Vogt Stephanie Bennett

Jūsų vidinė erdvė

Stephanie Bennett Vogt

JŪSŲ VIDINĖ ERDVĖ Versta iš: Stephanie Bennett Vogt, YOUR SPACIOUS SELF, Hierophant Publishing, 2012 © Vertimas į lietuvių kalbą, Inga Būdvytytė-Treigienė © Leidykla „Alma littera“, 2013

Atsikratykite daiktų ir

minčių balasto

Kai suvokiate, kad jums nieko netrūksta,

visas pasaulis ima priklausyti jums.

– Lao Dzė

Skiriu Jay ir Camillai.

Myliu jus labiau, nei įmanoma apsakyti žodžiais.

PRATARMĖ

Pasiryžkime atsikratyti tokio gyvenimo, kokį suplanavome, kad nugyventume tą, kuris mūsų laukia.

– Joseph Campbell

Atrodė, kad užtrokšiu. Kur tik pažvelgdavau – visur daiktai daikteliai... ir visi jie baudėsi mane pamažu mirtinai sutraiškyti.

O tada mane ir vėl užpuolė gerklės skausmas, matyt, nuo švenčių sukelto streso. Jis perėjo į karščiavimą ir niekaip nepraeinantį kosulį, siaubingą nemigą ir mano pirmąjį sinusitą – tokį skausmingą, kad maniau išprotėsianti. Vaistai nuo galvos skausmo sukeldavo baisius skrandžio negalavimus. Užlopius vienur, prakiurdavo kitur. Jaučiausi it laivas, užplaukęs ant seklumos.

Trokšdama pagerinti savijautą, griebiausi visko, kas tik pakliuvo po ranka: antibiotikų, homeopatinių vaistų, arbatų ir tinktūrų, vitaminų. Aimanavau, blaškiausi ir prakaitavau. Niekas nepadėjo. Negalėjau pakęsti tokios liguistos būsenos. Neįmanoma buvo ištverti tokio tysojimo lovoje nieko kito neveikiant, tik kosint, kol imdavau žiaukčioti. Ir sunku buvo susitaikyti su tuo, kad nežinojau, kas man darosi.

Tuo metu, susidūrusi su kokiu nors gyvenimo iššūkiu, laikiausi logiškos veiksmų sekos: tai, kas neveikia, reikia pataisyti. Randi sprendimą ir prireikus mėgini padėtį keisti. Ko nors imiesi. Aš nė nenumaniau, kad mano kūnas, pasitelkęs savąją beribę išmintį, pats kuo puikiausiai žino, kaip sau padėti ir atkurti pusiausvyrą. Kūnai tarsi namai yra nuolatinės persitvarkymo būsenos, jie kuria ir prisitaiko laviruodami tarp mūsų pasirinkimų ir gamtos dėsnių. O mano darbas, jei tik būčiau teikusis įsiklausyti, buvo nestoti jam skersai kelio!

Mėnesį mane kamavusias negandas, regis, kuo puikiausiai vainikavo viso kūno bėrimas. Šis paskutinis lašas, perpildęs kantrybės taurę, buvo toks siaubingas, kad net juokinga. O kai pagaliau man pavyko iš to pasijuokti, pamažu atsipalaidavau ir... (staigmena, staigmena) ėmiau taisytis.

Deja, tik vėliau supratau, kad mano kūnas paprasčiausiai norėjo mane perspėti apie didžiulę streso naštą, kurią sėkmingai metų metus ignoravau. Stresas susikaupė per dvidešimt metų, praleistų klasėje, dar per ketverius taikant invazinius nevaisingumo gydymo būdus ir per itin reikšmingą kraustymąsi iš devynerius metus buvusios mano namais vietos į naują būstą nepažįstamame mieste, iš kur tekdavo kur kas ilgiau važiuoti į darbą ir iš jo. Be abejo, nuolatos pildoma daiktinio mano šlamšto kolekcija buvo pagrindinis veiksnys, labiausiai prisidedantis prie šios besitelkiančios „tobulos audros“, prie kurios aš taip pat prikišau nagus. Tada man buvo keturiasdešimt dveji, buvau motina, žmona, mokytoja ir visiškai išsekusi moteris! Nebežinojau, nei kas aš, nei ką myliu. Praradau orientyrus ir ryšį su tuo, ko troško mano širdis. Pamečiau savąjį kelią.

Kartais esame taip susitelkę į savo mintis, kad tik didžiulis sukrėtimas gali atkreipti mūsų dėmesį į tai, kas vyksta aplink. Tą žiemą mane ištikusi sveikimo krizė atskleidė, kad man išties nebepavyksta žengti išvien su savo tikruoju „aš“. Žinojau, kad jei numosiu ranka į tuos pirminius įspėjamuosius ženklus, tai yra tuoj pat ko nors nesiimsiu, reikalai gali tikrai pablogėti.

