpes griež jaunā mēnesī — tās labi, ātri un kupli ataug

Ja vistas perēt liek jaunā mēnesī — cāļi aug brangi un veselīgi.

Dārzā:

Ja kartupeļus stāda jaunā mēnesī — tie izaug lakstos, ir ūdeņaini, tos nomāc nezāles

Ja kartupeļus sāk rakt jaunā mēnesī — tie kaudzēs nepūst

Ja kāpostus stāda augošā mēness miglainā dienā — tie nekalst

Ja saknes sēj vai stāda jaunā mēnesī — tās izaug stiebros, ziedos

Ja sīpolus stāda jaunā mēnesī — zied loki un tie nenogatavojas līdz pat vēlam rudenim

Ja pupas stāda jaunā mēnesī un nedēļas sākumā — tām ir pilnas pākstis no viena gala līdz otram

Ja puķes vai kokus stāda jaunā mēnesī — tie labi ieaug

Ja augļu kokus vai krūmus apgriež jaunā mēnesī — tie aug kupli.

Tīrumā:

Ja labību sēj jaunā vai pilnā mēnesī — ir pilnas vārpas un smagi graudi

Ja lauki sausi — tie jāsēj augošā mēnesī Ja labību sēj jaunā mēnesī — tā nelūst, neveldrējas, nebirst

Ja labību sēj jaunā mēnesī — graudi rudenī zemē nebirst, kaut arī tā ir nodzeltējusi, stiebri salocījušies, vārpas nolīkušas

Ja auzas sēj jaunā mēnesī — tām nelūst salmi, tās nekrīt veldrē, neklēpo (nesakarīgi nesakrīt) un rudenī krusa nenosit

Ja āboliņu apsēj jaunā mēnesī — tas neizsalst Ja kviešus sēj jaunā mēnesī — tajos nemetas meln- plauka

Ja rudzus sēj jaunā mēnesī — tie neizsalst un dod lielu ražu

Ja sienu pļauj jaunā mēnesī — aug spēcīgs atāls un nākamajā gadā liela zāle Ja āboliņu pļauj jaunā mēnesī — labi aug atāls Ja Miķelis iekrīt jaunā mēnesī — ziemu būs slikta lopu barība

Ja sēklas labību pļauj un kuļ jaunā mēnesī — tā dos lielu ražu.

Vecā mēnesī

mežā:

Ja kokus cērt dēļiem — tie jācērt dilstošā mēnesī, tad tie iznāk taisni

Ja skujkokus cērt ziemā pilnā mēnesī — tie neraujas un nemetas, nepārliecas

Ja ratu kokus cērt pilnā vai vecā mēnesī — rati nečīkst un riteņi nejūk

Ja ragavu slieču kokus cērt vecā mēnesī — tas izrādās sīksts koks

Ja malku cērt vecā mēnesī — tā labi izkalst

Ja pirtsslotas griež dilstošā mēnesī — tās ātri izput, nobirst lapas

Ja žagarus, krūmus, kokus cērt vecā mēnesī — neaug atvases

Ja žogam žagarus cērt vecā vai dilstošā mēnesī — šie žagari otrreiz vairs nezaļo

Ja ēku celšanai sūnas vāc vecā mēnesī — tās turas sausas.

Mājā:

Ja ēku ceļ vecā mēnesī — tā būs sausa, silta un izturīga

Ja kaļķu mūri mūrē vecā mēnesī — tas ir ciets, sauss un izturīgs

Ja ģ i p s d e ķ i sit vecā mēnesī — tas labi turas

Ja skalus plēš pilnā mēnesī — tie labi deg un nekūp

Ja skursteni sāk mūrēt vecā mēnesī — tas ātri izkalst un netek sodrēji

Ja skursteni slauka vecā mēnesi — tas tik drīz nepiekvēp

Ja grābekļa zarus liek vecā mēnesī un pēc pusdienas — tie nekrīt ārā

Ja ragavu slieces liek vecā mēnesī — tās neatliecas

Ja sētas mietus dzen vecā mēnesī un pēc pusdienas — tie nepūst un nelien no zemes laukā

Ja virves un auklas vij vecā mēnesī — tās nedilst, necērtas un ir mīkstas

Ja pirtsslotas taisa Jāņos un dilstošā gaismā — tās ir izturīgākas un peroties nemet lapas

Ja zābakus taisa vecā mēnesī — tiem neirst šuves un nelec zoles vaļā, ir viegli un izturīgi

Ja putraimus taisa vecā mēnesī — tajos metas kodes

Ja spilvenos vai pēļos spalvas liek veca mēneša pēdējā piektdienā, īpaši vakarā pēc saules noiešanas, kad putni jau guļ, — spalvas nelien ārā

Ja veļu mazgā vecā vai dilstošā mēnesī — tā izmazgājas ļoti balta

Ja vilnu mazgā vecā mēnesī — tā neveļas Ja zirgu kaļ vecā mēnesī — pakavi ilgi turas

Ja vērsītis dzimis vecā mēnesī — tas vaislošanai neder

Ja labību maļ vecā mēnesī — milti nebojājas.

Dārzā:

Ja kartupeļus stāda pilnā mēnesī — aug daudz lielu bumbuļu

Ja kartupeļus stāda vecā mēnesī bumbuļainu mākoņu laikā — tie aug miltaini, gludi un nesaiet lakstos

Ja kartupeļus stāda vecā mēnesī — tajos maz nezāļu

Ja kāpostus stāda vecā mēnesī — tie vārās mīksti

Ja kāpostiem mēsli vesti vecā mēnesī — padodas ļoti laba raža

Ja ķirbjus stāda pilnā mēnesī — tie aug lieli, biezi un pilni

Ja saknes sēj vai stāda trīs dienu vecā mēnesī — tās ļoti raženi aug

Ja cigoriņus sēj vecā mēnesī — tie neaug cauri un neizzied

Ja rutkus sēj vai stāda vecā mēnesī pēc saules rieta — tie labi aug un neizzied

Ja rāceņus un kāļus sēj vecā mēnesī — tie aug labi, lieli un neizzied ziedos

Ja rāceņus un kāļus stāda vecā mēnesī — tie ir cieti un cīpslaini

Ja sīpolus stāda vecā mēnesī — tie neizzied

Ja sīpolus stāda pilnā mēnesī pēc saules rieta ceturtdienas vakarā — tie aug lieli

Ja sīpolus stāda pilnā mēnesī un piektdienā — tie izaug lieli

Ja sīpolus stāda vecā menesī, kamēr puiši pirtī, — tie aug lieli kā puišu pauti

Ja sīpolus katra veca mēneša pēdējā piektdienā atrušina — tie labāk aug

Ja sīpolus rauj pilnā mēnesī — tie ir visnobriedušākie un vislabāk stāv

Ja magones sēj pilnā mēnesī — tās zied kupli un galviņās daudz sēklu

Ja kaņepes iesētas vecā mēnesī — gaidāma laba šķiedra

Ja augļu kokus vai ogulājus stāda pilnā mēnesī — tiem būs daudz ogu

Ja ogulājus stāda vecā mēnesī — padodas brangas, lielas ogas

Ja augļu koki zied vecā mēnesī — nekādu augļu nebūs

Ja augļu koki zied pilnā mēnesī — būs labi augļi

Ja ķirši zied vecā mēnesī — tiem nebūs ogu

Ja ābolus novāc pilnā mēnesī — tie labi stāv.

Tīrumā:

Ja mēslus ved vecā mēnesī, kad ir dienvidu vai vakara vējš, — tie labi satrūd

Ja rudenī zemi ar vecā mēnesī — tā labāk satrūd un nobriest

Ja āboliņu ar vecā mēnesī — zeme labāk satrūd un nezāles neaug

Ja labību sēj laikā, kad mēnesim maz gaismas, tas ir pavisam vecs vai tikko jauns, — tā slikti aug

Ja labā zemē sēj vai stāda dilstošā mēnesī — nebūs ražas

Ja labību sēj vecā mēnesī — tā padodas īsa un nolīkst pie zemes, ka nav īsti pat ko pļaut

Ja labību sēj vecā mēnesī — tā no vārpām birst pat nenobrieduši

Ja lauki zemi un slapji — tie jāsēj dilstošā mēnesī

Ja auzas sēj pilnā mēnesī — tās izaug garas

Ja auzas sēj vecā mēnesī — tās sakrīt veldrē, salūst un nobirst jau laukā

Ja auzas iegadās sēt vecā mēnesī — tad tas jādara tikai agri no rīta

Ja miežus sēj pilnā mēnesī — tie labi padodas, aug smagi graudi

Ja rudzus sēj vecā mēnesī — tiem robainas, pustukšas vārpas un slikts birums

Ja rudzi zied Jaunā pilnā mēnesī — būs pilnas vārpas

Ja rudzus pļauj pilnā mēnesī — ir daudz graudu

Ja rudzus pļauj vecā mēnesī —- tie labāk nobriest

Ja linus sēj vecā mēnesī, īpaši tā galā — aug šķiedraini lini un neaug nezāles

Ja linus plūc pilnā mēnesī — tie ir šķiedraini

Ja zirņus sēj pilnā mēnesī — aug pilnas pākstis; ja vecā mēnesī — tie ātri nogatavojas

Ja zirņus sēj pilnā mēnesī pirms saules — tie nav tārpaini un ir ražīgi

Ja zirņus sēj dilstošā mēnesī — tie rudenī ļoti labi nogatavojas

Ja zirņus vāc vecā mēnesī — tie vārās mīksti

Ja sēklu ņem vecā mēnesī — tā slikti dīgst

Ja zāli nogana pirms pilna mēness — tā drīz ataug; ja pēc pilna mēness — tā gausi ataug.

