ІЗ ПІСЕННИХ СКАРБІВ

Ой, на горі та женці жнуть

Ой, на горі та женці жнуть,

А попід горою,

Яром-долиною

Козаки йдуть.

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Козаки йдуть.

Попереду Дорошенко

Веде своє військо,

Військо запорізьке,

Хорошенько.

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Хорошенько.

А позаду Сагайдачний,

Що проміняв жінку

На тютюн та люльку,

Необачний.

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Необачний.

«Гей, вернися, Сагайдачний,

Візьми свою жінку,

Віддай тютюн-люльку,

Необачний!

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Необачний!»

«Мені з жінкою не возиться,

А тютюн та люлька

Козаку в дорозі

Знадобиться!

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Знадобиться.

Гей, хто в лісі, озовися!

Та викрешем вогню,

Та закурим люльку,

Не журися!

Гей, долиною,

Гей, широкою,

Не журися!»

Стоїть явір над водою

Стоїть явір над водою,

В воду похилився;

На козака пригодонька:

Козак зажурився.

Не хилися, явороньку,

Ще ти зелененький!

Не журися, козаченьку,

Ще ти молоденький!

Не рад явір хилитися —

Вода корінь миє;

Не рад козак журитися —

Да серденько ниє!

Ой поїде в Московщину

Козак молоденький —

Оріхове сіделечко

І кінь вороненький.

Ой поїде в Московщину

Да там і загине,

Свою рідну Україну

Навіки покине.

Скаже собі насипати

Високу могилу,

Скаже собі посадити

В головках калину.

Будуть пташки прилітати

Калиноньку їсти,

Будуть йому приносити

Од родоньку вісти!..

Content

ІЗ ПІСЕННИХ СКАРБІВ

Ой, на горі та женці жнуть

Стоїть явір над водою