Tad pasielgiau neįtikėtinai – atsižvelgiau į perspėjimą. Pasitraukiau iš mokytojos pareigų vienoje iš žymiausių Bostono mokyklų. Man sekėsi kuo puikiausiai, ir štai šast, tarsi mostelėjus burtų lazdele, atsisveikindama pamojavau dvidešimties metų darbui, aukštoms pareigoms, kas mėnesį gaunamai algai su visais priedais ir bendruomenei, kuri man buvo lyg šeima... kad stačia galva pasinerčiau į siaubą varančią nežinios tuštumą.

Ką aš sau galvojau?

Ogi nieko. Štai dėl ko man ir pavyko tai padaryti.

Taip viską mesti – nemenkas iššūkis žmogui, stipriai supančiotam kasdienės rutinos, profesinio tapatumo ir finansinio saugumo saitų. Išėjusi iš darbo, pirmuosius keletą mėnesių tegalėjau gedėti senųjų savo esybės dalelių, kurių sąmoningai nusprendžiau atsikratyti nenutuokdama, kad menkas gerklės peršulys tarsi akmenukas sukels apvalančią ir skatinančią keistis griūtį, tebetrunkančią iki šiol.

Atsisveikinusi su nemaža savo asmenybės ir profesinio tapatumo dalimi, gavau progą prisiliesti prie tų dalykų, nuo kurių širdis dainavo (ir gūžėsi): savo aistrų, troškimų, baimių... savo chaoso! Paskutinysis atradimas tarsi smūgis kūju sudrebino tokios neapsakomai organizuotos tvarkinguolės kaip aš savivaizdį ir pasaulio suvokimą.

Kaip kartą pasakė mano vyras, pokyčiai prasideda pamažu, o paskui užgriūva visi vienu metu. Kai išėjau iš darbo, mėnesių mėnesius paprasčiausiai vadovavausi savo žinojimu ir imitavau gyvenimą – kartkartėmis nevykusiai mėgindama susitvarkyti stalčių, kartais darydama tai, kas verčia širdį plazdėti iš džiaugsmo, o kartais imdamasi to, kas visiškai beprasmiška. Neturėjau konkretaus gyvensenos modelio, visoms gyvenimo sritims tinkamo bendro principo ar plano. Leidau mažytei savo gelbėjimosi valtelei, dabar jau sutaisytai ir kur kas geresnės būklės, ramiai plūduriuoti laukiant kitos stiprios srovės.

Nors ir labai pamažu pradėjau kratytis sukaupto šlamšto, regis, tai natūraliai įsismarkavo ir ėmė plėtotis geometrine progresija: parkerio paieškos stalčiuje, kimšte prikimštame įvairiausių rašymo priemonių (įskaitant ir neatidarytą dėžutę asmeniškai man skirtų pieštukų, kuriuos gavau vidurinėje mokykloje), paskatino susitvarkyti šį ir žemesnį stalčius, o tai savo ruožtu sukėlė norą imtis knygų spintos ir krūvos žurnalų su apetitiškais receptais, kurių taip ir neprisiruošiau išmėginti.

Bandymas rasti plastikinę dėžutę maistui įmagino atiduoti perdirbti galybę nereikalingų, be dangtelių likusių jogurto indelių, kuriuose laikiau pagardus šaldytuve, išmesti lauk iš šaldiklio neatpažintus, storu ledo sluoksniu apšalusius objektus. Nukabinti lipnius raštelius nuo skelbimų lentos, atsikratyti skrajučių susiraičiusiais kampeliais, nebegaliojančių kuponų, atsibodusių meno šedevrų ir guminių šaldytuvo magnetukų (reklamuojančių kovos su parazitais paslaugas) – visa tai davė pradžią jau pernelyg ilgai atidėliotam remontui, o šis atvėrė virtuvę skiriančią sieną, suteikė šviežumo, spalvingumo ir naujo gyvenimo pojūtį.

Paprasti darbeliai paragino imtis sudėtingesnių, pavyzdžiui, peržiūrėti drabužius, į kuriuos gal kada nors dar įtilpsiu (tikrai ne), mielus dukters kūdikystės drabužėlius, susitvarkyti popierinių degtukų paketėlių kolekciją, visus magistrantūros kursinius darbus, konspektus ir per dvidešimt metų susikaupusią mokymo medžiagą.

Man nespėjus net susivokti, mėginimas susitvarkyti peraugo į šį tą daugiau nei geriau pasijusti leidžiančių pratimų virtinę. Tai tapo kelione – kelione, labiau susijusia ne su daiktų, o su mano prisirišimo prie jų sutvarkymu.