LAIKA VĒROJUMI, TICĒJUMI

Ja ievas kupli zied — būs auglīga vasara.

Ja ievas zied — mieži un auzas jāsēj.

Ja daudz pīlādžu ziedu — būs labi mieži.

Ja augļu koki zied pilnā mēnesī — būs labi aug|i.

Ja pienenēm dienā aizveras ziedi — būs lietus.

Ja agri plaukst koki — agri jāsēj agrīnās labības.

Ja grib izaudzēt labus sīpolus — tie jādēsta, kad ābeļu ziedi ir pumpuros.

Ja pavasarī daudz maijvaboļu — būs karsta vasara.

Ja vakaros knišļi spindz un dzeļ — būs lietus.

Ja dzeguze vakarā ilgi kūko — būs labs laiks.

Ja bezdelīgas no rīta izlido vēlu — būs slikts laiks.

Ja maijā bieži ir pērkons — būs lietaina, vējaina vasara un kuplas pļavas.

LAIKAZĪMES PROGNOZES SCENĀRIJĀ

LAIKAZĪMES PROGNOZES SCENĀRIJĀ

Mūsu gadsimta sešdesmitajos gados sākās «prognožu bums». Daudzās valstīs tapa valdības komitejas un komisijas nākotnes problēmu pētīšanai un kompleksu prognožu izstrādāšanai. Radās futurologu biedrības un prognostiskas firmas. Amerikas Savienotajās Valstīs vien triju gadu laikā izveidojās vairāk nekā divi simti šādu firmu. Firmas pelnījās ar ekonomiskajām, politiskajām, inženiertehniskajām prognozēm un citiem privātajiem, kā arī valsts pasūtījumiem. Viens no galvenajiem prognozēšanas veidiem — nākotnes scenāriju izstrādāšana. Izstrādāja nākotnes ekonomiskās vai ekoloģiskās situācijas, arhitektūras vai ģimenes, sagaidāmā kara vai tā saucamās postindustriālās sabiedrības scenārijus. Sešdesmito gadu nogalē Itālijas progresīvais tautsaimniecības un sabiedriskais darbinieks Aurēlio Pečei dibināja «Romas klubu» — neoficiālu starptautisku organizāciju pasaules attīstības globālu problēmu pētīšanai. Jau pirmais «Romas kluba» ziņojums — D. Medouza un tā līdzautoru grāmata «Augšanas limiti» satrauca. Sis globālais nākotnes scenārijs uzskatāmi rādīja, ka patērētāju sabiedrība ar savu maksimālās peļņas stratēģiju iet pretī katastrofai. Līdz kluba dibinātāja nāvei 1984. gadā publicēti desmit šādi ziņojumi un vēl daudzi citi nākotnes scenāriji, to skaitā Apvienoto Nāciju Organizācijas ekspertu grupas ziņojums «Pasaules ekonomikas nākotne», kas krievu valodā publicēts arī mūsu valstī.

Protams, nākotnes aina būtiski atkarīga ne tikai no scenārija veidotāju metodoloģijas, bet arī no viņu ideoloģiskajiem uzskatiem. Tāpēc, kritiski vērtēdami šādus rietumu futurologu radītos nākotnes paternus (kopainu), padomju zinātnieki nenoliedz racionālo kodolu — pašu scenārija, paternanalīzes metodi. Līdzīgus gaidāmās situācijas scenārijus diezgan sen veido meteorologi. Tā ir sinoptiskā metode laika apstākļu prognozēšanai, kad uz vienas kartes attēlo kompleksu meteoroloģisko situāciju, visdažādāko meteoroloģisko datu grafisku kopsavilkumu. Starp šiem datiem, kurus, savāc pēc meteoroloģiskā dienesta standartmetodikas noteikumiem, pagaidām nav laikazīmju, taču tās dažkārt veiksmīgi izmanto meteoroloģiskās situācijas neoficiālajās prognozēs.

Jau vairākus gadus apgabala laikraksts «Kaļiņingrad- skaja pravda» regulāri publicē Kaļiņingradas universitātes Fiziskās ģeogrāfijas katedras docenta A. Kurkova paredzējumus par laika apstākļiem nākamajā mēnesī. So prognožu scenārijos plaši izmantotas laikazīmes. Sniedzam lasītājam šī zinātnieka prognozi 1982. gada maijam.

«. ,.Fenoloģiskā skatījumā maijs Kaļiņingradas apgabalā pieder pie gada divām apakšsezonām. Maija pirmā dekāde noslēdz «pavasara plaukumu». Parasti šajā dekādē gaisa vidējā diennakts temperatūra jau stabili turas virs plus desmit grādiem. Pagājušajā — 1981. — gadā šāda pāreja notika 8.-9. maijā. Maija otrā un trešā dekāde jau raksturojama kā «priekšvasara» — apakšsezona ar īsti siltām dienām". Taču maija siltums vēl nav īsti drošs. Diezgan parasta parādība šajā mēnesī ir aukstuma atgriešanās, Gadās arī salnas, Aukstuma atgriešanās visbiežāk sakrīt ar ievas un zirgkastaņas ziedēšanas laiku. Maijā vērojami ari pirmie īstie pavasara negaisi "(3—4 negaisa dienas mēnesī). Tautas kalendārā ir šāda raksturīga laikazīme: «Ja pirmais pērkons dārd no dienvidiem — vasara būs silta, ja no ziemeļiem — auksta, no rietumiem — lietaina.» Parasti šī laikazīme attaisnojas. Vispār maijs tautas kalendārā ir piesātināts ar prognozējošām dienām. 8. maijā parasti iestājas silts, saulains laiks, atlido kukaiņēdāji putni. Tas izteikts laikazīmēs: «Uz Marka dienu debesis spožas, sievām istabā karsti metas», «Uz Marka dienu atlido putnu bari». Mēneša vidū — Borisa dienā (15. maijā) sākas lakstīgalu svētki. Dabā daudz kas savstarpēji saistīts, sevišķi dzīvnieku un augu dzīvē. To jau ievērojuši mūsu vectēvi. «Lakstīgala sāk dziedāt, kad var padzert rasu no bērza lapas.» Maija beigās jau visi koki salapojuši, zied pļavas, sākas «lielā» piena laiks. Par to minēts laikazīmēs: «Atnāks Fedots (31. maijā) — pēdējo ozola lapu atritinās», «Ozols apģērtfjas — lopiņi pieēdas».

Šogad apgabalā pavasaris sākās agri. Daudzas dabas fenoloģiskās parādības martā noritēja par 10—12 dienām agrāk nekā parasti. Taču aprīlī atgriezās aukstums un stingri piebremzēja pavasara procesu attīstību. Siltums pieauga lēnām, augu attīstība pagausinājās. Vēsais laiks ietekmēja arī putnus. Pilsētā, barību meklējot, apmetās kaijas. Kāds laiks turpmāk gaidāms maijā? Otrajā datumā sniga. Pirmajā dekādē var būt vēss laiks. Pēdējā salna vidēji vērojama 9. maijā. Taču otrajā un trešajā dekādē pavasaris atgūs savu tiesu.»

Tāpat šis autors sniedz prognozi 1983. gada decembrim, pamatojoties uz novembra laikazīmēm.

«…Šogad novembrī nomainījās veseli trīs gadalaiki. Bija gan drūms rudens, gan kailsals un sniegota ziema, gan lietains pavasaris. Pirmajā dekādē valdīja dienvidrietumu vēji no Atlantijas, kas atnesa miglu, smalku lietu un 6—10 grādu siltuma. Bet 11. novembrī mūs sasniedza auksti vēji no Arktikas. Uzsniga sniegs (apmēram par dekādi agrāk nekā parasti), cits aiz cita nāca lejā «putraimu» lādiņi, Tālāk viss noritēja pēc labi zināmām tautas laikazīmēm, «Putraimi nāk — nākamnedēļ gaidi salu.» Tā arī notika. Vidējā gaisa temperatūra nākamajā nedēļā nokritās par 3—6 grādiem zem vidējās normas. Sniegs bagātīgi, līdz 30 centimetru biezā slānī klāja zemi. Radās iespaids, ka no novembra esam pārcēlušies uz janvāri. Taču pirmais sniegs uzkrita uz nesasalušas augsnes, kad ķiršiem vēl nebija nobirušas lapas, turklāt tas uzsniga dienā. Un atkal attaisnojās laikazīmes: «Dienas sniegs neturas — pirmais noturīgais sniegs uzkrīt naktī», «Kamēf ķiršiem lapas nav nobirušas, lai snigtu cik snig- dams, atkusnis sniegu nodzēsīs». Sniegs kusa, radās atkala, par kuru tautas meteoroloģijā sacīts: «Pēc atkalas gaidi lietu.» Un lietus patiešām nelika sevi gaidīt. Nākamais šī ziemas—pavasara—rudens laika apstākļu cikla posms — no 21. līdz 28. novembrim. Tas sākās ar spēcīgu negaisu un noslēdzās ar dziļu atkusni un lietu. Biezā sniega sega nokusa vienā dienā. Temperatūra pacēlās līdz 6, pat 9 grādiem siltuma. Svētdien, 27. novembrī, mednieki devās pīļu medībās. Makšķernieki lika lietā vasaras makšķeres. Bet uz dambja (ievērojiet — augstā vietā!) parādījās svaigi kurmju rakumi. Tur varēja uzlasīt arī sliekas. Šķita, ka iestājies ilgstošs silta laika periods. Taču naktī uz 29. novembri ziemeļu vēji atnesa aukstumu un sniegu, izraisīja atkalu. Viss atkal sākās no gala.»

Lai paredzētu laika apstākļus decembrim un visai ziemai, A. Kurkovs savā rakstā plaši izmanto laikazīmes. Atcerēsimies negaisu, viņš saka. Novembrī negaisi — mērenajā joslā tā ir diezgan reta parādība, tāpēc tautas meteoroloģijā šādai parādībai ir svarīga nozīme. «Negaiss novembrī — daudz sniega ziemā, taču noturīga ziema iestāsies ne tik drīz.» Arī laikazīmes no 8. līdz 14. novembrim norādījušas uz sniegotu ziemu, bet ar atkušņiem. Un arī kurmji ne jau velti pārcēlušies uz augstākām vietām — jūt, ka ziemā un pavasarī būs daudz ūdens. Bet kad iestāsies īsta ziema? Arī uz šo jautājumu atbildi A. Kurkovs meklē laikazīmēs. Negaiss plosījās naktī uz 21. novembri. Tā ir diena, ar kuru sākas tā saucamie Mihaila atkušņi. Ja šie atkušņi «ragavu ceļu izposta — negaidi to līdz 19. decembrim». Kontrolei autors atgādina, ka vietējos apstākļos atstarpe starp pirmās snigšanas datumu un stabilas sniega segas iestāšanos vidēji esot 36 dienas. Ja šīs 36 dienas pieskaita 11. novembrim, iznāk 17. decembris. Tātad nestabils laiks (te sniegs, te lietus) turpināsies vismaz līdz 16. decembrim. Pēc tam, visticamāk, uzfrāks stabils aukstums. Naktīs iespējams sals līdz 20 grādiem, bet dienā no 7 līdz 12 grādiem zem nulles. Un vēl divas laikazīmes, Pirmā attiecas uz ūdensputniem — gulbjiem un pīlēm, kuri vēl novembrī nav aizlidojuši uz siltajām zemēm. Tas norāda uz iespējamu siltuma atgriešanos. Ja mežapīle arvien vēl sēž uz ūdens un neaizceļo, pat sniegam krītot, siltais laiks vēl turēsies diezgan ilgi. Otra laikazīme norāda uz nākamā pavasara iestāšanās termiņu. «Ja rudenī agri uzsnieg — arī pavasaris sāksies agri.» Bet kāds laiks būs uz Jaungadu? Ziemas saulgriežos, vērojot sauli, mūsu senči secinājuši: «Ja saule gaiši staro — Jaungads būs skaidrs, dzestrs; ja apmākusies un uz kokiem sarma — silts un mākoņains.»

«Pirms divpadsmit gadiem,» 1984. gadā laikrakstā «Ļiteraturnaja gazeta» rakstīja Jurijs Rosts, «liels sausums nāca pār mūsu zemi. Dega meži, dūmi cēlās 'no gruzdošiem purviem, un smirdīga dūmaka ietērpa pilsētas. Tajā 1972. gada vasarā mēs, aizmirsuši, ka laika paredzēšanas nozarē darbojas divsimt zinātņu doktoru un pusotra tūkstoša kandidātu, kā arī gandrīz divdesmit tūkstoši citu speciālistu, metāmies uz Temirtau ciematu Altajā pie Anatolija Djakova. Un nebija tanī gadā neviena liela periodiska izdevuma, kurā nebūtu pastāstīts par to, ka viņš jau savlaicīgi paredzējis šo sausumu. Taču hidrometeoroloģiskā dienesta ilgtermiņa prognozes tanī gadā neko tādu par vasaru nebija vēstījušas.»

A. Djakova ilgtermiņa prognozes attiecas ne tikai uz Altaju. Viņš diezgan precīzi paredz laika apstākļus arī citos zemeslodes apvidos. 1978. gada 12. oktobrī Parīzes astrofizikas institūta direktors Z. Pekers saņēmis viņa telegrammu ar brīdinājumu par gaidāmo stipra aukstuma (ap mīnus 20 grādiem) vilni decembra pēdējā dekādē un janvārī. Atbilde — pieklājīgi ironiska. Taču jau 21. decembrī laikraksta «Izvestija» korespondents Parīzē ziņoja, ka tur pēkšņi iestājies liels sals, izgājusi no ierindas maģistrālā elektropārvades līnija, daudzi uzņēmumi pārtraukuši darbu, apstājušies elektrovilcieni. Zaudējumus lēsa uz četriem miljardiem franku. 1981. gada 28. jūlijā Djakovs telegrafējis PSRS Jūras flotes ministrijai, ka laikā no 5. līdz 20. augustam Ziemeļatlantijā veidosies ļoti dziļi cikloni, kuri izraisīs viesuļvētras ASV austrumu piekrastē, Kārību jūrā un Meksikas līcī, bet Tālo Austrumu jūrās no Filipīnām līdz Japānai — spēcīgus taifūnus. Jau 8. augustā laikraksti ziņoja, ka taifūns Hokaido salā nodarījis lielus postījumus — pilnīgi sagrautas 70 mājas un vairāk nekā 19 tūkstošu ēku applūdinātas, daudzās vietās bojātas dzelzceļa līnijas un šosejas, esot cilvēku upuri, 10, augustā parādījās ziņas par spēcīgām lietusgāzēm, kas applūdinājušas Ņujorkas štata pilsētu Votertaunu. 16. augustā nepieredzēti spēcīgs taifūns triecās pret Sahalinu… Un tā daudzas Djakova ilgtermiņa prognozes piepildījās ar apbrīnojamu precizitāti. Panākumu cēloņi? Plašas zināšanas, orģināla metode, liela pieredze.

1935. gadā pēc Odesas un Maskavas universitāšu absolvēšanas Djakovs ieradies Kuzbasā dzelzceļa trases ierīkošanas darbos. Jaunapgūstamajam akmeņogļu baseinam bija" nepieciešama droša transporta maģistrāle, bet celtniecībai vajadzēja drošas laika apstākļu prognozes

Djakovu 1936. gadā ieceļ par Kalnu Sorijas dzelzceļa galveno meteorologu. Jau pirmā viņa izstrādātā prognoze bijusi precīza, arī turpmākās tikpat drošas. Viņa panākumu pamatā ir plašās un dziļās zināšanas meteoroloģijā, fizikā un astronomijā. Turklāt Djakovs noskaidrojis un prasmīgi izmanto likumsakarības, viņš saista Zemes atmosfēras maiņas ar kosmiskajām parādībām, galvenokārt ar procesiem, kuri risinās uz Saules, -kosmiskās laikazīmes.

Minēsim vēl trešo piemēru par laikazīmju prasmīgu izmantošanu kompleksā ar moderno zinātni. Šoreiz Igaunijas republikas Tartu rajona padomju saimniecībā «Kon- guta». Te dzīvo pensionārs Vadims Zelnins. Divdesmit gadus viņš sekmīgi vadīja kolhozu «Vellavere». Pirms kara Zelnins bija ieguvis augstāko agronomisko izglītību, pēc tam absolvējis Tartu universitātes Bioloģijas fakultāti. Specializējies ornitoloģijā. Kopš 1939. gada viņš katru dienu pieraksta visu, kas notiek apkārtējā dabā, bet pirmie novērojumi sākti jau studiju gados — pirms pusgadsimta. Savus novērojumus viņš salīdzina ar tautas laikazīmēm, rūpīgi visu analizē un izvērtē. Kā jau ornitologs, viņš lielāku uzmanību veltī putniem: migrācijas laikiem .un raksturam, ligzdoša-nas -īpatnībām un citām pazīmēm, pēc kurām var prognozēt laika apstākļus īsākam un garākam periodam. Viņa prognozes īsākajam — tuvāko divu nedēļu periodam piepildās vidēji par 83 procentiem. Diezgan precīzas izrādījušās arī Želnina ilgtermiņa prognozes nākamajai sezonai — tuvākajiem trim mēnešiem. Plaši izglītoto un pieredzējušo «laikazīmju tulku» pazīst ne tikai viņa dzimtās Elvas apkārtnē. Katra mēneša otrajā svētdienā Zelnina prognozes tuvākajām divām nedēļām izskan republikas radioraidījumā lauku ļaudīm «Labrīt!». Mācību gada sākumā apkārtējās skolas šo izcilo dabas pazinēju aicina uz tikšanos. Par savu pieredzi viņš stāsta ari Tartu Valsts universitātes studentiem lekcijās — pārrunās.

Kāds stāvoklis ar plašākā sabiedrībā apzinātiem «laikazīmju tulkiem» ir mūsu republikā?

«Dabas un vēstures kalendāra» lasītāji jau ievērojuši Jāņa Jirgensona sastādīto dārzkopja sējas kalendāru Daudzi pārbaudījuši viņa ieteikumus, kas un kādā datumā jāsēj un jāstāda. Un pārliecinājušies, ka, ievērojot šīs senās tautas atziņas, «aug labāk nekā kaimiņam, kas sēj un stāda, kā pagadās». Jirgensons ir Latvijas Lopkopības un veterinārijas zinātniskās pētniecības institūta galvenais agronoms. Savu dārzkopja sējas kalendāru viņš sastāda apmēram divus gadus uz priekšu.

Laikraksts «Cīņa» 1984. gada 21. janvārī publicēja Jāzepa Orbidāna prognozi par laika apstākļiem no janvāra līdz martam, kuru viņš pirms mēneša bija atsūtījis redakcijai. Viņa prognoze piepildījās ar visai lielu precizitāti, sevišķi janvārī un februārī. Tikai marta otrajā pusē laika apstākļi bija nedaudz skarbāki nekā paredzētie. Daugavpils rajona Eglaines ciema iedzīvotāji jau daudzus gadus pēc kārtas pārliecinājušies par vietējās padomju saimniecības «Cīņa» biškopja J. Orbidāna prasmi paredzēt laika apstākļus nākamajai sezonai. Viņa panākumi balstās uz rūpīgiem vērojumiem par dabas norisēm, augu attīstības un dzīvnieku uzvedības īpatnībām. Taču galvenais viņa «informators» ir drava. Bišu dzīves norises un izturēšanās īpatnības, kā arī šo īpatnību cēloņus viņš iepazinis visos sīkumos. Un bites savu kopēju nepieviļ.

Daudzi vecāki lauku vīri un lauku sievas zina ne mazumu laikazīmju, kā arī šīs zināšanas vairāk vai mazāk izmanto ikdienas darba gaitās. Ne sēj, ne stāda, ko un kad pagadās. Un atī no rīta diezgan droši zina, kāds laiks pieturēsies līdz vakaram, tikai bieži vien neapzinās šo parādību sistēmisko sakarību. Diemžēl reti kura laikazīmju pazinēja pieredze apzināta plašākā sabiedrībā. Tas ir neatliekams tuvākās nākotnes uzdevums!

Laikazīmes signalizē par būtisku pārmaiņu sākurņu dabā. Sie signāli ir ļoti konkrēti, bieži vien šauri lokāli. Ar individuālo konkrētību laikazīmes var veiksmīgi papildināt moderno lauksaimniecības un meteoroloģijas zinātni. Zinātne pamatojas uz vispārinājumiem, uz vispārējām likumsakarībām, Zināt šīs vispārējās likumsakarības ir ļoti svarīgi. Taču augkopim un lopkopim jāņem vērā tieši šī gada un šīs vietas apstākļi, lai sētu un stādītu konkrētā pavasara optimālos termiņos — ne agrāk un ne vēlāk. Te nepieciešama ne tikai laikazīmju zināšana, bet arī ilggadēja pieredze, kas uzkrāta, vērojot un analizējot dzīvās dabas attīstības īpatnības kopsakarībā ar nedzīvās dabas procesu gaitu tieši savā novadā.

Taču, kā jau lasījām iepriekšējā nodaļā, naivi būtu domāt, ka visas laikazīmes viennozīmīgi utilitāri kalpo tikai laika apstākļu paredzēšanai, praktiskās darbības labāko termiņu izraudzīšanai. Laikazīmes ir tautas garamantas veids, specifisks folkloras žanrs, kas pauž mūsu senču dabas izpratni, pasaules uzskatu un redzējumu, arī estētiskos un ētiskos priekšstatus. Kā rakstnieks Jānis Peters tieši atzīst:

«Man personiski patiesi lielu estētisko baudījumu sagādā tautas ticējumu poētiskā, līdz apbrīnai dzidrā, lakoniskā frāze, kas no gadsimtu dzelmēm nes līdzi ne tikai racionālo gudrību un pareģonību, bet rada kādu vārdos nenoformulējamu dvēseles noreibumu un vēlreiz liek ar cieņu uzlūkot savas dzimtenes bagāto augu un dzīvnieku valsti, iepriekšējo paaudžu prāta asumu, kosmisko ritumu, ko folkloras laikmeta cilvēks intuitīvi un poētiski precīzi uztvēris. Arī kosmosa apguves laikmeta cilvēkam, lasot tos, tāpat kā lasot tautas dziesmas, top skaidrāks cilvēka nākums, ritējums no aizlaikiem līdz šodienai, viņš asāk sevi sajūt par dabas sastāvdaļu, kam dota apziņa un iespēja aizsargāt šo pasauli, novērtēt tos sociālpolitiskos faktorus, kuri spējīgi nodrošināt pasaules krāšņuma nenonāvēšanu.

Praktiskās atziņas, ko satur tautas meteoroloģija, savā izpildījumā robežo ar mākslu. Un otrādi — tautas dainas, ko mēs uzskatām par tautas dzeju — tātad par mutvārdu mākslu, patiesībā bieži vien ir praktiskas dabas, brīžiem tās ir pat pamācības — kad jāsēj, kad jāar, no kāda koka laiva taisāma, kā jāsvin svētki un vispār — kā jādzīvo, vismaz, kā būtu jādzīvo. Vulgāri un absolūti racionāli pieejot tautas ticējumiem, šinī gadījumā arī meteoroloģiskajiem novērojumiem, ātri var nokļūt «kultūras revolucionāru» pozīcijās un uz kādu laiku nozūmēt savai tautai bagātu, ētiski estētisku materiālu.»

LAIKAZĪMES UN LAIKA ZĪMES

LAIKAZĪMES UN LAIKA ZĪMES

«Literatūras un Mākslas» 1984. gada 31. augusta numurā- Armīns Lejiņš rakstīja par kinodiktoru Borisu Podnieku, ka viņa «kinobalss attīstība ir daļa no mūsu kinožurnālistikas vēstures… Balss jau ieguvusi laika zīmes vērtību, tā personificē laiku»; Te runa ir ne par tām laikazīmēm, kuras apskatījām iepriekšējās nodaļās. Tai parādību kopai, kuru latviešu valodā apzīmē ar vienu vārdu «laiks», daudzās citās valodās ir divi vārdi, piemēram, krievu valodā: epeMH un nozoda\ vācu: Zeit un Weiten, angļu: time un vueather; igauņu: aeg un ilm u. tml. Kāpēc gan mēs, latvieši, tik atšķirīgas parādības saucam vienā vārdā?

Atbilde uz šo jautājumu jāmeklē analogos cilvēces kultūras krātuvē. Senās Mezopotāmijas pētnieks Igors Kločkovs grāmatā «Babilonijas garīgā kultūra: cilvēks, liktenis, laiks» diezgan sīki apskata laika izpratni šajā senās kultūras zemē pirms divarpus līdz četriem gadu tūkstošiem. No šī vēsturiskā perioda saglabājies daudz māla tāfelīšu ar ķīļrakstu tekstiem. No atšifrētajiem tekstiem izriet, ka senie babilonieši laiku izpratuši kā notikumu plūsmu. Mūsdienās izplatīto vispārināto priekšstatu par laiku kā ilgumu' babilonieši nav pazinuši. Laiks viņu izpratnē bijis konkrēts, ļoti atkarīgs no tā, kas to piepilda. Acīmredzot līdzīgi laiku izpratuši ari mūsu senči. Ja attiecīgajā dienā vai nedēļā bija vēlamie meteoroloģiskie apstākļi, tad visi atzina, ka ir «labs laiks», ja nevēlamie — tad sacīja, ka ir «slikts laiks». Priekšstats par laiku kā ilgumu radās vēlāk, attīstoties eksaktajām zinātnēm (matemātikai, fizikai, astronomijai). Tāpēc senajās valodās (sanskrita, senslāvu u. c.) šie priekšstati nav šķirti. Sāds arhaisma elements saglabājies ne tikai latviešu, bet arī bulgāru, serbu-horvātu, ungāru un dažās citās valodās. Pārejas formu redzam grieķu valodā, kur abstrakto laiku apzīmē ar vārdu hronos, bet konkrēto (individuālo) — kairos (piemēram, teikumā: «Man nav laika»). Taču vārdu kairos lieto ari laika apzīmēšanai meteoroloģisko apstākļu izpratnē.

Lai labāk atšķirtu (arī salīdzināšanai) šos jēdzienus, turpmāk to, kas attiecas uz meteoroloģiskajiem apstākļiem, rakstīsim ar mazo burtu — laiks, bet ilgumu apzīmējošo vārdu rakstīsim ar lielo burtu — Laiks. Tātad — laikazīmes un Laika zīmes. Kā jau teikts, mūsu senči šos jēdzienus nešķīra.

Tomēr arī mūsdienās Laika izpratne nebūt nav viennozīmīga. Laiks un telpa — materiālās eksistences pamatformas. Taču, kā pirms vairāk nekā pusotra gadsimta atzīmēja filozofs Hēgelis, ir zinātne par telpu — ģeometrija, bet nav zinātnes par Laiku. Starptautiskās Laika pētīšanas biedrības dibinātājs Dž. Freizers 1968. gadā ieteica zinātnei par Laiku dot nosaukumu «hronosofija», taču šādas zinātnes arvien vēl nav. Grūti iedomāties kaut ko vienkāršāku un reizē sarežģītāku par Laika jēdzienu, rakstīja ievērojamais padomju zinātnieks akadēmiķis Aleksandrs Fersmanis. Un pirms vairāk nekā pusotra gadu "tūkstoša Aurēlijs Augustīns: «Mēs pastāvīgi atkārtojam vārdus: laiks un laiks, laiki un laiki…

Izsakām un dzirdam tos, un mūs saprot, un mēs saprotam. Nav vārdu skaidrāku un biežāk lietotu un reizē tieši pretēji — ar tik apslēptu būtību, kas prasa izskaidrojumu.»

Padomju filozofs Jurijs Molčanovs grāmatā «Četras laika koncepcijas filozofijā un fizikā» apskata dažādus mūsdienu priekšstatus par Laiku. Sos priekšstatus viņš vispirms iedala substancionālajās un relacionālajās koncepcijās. Substancionālā Laiku uzskata par substanci Tāda no matērijas neatkarīga substance ir absolūtais Laiks Izaka Ņūtona teorijā: «Absolūtais, patiesais, matemātiskais laiks pats par sevi uh pēc savas būtības, bez kāda sakara ar kaut ko ārēju tek vienmērīgi un citiem vārdiem tiek saukts par ilgumu. Visas kustības vai paātrināties vai palēnināties, bet absolūtā laika tecējums nevar mainīties… Relatīvais, šķietamais jeb sadzīves laiks ir vai nu precīzs, vai arī mainīgs, uztverams ar jutekļiem, ārējs, ar kādu kustību radīts ilguma mērs, ko parastajā dzīvē lieto patiesā matemātiskā laika vietā: stunda, diena, mēnesis, gads.» Ir arī citādi substancionā- lie priekšstati. Padomju astronoms Nikolajs Kozirevs Laiku uzskata par fiziski aktīvu substanci, kas mijiedar bojas ar vielu un enerģiju un ir katras tapšanas pamatfaktors.

Oponēdams Ņūtonam, Gotfrīds Leibnics apgalvoja, ka nekāda absolūtā Laika nav, ka šis jēdziens atbilst notikumu un parādību secības kārtībai. Mainās notikumu un parādību secības kārtība — mainās arī" Laika gaita. Tur, kur nekas nenotiek, nav arī Laika. Einšteina relativitātes teorijā katras sistēmas Laiks atkarīgs no kustības 'ātruma: jo ātrāk tā kustas, jo relatīvi lēnāk (attiecībā pret novērotāju) rit šīs sistēmas Laiks. Ja sistēmas ātrums tuvojas gaismas ātrumam, tās individuālais -Laiks (paš- laiks) tuvojas nullei… Atgriezies no šāda superātra lidojuma, kas pēc kosmiskā kuģa pulksteņa būs turpinājies, teiksim, gadu, kosmonauts konstatēs, ka uz Zemes pagājuši gadu tūkstoši… Tamlīdzīgas Laika koncepcijas sauc par relacionālām. Tās skata Laiku nevis kā patstāvīgu substanci, bet kā attiecības starp esamības objektiem, precīzāk — kā šo attiecību vispārinājumu. Arī kā pārmaiņu mēru.

Laika relacionālās koncepcijas ietvaros attīstās priekšstati par specifiskajiem Laikiem. Bioloģiskais, ģeoloģiskais, sociālais, psiholoģiskais Laiks. Principā Laiku var taču mērīt ne tikai pēc Zemes apgriešanās ap savu asi un ap Sauli (diennaktīs, mēnešos, gados), bet ari pēc jebkura cita cikliska procesa, kura raksturīgie stāvokļi periodiski atkārtojas, piemēram, ar pulsu, organisma augšanas gaitu, vielmaiņas reakcijām, auga dzinuma posma izaugšanu no vienas lapas (vai lapu mietura) līdz otrai.

«No kā atkarīgs Laika intervāla minimums, īsāku par kuru mēs vairs nespējam uztvert?» jautāja pasaulslavenais dabaszinātnieks Kārlis Bērs savā ievadrunā pirmajā Krievijas entomologu kongresā 1860. gadā. Un pats atbildēja: šī acumirkļa (reizi pamirkšķināt aci!) ilgums tieši atkarīgs no mūsu organisma dzīvības norišu ātruma. Iztēlosimies domājošu būtni, kas dzīvo tūkstošreiz ātrāk nekā mēs, teica Bērs. Visi dzīvības procesi (sirdsdarbība, asinsrite, elpošana, vielmaiņa) tādas būtnes organismā norit tikpat reižu ātrāk. Kamēr mēs pamirkšķināsim vienreiz, šī būtne to paspēs izdarīt tūkstoš reižu. Visi ārējie notikumi tās uztverē ritēs attiecīgi (tūkstoškārt) lēnāk nekā cilvēkam: vasaras diena kā divi gadi. Bet tagad salīdzinājumam iztēlosimies, turpināja Bērs, saprātīgu būtni, kas dzīvo tūkstošreiz lēnāk nekā mēs. Vienam šīs būtnes dzīves acumirklim atbilst tūkstotis mūsējo. Tādas būtnes uztverē ārējo notikumu temps būtu tūkstoškārt paātrināts: diennakts viņas uztverē līdzinātos pusotrai mūsu minūtei. Apmēram tāpat kā Mazajam princim Antuāna de Sent-Ekziperī stāstā, kad dienā cilvēks pagūst tikai pateikt «Labdien!» un vēl kādu teikumu, kam seko «Ar- labunakti!». Tā arī cilvēka mūžā, secināja Bērs, mainās Laika gaitas uztvere. Bērnībā, kad organisms Strauji aug un attīstās, ārējo notikumu Laiks rit lēnāk, jaunībā tā ritums paātrinās, bet vecumā tas jau joņo kā ar vēja spārniem. Te vērojama individuālā bioloģiskā Laika dilatācija kā Einšteina relativitātes teorijā: jo ātrāka ķermeņa kustība, jo relatīvi lēnāk rit tā pašlaiks. Tikai te mehāniskās kustības (telpiskās pārvietošanās) vietā ir bioloģiskie procesi organismā. Filozofi ideālisti (piemēram, A. Sopenhauers) saskatīja šajā apstāklī tikai subjektīvās Laika uztveres maiņu, cilvēka dzīves pieredzei uzkrājoties. Kārlis Bērs parādīja, ka subjektīvā uztvere pamatojas uz paša organisma Laika gaitas objektīvu maiņu. Katrs taču atšķirs gadu vecu bērnu no trīsgadīga. Bet pamēģiniet tikpat droši pateikt, kuram no diviem padzīvojušiem cilvēkiem ir sešdesmit viens un kuram sešdesmit trīs gadi! Bēra ideju pēc septiņdesmit gadiem izmantoja Lekonts di Nojuī, pētot organisma bioloģiskā Laika gaitu. Grāmatā «Bioloģiskais Laiks», kas iznākusi 1936. gadā Londonā, viņš mēra organisma specifiskā Laika gaitu ar brūces dzīšanas ātrumu. Līdz ar vecuma palielināšanos brūce dzīst arvien lēnāk un lēnāk.

Organisma individuālā Laika — bioloģiskā Laika ritums mūža gaitā palēninās un ārējo notikumu tempi šķiet arvien ātrāki. Taču cilvēks nav bioloģiska būtne vien Cilvēkam ir apziņa, saprāts (kā nekā Humo sapieris!), un viņš ir sociālas kopas (kolektīva) loceklis. Viņš reizē dzīvo bioloģiskajā, psiholoģiskajā un sociālajā Laikā. Tā daudzi psihologi uzskata, ka pēc personības orientācijas Laikā cilvēkus var iedalīt tādos, kas. dzīvo pagātnē, tagadnē vai nākotnē. Pirmie esot emocionāli, depresīvi, otrie — impulsīvi, asi uztveroši, bet trešie — iniciatīvi, mazāk pieķeroties citiem cilvēkiem. Taču, kā atzīmē psihologs V. Kovaļovs, cilvēkam ļoti nepieciešams aplūkot savu pašreizējo dzīvi no dažādiem laika viedokļiem. Prasi redzēt tagadni gan no pagātnes — kā nākotni, gan arī no nākotnes — kā pagātni. Šādas manipulācijas ar savu psiholoģisko Laiku koncentrē aktuālajā tagadnē cilvēka potenciālo enerģiju, dod viņam jaunus spēkus vitāli svarīgu, ļoti grūtu uzdevumu veikšanai.

Bet kā ir ar mūsu senču prasmi (un arī praksi) raudzīties no pagātnes uz tagadni? Mūsdienās tāds varens līdzeklis ir rakstītā vēsture. Iepazīstot vēsturi, mēs spējam skatīt savu tagadni kā atsevišķu posmu garajā sabiedrības attīstības ķēdē, spējam labāk izprast un novērtēt tagadnes notikumu jēgu. Senatnē šim nolūkam kalpoja tradīcijas, paražas, rituāli, kuru uzturēšanā liela nozīme bija svētkiem, sevišķi kalendārajiem svētkiem. Taču svētku nozīme ir daudzšķautņaina. Svētki tieši ietekmē sociālpsiholoģisko Laiku. Svētkos vairs nav ikdienišķā Laika rituma. Te, kā raksta I. Kločkovs, ienāca mitoloģiskais Laiks. Svētki ar saviem rituāliem, spēlēm, ķekatām, mielastiem un citām izdarībām radikāli atšķīrās no ikdienas, mainīja sociālpsiholoģiskā Laika kvalitāti. Spēle pārtrauc_ telpas un Laika vienveidību un atdala spēles dalībniekus no ikdienišķās dzīves, radīdama savu pasauli, raksta holandiešu zinātnieks Johans Heizingers grāmatā «Homo ludens» («Spēļu cilvēks»). Pārtraucot monotoni vienmuļo, lineāro Laika gaitu, svētku izdarības ievirzīja to spirālē: katra sezona bija it kā tāda pati kā iepriekšējā gadā, taču jau mazliet savādāka.

Kādā no iepriekšējām nodaļām mēs stāstījām, ka kalendārie svētki kalpoja ari parmarķierdienām, iezīmējot Laika plūsmu, palīdzēja to mērīt un konstatēt tā virzību. Svētkos mūsu senči it kā slēdza līgumu ar dabas spēkiem uz kosmiskās vienotības pamata. Sīs cilvēka un dabas kosmiskās vienotības ideja izpaužas daudzās laikazīmēs, sevišķi tajās, kuras norāda uz labvēlīgām un nelabvēlīgām dienām. Pēc kristietisma ieviešanas baznīca daudzas no šīm rituāldienām saistījusi ar savu kalendāru. Rituālajās dienās, sevišķi tādās, kad notiek būtiskas kosmiskas pārmaiņas, piemēram, ziemas un vasaras saulgriežos, it kā sajaucas nākotne ar pagātni. Tad šķiet sevišķas izredzes ieskatīties nākotnē, uzzināt arī savu likteni. Tieši šādos lūzuma momentos notika nākotnes zīlēšana, dažādas izdarības savas un mājdzīvnieku veselības, lauku ražības nodrošināšanai. Laikazīmēs te pārsedzās ar Laika zīmēm.

Rituālo pasākumu cikliskais izvietojums pa gada sezonām pamatojas ne tikai uz mūsu senču tieksmi dzīvot saskaņā ar dabu un kosmosu, bet arī uz apbrīnojami dziļām zināšanām un lielu praktiskās darbības pieredzi. Sacītā ilustrēšanai vēlreiz pakavēsimies pie IV gadsimta pavasara un vasaras sezonas rituālā kalendāra. Kā jau pastāstījām nodaļā «Tālāku laiku prognozējošās situācijas un dienas», šis seno poļanu kalendārs ornamenta veidā attēlots uz rituāltrauka. Ornamenta zīmes uz trauka virsmas izvietotas divās joslās. Platākajā— augšējā joslā ar kvadrātiņiem attēloto dienu grupas pārtrauc lietus strūklu un koka, pērkona un zibens, kā arī citas zīmes. Lietus strūklu zīmes atbilst šādiem periodiem: no 20. līdz 30. maijam, no 11. līdz 20. jūnijam, no 4. līdz 6. jūlijam un no 15. līdz 18. jūlijam. Lietus periodu norādēm ir noteikta nozīme. Sājos laikos vasarājiem sevišķi nepieciešams lietus. Cerņigovas apgabala (kur atrasts šis senais kalendārs) klimatiskajos apstākļos pirmais periods sakrīt ar vasarāju stiebrošanu, otrais — ar vārpošanu, trešais — ar graudu piengatavību un ceturtais — ar graudu vaskgatavību. Minētajos periodos augi patērē ļoti daudz ūdens, tāpēc nepieciešams lietus. Taču Ukrainā šajos periodos lietus bieži nelīst — un tādēļ graudu raža krasi samazinās. Otrais periods kalendārā attēlots ar trijstūri, kuram sānu virsotne izbeidzas 20. jūnijā. Ar to ir izteikta ļoti svarīga agrotehniska prasība, jo jūnija pēdējā dekādē sāk ziedēt vasarāji. Tad lietus būtiski traucē ziedu ap- puteksnēšanos un apaugļošanos. Pēdējo (ceturtoj periodu attēlo lietus strūklas, kas no augšējās joslas turpinās horizontāli apakšējā joslā, proti, «aiziet zemē». Tā ir ļoti gudra seno zemkopju atziņa: pēc 20. jūlija lietus nav vajadzīgs (labība sakritīs veldrē, pērkona negaisā var aizdegties druva, vārpas var nopostīt krusa), kaut gan augsnei nepieciešama valgme.

Visas šajā IV gadsimta kalendārā norādītās svinamās dienas ir cieši saistītas ar seno zemkopju rūpēm par nākamās ražas likteni, ar graudaugu attīstības svarīgākajām fāzēm, ar nepieciešamību nodrošināt druvām pietiekami daudz saules siltuma, mitrumu vajadzīgajā brīdī, novērst dabas stihiju postījumus. Kalendārā norādītas konkrētas dienas, kad tā vai citādi jāietekmē dabas spēki. Interesanti atzīmēt, ka šeit minētie datumi ir arī tā saucamās prognozējošās dienas, kurās pēc laikazīmēm ir cerība aptuveni paredzēt meteoroloģiskos apstākļus uz priekšdienām. Tātad šādu rituāla dienu izvēle pamatojas uz ilgstošiem vērojumiem ne tikai par labības augu attīstības gaitu, bet arī par laika apstākļu dažādām savstarpējām'sakarībām.

Varbūt mēs pārāk augstu novērtējam to cilvēku intelektu, kuri dzīvojuši pirms diviem trim gadu tūkstošiem? Ieskatīsimies padomju arheologa Borisa Frolova populārzinātniskajā darbā «Par ko pavēstīja Sibīrijas madonna». Viņam — slavenā arheologa akadēmiķa Alekseja Oklad- ņikova skolniekam — izdevies atšifrēt ornamenta rakstus uz divām senā akmenslaikmeta kaula rokassprādzēm, kuras izraktas Mezinas apmetnē Sibīrijā. Izrādījās, ka te meandru (līčloču) un zigzagveida rakstos attēloti Saules un Mēness kalendāri. Mezinas rokassprādzes meandru un zigzagvēida ornamentā, secina Boriss Frolovs, izteikta Laika skaitīšanas prakse pēc Saules gada un Mēness cikliem, kas izveidojusies pirms vismaz divdesmit (!) gadu tūkstošiem, kā arī Saules un Mēness kalendāru noteiktas saskaņošanas pieredze.

Laikazīmes nes sevī Laika zīmes arī tādā nozīmē, ka tās atspoguļo laikmetu, kurā radušās. Tādas laikazīmes, kas izšķir gadā tikai divas sezonas (silto un auksto), ir krietni vecākas par tām, kurās figurē četri gadalaiki. Ķeltu vēstures pētnieki noskaidrojuši, ka šīs ciltis dalījušas gadu divos periodos: siltajā, kas sācies ar mājlopu izdzīšanu ganos un turpinājies līdz to atgriešanās laikam ziemas mītnēs, un aukstajā. Senajiem ģermāņiem gada iedalījums divās sezonās pastāvējis līdz mūsu ēras pirmajiem gadsimtiem. Dažu laikazīmju vecumu iespējams noteikt vēl precīzāk, piemēram, tās, kurās norādīts konkrēts datums kopā ar vasaras vai ziemas saulgriežiem (visgarākā un visīsākā diena), arī pavasara un rudens ekvinokciju, kad diena līdzinās naktij. Kalendārā varam izlasīt, ka vasaras saulgrieži ir 22. jūnijā un ziemas — 22. decembrī, bet pavasara un rudens ekvinokcija — 21. martā un 23. septembrī. Taču, kā zināms no astronomijas, debess ekvatora un ekliptikas stāvokļi savstarpēji mainās apmēram par 50,3 leņķa sekundēm gadā. Par tādu pašu lielumu pretim Saules redzamajai kustībai pārvietojas ari pavasara un rudens, vasaras un ziemas raksturīgie punkti. Tāpēc visi šie kalendāra datumi — vasaras un ziemas saulgrieži, pavasara un rudens ekvinokcija — nobīdās par vienu diennakti apmēram 130 gados. Ņemsim, piemēram, šādu laikazīmi: «No Manuila dienas saule — uz ziemu, bet vasara — uz svelmi.» Manuila diena ir 30. jūnijā. Laikazīme šo dienu saista ar vasaras saulgriežiem (tagad 22. jūnijs). Tātad starpība starp datumiem 30—22 = 8 dienas. So dienu skaitu reizinot ar 130, iznāk apmēram tūkstotis. Pēc iegūtā rezultāta varam secināt, ka minētā laikazīme radusies pirms tūkstoš gadiem, respektīvi, X gadsimtā.

Laiks spēj arī pēc būtības koriģēt laikazīmēs. Klimats Laika gaitā mainās. Padomju zinātnieks A. Sņitņikovs ilgstošu pētījumu rezultātā secinājis, ka Zemes klimata pārmaiņām ir ritmisks raksturs. Viņš konstatējis, ka klimata ritmikas periods vidēji ilgst 1850 gadus. Viena perioda laikā mitru un vēsu klimatu nomaina ievērojami sausāks un siltāks. Tāpēc dažas laikazīmēs, kas radušās klimata perioda sākumā, var izrādīties neatbilstošas perioda beigu posma apstākļiem. Cilvēka darbība paātrina dabas procesu gaitas pārmaiņas. Dažādi antropo- gēnie (cilvēka izraisītie) faktori izmaina dzīvnieku uzvedību un augu reakciju, ietekmē atmosfēras cirkulāciju. Līdz ar to mainās sakarības un ritmi dabā. Tāpēc an- tropogēno faktoru augošā ietekme var kļūt par cēloni daudzu laikazīmju neatbilstībai. Bet varbūt arī šādos gadījumos, kā saka, nav ļaunuma bez labuma? Novērojumi par šādām neatbilstībām un to cēloņu izpēte taču spēj dot vērtīgus datus modernajai ekoloģijai. Pirmkārt, te varētu gūt papildu informāciju par apkārtējās vides ritmikas maiņām, par to, kā mainās dzīvnieku un augu reakcija uz vides faktoriem. Otrkārt, seno laikazīmju novirzes varbūt paver mums savdabīgu «ekoloģiskās arheoloģijas» nogabalu. Šādas novirzes var dot vērtīgu liecību par sava tapšanas Laika ekoloģisko situāciju.

Katrai cilvēka darinātai lietai vai viņa darbībai, raksta A. Baiburins grāmatā «Mājoklis austrumslāvu rituālos un priekšstatos», ir kā utilitāra, tā simboliska nozīme — semiotiskais statuss. Rituāls izsaka šo semiotisko jēgu, jo pats ir pasaules uzskata, pasaules ainas kopējās shēmas elements. Sāda^ pasaules kopainas shēma bija vitāli nepieciešama mūsu senčiem (tāpat kā mums!), lai izveidotu savas uzvedības un orientācijas stratēģiju un taktiku apkārtējās dabas un kultūras vides procesos un parādībās. Pārliecība par savas orientācijas pareizību cilvēkam tikpat nepieciešama kā pārtika un miegs. Mūsu senčiem tā bija arī savas dzīves telpas un Laika apgūšana. Ne velti tik daudzās laikazīmēs runāts par debespusēm, sevišķi ziemeļiem un austrumiem. Slavenais franču arheologs un etnogrāfs A. Leruā-Gurāns secina, ka telpas un Laika apgūšanai (domesticēšanai) bijusi ne mazāk būtiska nozīme cilvēka intelekta veidošanas procesā kā darba rīku izgatavošanai. Telpas un Laika apgūšanas zemākās formas piemīt arī dzīvniekiem (ligzdu vīšana, alu rakšana), bet augstākā, konceptuālā forma ir tikai cilvēkam kā augsti attīstītu smadzeņu darbības rezultāts. Šāda specifiski cilvēciska telpas un Laika apgūšana, secina A. Leruā-Gurāns, iespējama tikai tad, ja izveidots attiecīgais priekšstatu modelis un jēdzieniskā «vārdnīca», atbilstošs pasaules uzskats, kuru ķatra paaudze pārmanto no iepriekšējās.

Mūsu senču pasaules uzskatu glabāja kolektīvā atmiņa dažādu kultūras fenomenu veidā. Tās bija teikas, tautasdziesmas, paražas, rituāli u. c. Starp šiem senās kultūras fenomeniem nozīmīga vieta ir laikazīmēm- Sevišķi labi to redzam tajās laikazīmēs, kuras saista cilvēka dzīvi ar dabas ritmiem un kosmisko harmoniju. Cilvēka radītās kultūras telplaiks tā vai citādi atspoguļo, modelē Visuma telplaiku.

Laikazīmēs var sameklēt ne mazumu racionālu atziņu laika apstākļu paredzēšanai un praktiskai darbībai lauksaimniecībā un dabsaimniecībā. Tajās iespējams rast arī ierosmi vēl neizpētītu likumsakarību atklāšanai. Laikazīmes ir nenoliedzami vērtīgs materiāls mūsu senču pasaules uzskata, pasaules kopainas shēmas un vērtību sistēmas dažādu slāņu pētīšanai. Tās nes sevī mūsu senču mentalitātes atspulgu. Taču varbūt ne mazāka vērtība ir ierosmei, ko iespējams smelties no šī tautas garamantas veida, lai mūsdienu ārkārtīgi sarežģītajā situācijā prastu optimāli domesticēt telpu un Laiku, kas paātrināti komplicējas, lai strauji mainīgajā pasaulē veiksmīgi harmonizētu savas ikdienas steigas laiku ar lielo Visuma Laiku.

IEZĪMDIENAS (MARĶIERDIENAS)

IEZĪMDIENAS (MARĶIERDIENAS)

Jaungads                                                       --- 1. janvāri

Trijkungu jeb Zvaigznes diena                          — 6. janvāri

Teņa diena                                                    — 17. janvārī

Sveču diena                                                    — 2. februāri

Dārtas diena                                                   — 6. februāri

Vastlāvji                                                        — lai uzzinātu precīzu Vastlāvja dienu,jāizdara īpašs aprēķins: vispirms pēc pavasara  astronomiskā sākuma jāatrod pirmā pilnmēness svētdiena un tad no tās atpakaļ jāmeklē septītā otrdiena. Tā arī būs Vastlāvja diena.

Meteņi jeb Pelnu diena                                    — par meteni tas pats aprēķins, tikai jāmeklē septītā trešdiena.

Matīsa diena                                                   — 25. februāri

Jevdokijas diena                                            — 14. martā

Ģertrūdes diena                                             — 17. martā

Jāzepa diena                                                 — 19. martā

Benedikta diena                                             — 21. martā

Māras diena                                                   — 25. martā

Alekseja diena                                               — 30. martā

Izidora diena                                                   --4. aprīlī

Jurģa diena                                                   — 23. aprīlī

Jegora diena                                                   — 6. maijā

Jetes diena                                                     — 7. maijā

Staņislava diena                                              — 8. maijā

Jeremijas diena                                            — 14. maijā

Mokeja diena                                                — 23. maijā

Urbāna diena                                                — 25. maijā

Sidora diena                                                 — 27. maijā

Pahoma diena                                              — 28. maijā

Medarda diena                                               — 8. jūnijā

Vītus diena                                                 ----15. jūnijā

Jāņu diena                                                -----24. jūnijā

Septiņu gulētāju diena                               -----27. jūnijā

Pētera diena                                               — 29. jūnijā

Septiņu brāļu diena                                      — 10. jūlijā

Jēkaba diena                                               — 25. jūlijā

Annas diena                                                 — 26. jūlijā

Labrenča diena                                            — 10. augustā

Lielās Māras diena                                        — 15. augustā

Bērtuļa diena                                              ---24, augustā

Egidija diena                                               ----1. septembrī

Mazās Māras diena                                        ----8. septembrī

Miķeļa diena                                                ---29. septembri

Mārtiņa diena                                             ----10. novembrī

Niklāva diena                                              -----6. decembri

Ziemsvētki                                                 ----25. decembrī

LITERATŪRA DZIĻĀKAM UN PLAŠĀKAM IESKATAM

LITERATŪRA DZIĻĀKAM UN PLAŠĀKAM IESKATAM

1. Dabas un vēstures kalendārs. R.: Zinātne, 1982, 1983, 1984.

2. Līdeks 0. Latviešu svētki. R.: 1940

3. Mauriņš A. Kurp ej, daba? R.: Liesma, 1979.

4. Meža gadagrāmata. R.: Avots, 1985.

5. Rablnovičs I. No laika rēķinu vēstures. R.: Zinātne, 1967,

6. Sudmalis /. Latvju raksti. III sēj. R.: 1931.

7. Smits P. Latviešu tautas ticējumi. I—IV sēj. R.i 1940.—1941.

8. Zirnītis A. Laiks un tā paredzēšana. R.: LVI, 1957.

9. Zirnītis A. Meteoroloģija. R.: Zvaigzne, 1968.

10. Агринский К. Народные приметы и их значение в практической метеорологии и сельском хозяйстве. Саратов: 1899.

11. Астапенко П. Д. Вопросы о погоде. Л.: Гидрометеоиздат, 1982.

12. Афанасьев А. Поэтические воззрения славян на природу. I—III. М.: 1865-1869.

13. Байбурин А. К. Жилище в обрядах и представлениях восточных славян. Л.: Наука, 1983. -

14. Биология охраны природы. Перевод с англ. Под ред. М. Сулея, Б. Уилкокса. М.: 1983.

15. Вайсберг Док. Погода на Земле. Перевод с англ. Л.: Гидрометеоиздат, 1980.

16. Гальцов А. П. Погода и ее предсказание. М.: Госкультпросвет-издат, 1947.

17. Гире А. А. Макроциркулярный метод долгосрочных метеорологических прогнозов. Л., Гидрометеоиздат, 1974.

18. Детари Л., Каргаци В. Биоритмы. Перевод с венгерского. М.: Мир, 1984. .

19. Жарков С. Н. Народные приметы и предсказание погоды. М.: Учпедгиз, 1954.

20. Зверев М. Как животные предсказывают погоду. Алма-Ата: Кайнар, 1964.

21. Иванов В. В., Торопов В. Н. Исследования в области славянских древностей. М.: Наука, 1974.

22. Календарные обычаи и обряды в странах зарубежной Европы. Исторические корни и развитие обычаев. М.: Наука, 1983.

23. Клике Ф. Пробуждающееся мышление. У истоков человеческого интеллекта. Перевод с немецкого. М.: Прогресс, 1983.

24. Клочков И. С. Духовная культура Вавилонии: человек, судьба, время. М.: Наука, 1983.

25. Леви-Брюль Л. Первобытное мышление. М.: 1930.

26. Литинецкий И. Барометры природы. М.: Детская лит., 1982.

27. Ломоносов М. В. Полное собрание сочинений, т. II. Л.; Наука, 1983.

28. Мидлтон У. История теории дождя и других форм осадков. Перевод с англ. Л.: Гидрометеоиздат, 1969.

29. Молчанов 10. Б. Четыре концепции времени в философий и физике. М.: Наука, 1977.

30. Полочанин Н. Времена года в.народных пословицах, поговорках и приметах. Санктпетербург: 1911.

31. Пропп В. Я. Русские аграрные праздники. Л.: Изд-во Ленингр. ун-та, 1963.

32. Рощин А. И. Сам себе синоптик. 2-е изд. Киев: Радянська школа, 1983.

33. Селешников С. И. История календаря и хронология, 2-е изд. М.: Наука, 1972.

34. Стрижев А. Н. Календарь русской природы. М.: Моск. рабочий, 1973, 1981.

35. Форрестор Ф. Тысяча и один вопрос о погоде. Перевод с англ. Л.: Гидрометеоиздат, 1968.

36. Фрезер Дж. Дж. Золотая ветвь. Перевод с англ. М.: Политиздат, 1980.

37. Хромов С. П. Основы синоптической метеорологии. Л.; Гидрометеоиздат, 1948.

38. Шепфер 3. Какая будет погода. Перевод с немецкого. Л.; Гидрометеоиздат, 1963.

39. Цибульский В. В. Календари и хронология стран мира. М.: Про. свещение, 1982.

SATURS

SATURS

A. Puškins. Laikazīmes . …………………………………………….. , 5

Mūžīgi jaunas vecās patiesības ............................... 7

Tautas meteoroloģiskās gudrības………………………………………. 11

Par vēju (12), mākoņiem (12), debesīm un mākoņiem '(18); par sauli, tai lecot (17), sauli dienā (18), sauli rietot (18); par mēness izskatu — ragiem, dārzu, krāsu (19), pilnu un jaunu mēnesi (20); par zvaigznēm (20); par gaisa siltumu (21), gaisa skanīgumu (22); par rasu, miglu, sarmu, lietu, sniegu, krusu (22), pērkonu, zibeni, rūsu (24), varavīksni (25), salnu, atkalu, puteni (26); par uguni, to dedzot un kurinot (27); par miklumu un sarmu uz priekšmetiem (28); par ūdeņiem (29). Skrienošie «barometri» 32

Par tuvāko dienu laika priekšvēstnešiem savvaļas putniem (36), savvaļas zīdītājiem (41), abiniekiem un čūskām (42), kukaiņiem un tārpiem (43), ūdens iemītniekiem (46); par mājputniem (46), mājlopiem (48), kaķiem un suņiem (49); par cilvēka fizioloģiskām izjūtām (51),

«Raudošie» pareģoņi……………………………………………………………… 52

Par tuvāko dienu laika priekšvēstnešiem kokiem, puķēm un citiem augiem (53). Tālāku laiku prognozējošie dzīvie sinoptiķi …. 55 Pēc ziemas — par to pašu ziemu (56), pēc ziemas — par pavasari (56), pēc ziemas — par-vasaru (57); pēc pavasara — par to pašu pavasari (57), pēc pavasara — par vasaru (58), pēc pavasara — par rudeni (60), pēc pavasara —> par ziemu un vēl tālāku laiku (60); pēc vasaras -r par to pašu vasaru (60), pēc vasaras — par rudeni (61), pēc vasaras — par ziemu (62), pēc vasaras — par pavasari un vēl tālāku laiku (62); pēc rudens — par to pašu rudeni (62), pēc rudens — par ziemu (63), pēc rudens — par pavasari (65), pēc rudens — par vasaru (65). Tālāku laiku prognozējošās meteoroloģiskās norises . . 66 Pēc ziemas — par to pašu ziemu (67), pēc ziemas — par pavasari (67), pēc ziemas — par vasaru (67); pēc pavasara — par to pašu pavasari (68), pēc pavasara — par vasaru (69), pēc pavasara — par rudeni (70), pēc vasaras — par to pašu vasaru (70)-, pēc vasaras — par ziemu (70); pēc rudens — par to pašu rudeni (71), pēc rudens — par ziemu (71), pēc rudens -— par pavasari (71), pēc rudens — par vasaru (72). Tālāku laiku prognozējošās situācijas un dienas … 73 Pēc ziemas — par ziemu (73), pēc ziemas — par pavasari (74), pēc ziemas — par vasaru (75); pēc pavasara — par to pašu pavasari (76), pēc pavasara — par vasaru (77), pēc pavasara — par rudeni (78); pēc vasaras — par to pašu vasaru (79), pēc vasaras — par rudeni (79), pēc vasaras — par ziemu (79); pēc rudens — par to pašu rudeni (80), pēc rudens — par ziemu (80), pēc rudens — par pavasari (81), pēc rudens — par vasaru (81).

Kur te racionālais kodols …………………………………………………. 88

Priekšvēstneši un liecības — dzīvniekus vērojot (89), mežā ejot (90), mājā darbojoties (92); dažādas izdarības — lai laime pievēršas (93), lai laiks mainās (93), lai kukaiņi bēg (93), par ēdieniem un ēšanu (94), par debespusēm (94). Atsevišķas ticējumu ligzdas: norobežošanās no nevēlamā (95); nevēlamā atvairīšana (95); svētības, auglības pievēršana (96). Auglības veicināšana ar līdzībām — par ražas pārpilnību (97). par līdzību mākoņiem (98), par vārpu un graudu lielumu (98), par garu linu sējumiem (99), par kupliem sējumiem (99), par raženiem stādījumiem (i00), par matu griešanu (100), par ēšanu (100), auglības veicinātājs — vīrietis vai sieviete (100), par pīlādža ietekmi (101), par saules ietekmi (102), par ziemeļu puses ietekmi (103), par "ziemeļu vēja ietekmi (104).

Kad sēt, stādīt un ganos laist'……………………………………… 109

Laukkopībā — Augsnes sagatavošana (110), vispārējie sējas laiki (111), konkrētie sējas laiki (114), augu attīstība un kopšana (116), vispārējās ražības iepriekšējie liecinieki (118), konkrētās ražības priekšvēstneši (123), ražas vākšana (124), ražas uzglabāšana (126); sakņu dārzkopībā — vispārējie sēšanas un stādīšanas laiki (127), konkrētie sēšanas un stādīšanas laiki (127), augu kopšana un attīstība (132), ' ražas vākšana (132), ražas uzglabāšana (133); augļu dārzkopībā (134); lopkopībā — par govīm (135), par aitām (138), par cūkām (139), par putniem (139), par zirgiem (140), par bitēm (142); par lauku darbu un sadzīvi: jaunā un vecā mēnesī — mežā (144), mājā (145), dārzā (145), tīrumā (146), jaunā mēnesi — mežā (146), mājā (147), dārzā (147), tīrumā (147), vecā mēnesī — mežā (148), mājā (148), dārzā (149), tīrumā (150). Laikazīmēs prognozes scenārijā , , . . , . , 152

Laikazīmēs un Laika zīmes , …. . , . 160

Iezīmdienas ………… 170

Оскарс Гертс, Артурс Мауриньш ПРИМЕТЫ ПОГОДЫ

Рига «Лиесма» 1986. На латышском языке Серия «Рассказы о природе» Рецензенты: Майя Литера, Арвидс Пасторс, Янис Петерс, Лэо Вайдерс Художник Язепс Пигознис

ИБ № 4228

O. Gerts, A. Mauriņš

LAIKAZĪMES

Redaktore J. Roze

Mākslinieciskā redaktore M. Dragūne Tehniskā redaktore I.. Soide Korektore S. Liniņa

Parakstīta iespiešanai no matricēm 06.0&.88. JT 21830. Formāts 84x108/32. Tipogrāfijas papīrs Na 3. Literatūras garnitūra. Augstspiedums. 6,24 uzsk, iespiedi.; 10,08 uzsk. krāsu nov.i 10,14 izdevn. 1. Papildmetiens 50 000 eks. Pašūt. N» 497. Cena 80 kap. Izdevniecība «Liesma», 226047 Rīgā, Padomju bulv. 24. Izdevn. Nu 255/32201/J-2857. Iespiesta Latvijas PSR Valsts izdevniecību, poligrāfijas . un grāmatu tirdzniecības lietu komitejas tipogrāfijā «Ciņa», 226011 Rīgā, Blaumaņa iela 38/40. Vaks iespiests Rīgas Paraugtipogrāfijā, 226004 Rīgā, Vienības gatvē 11.

Gerts O., Mauriņš A.

Ge 818 Laikazīmes: Ieskats tautas vērojumos un ticējumos / II. J. Pīgoznis. — R.: Liesma, 1986. — 175 Ipp., il. — (Stāsti par dabu).

Grāmatā izklāstīti tautas vērojumi par dzīvās un nedzīvas dabas parādībām meteoroloģisko laika apstākļu paredzēšanai tuvākajam un tālākajam periodam, piemērotāko sēšaтas un stādīšanas, kā ari ar lopkopību saistīto darbu termiņu izvēlei. Laikazīmes-(tautas vērojumi) apskatītas modernās zinātnes atziņu gaismā. Tās parādītas kā sava laikmeta kultūras fenomens, kam ir noteikta vērtība ari mūsdienās, Jo laikazīmēs koncentrēta daudzu paaudžu praktiskā pieredze.

4702340200—255

Sērijā «Stāsti par dabu» iznākuši šādi darbi

Sērijā «Stāsti par dabu» iznākuši šādi darbi

V. Arseņjevs. Tikšanās taigā

J. Vanags. Meža dziesma

M. Jemcevs. Jaunu cerību lauks

I. Radunska. Kad paradoksi grūst

Dž. Oarels. Bafutas pēddziņi

Musatovs. Ozollapas

A. Mauriņš. Kurp ej, daba!

V. Arseņjevs. Dersu Uzala

0. Āboltiņš, G. Eniņš. Gaujas senieleja

Dž. Darels. Apskurbušais mežs. Noslēpumaino trokšņu zeme

1. Akimuškins. No vakara līdz rītam

R. Kiplings. Džungļu grāmata

Dž. O. Kervuds. Kalnu karalis. Kazans

V. Ananjans. Mednieka stāsti

Dž. Darels. Trīs biļetes līdz Edvenčerai. Ķengurēna ceļš

G. Eniņš. Tepat Latvijā

B. Gržimeks. Pērtiķa mīlestība

Cena

80 kap.

Content

Laikazīmes

OSKARS GERTS, ARTURS MAURIŅŠ LAIKAZĪMES

Aleksandrs Puškins LAIKAZĪMES

MŪŽĪGI JAUNAS VECĀS PATIESĪBAS

TAUTAS METEOROLOĢISKĀS GUDRĪBAS

SKRIENOŠIE «BAROMETRI»

«RAUDOŠIE» PAREĢOŅI

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠIE DZĪVIE SINOPTIĶI

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠAS METEOROLOĢISKĀS NORISES

TĀLĀKU LAIKU PROGNOZĒJOŠĀS SITUĀCIJAS UN DIENAS

KUR TE RACIONĀLAIS KODOLS

KAD SĒT, STĀDĪT UN GANOS LAIST

LAIKAZĪMES PROGNOZES SCENĀRIJĀ

LAIKAZĪMES UN LAIKA ZĪMES

IEZĪMDIENAS (MARĶIERDIENAS)

LITERATŪRA DZIĻĀKAM UN PLAŠĀKAM IESKATAM

SATURS

Sērijā «Stāsti par dabu» iznākuši šādi darbi