Atsikračius daiktų pertekliaus tiek namuose, tiek gyvenime, apsivalymo potyrio išgyvenimas man suteikė nušvitimą. Valandą padėliojusi daiktus, pajutau sunkumą, vangumą ir net pasišlykštėjimą. Skaudėjo kojas, jaučiau troškulį ir tingulį. Suvokiau, kaip sunku, skausminga ir gėdinga atsikratyti kai kurių daiktų. Bet sukrovus visą šlamštą į šiukšliadėžę ir išboginus ją ant šaligatvio, iš kur penktadienio rytą bus viskas išvežta, pajutau, kaip gera namuose. Patyriau visus jausmus, be reikalo nedramatizuodama ir nepriimdama visko asmeniškai.

Kad rasčiau save, pasirodo, visai nereikėjo leistis į piligriminę kelionę ar medituoti ant kalno. Mano namai tapo mano šventove, netvarka – mokytoja, o kelionė į savęs atradimą prasidėjo sutvarkius stalčių. Jei gyvenimo prasmė, kaip byloja sufijų išmintis, yra pamiršti, kas išmokta, ir prisiminti, kas pamiršta, aš netyčia atradau savąją. Atmintyje pamažu iškilo tai, kas seniai pamiršta: kad man neapsakomai patinka kurti nuostabias, žmones įkvepiančias namų erdves, kuriose gera leisti laiką. Net būdama maža mergaitė aš nuolat statydavau šventoves sau, lėlėms ir kaimynystėje gyvenantiems draugams. Galėjau net kartoninę dėžę paversti rūmais.

Svarbiausius pastarųjų dviejų mano gyvenimo dešimtmečių įvykius galima būtų apibendrintai traktuoti kaip savarankišką nenuoseklių studijų programų tyrimą. Susidomėjusi rimtesniais klausimais – kaip mūsų gyvenamosios erdvės mus atspindi, veikia ir palaiko, atradau ir ėmiausi kur kas intuityvesnės (ir tuo metu nedaug kam žinomos) fengšui atšakos, vadinamos erdvės išvalymu. Užsiėmimai su geriausiais pasaulyje šios srities ekspertais paskatino gauti du pažengusiosios pažymėjimus, imtis mokymo ir konsultavimo praktikos ir sukėlė begalinį norą rašyti (šito aš mažų mažiausiai tikėjausi).

Mane žavinčiais moteriškumo principais – nuolaidumu, imlumu, rūpinimusi savimi ir paslaptingumu – ir grindžiami mano pamokymai, tad skyriau nemažai laiko moterų dvasingumui, jogai, meditacijai ir gydymui energija tyrinėti: atnaujinau metafizines nuotolinio gydymo studijas, kurias buvau pradėjusi paauglystėje Meksike, kur gimiau ir augau.

Remdamasi studijomis, gyvenimiška patirtimi ir man gyvenimo suteiktomis galimybėmis, turiu pripažinti, kad vertingiausia pamoka, kurią gavau ne vienus metus praleidusi tvarkydamasi, yra tai, kad niekas negali pakeisti išminties, sukauptos gyvenant čia ir dabar, priimant šešėlį, vos tik jis pasirodo, ir smalsiai pasitinkant kiekvieną akimirką.

Intensyvių kursų, kurie padėtų tobulėti, nėra. Nerasite aiškumo ir išminties parduotuvėje, nesukursite to laboratorijoje ar neįgysite per treniruotes. Gyvenimas ne visuomet leidžiasi išvalomas ir patraukliai pateikiamas, o mūsų išgyvenimai ne visada suprantami. Jokie, nors ir kaip gerai suformuluoti, santraukos punktai negali perteikti kelionės esmės, ypač kai reikalas susijęs su savojo chaoso tvarkymu. Štai kodėl man prireikė daugybės metų šiai knygai parašyti.

Bet jeigu man reikėtų trimis žodžiais apibūdinti tvarkymosi kelio, kurį aš nuėjau, esmę, tai būtų: sužadink, išsivaduok, atskleisk.

Vadinu juos „trimis R1“. Tvarkymasis sužadina sąmoningumą. Tvarkymasis padeda išsivaduoti nuo prisirišimo. Be to, tvarkymasis atskleidžia erdviąją mūsų asmenybės dalį. Šie trys reiškiniai natūraliai sudaro darnią visumą. Kuo geriau įsisąmoniname tai, ko laikomės įsitvėrę, tuo lengviau jų atsisakyti. Kuo daugiau atsisakome, tuo daugiau erdvės pajuntame. O kuo laisvesni ir ne tokie suvaržyti jaučiamės, tuo lengviau su kuo nors susitvarkyti ar įveikti problemą. Skamba neblogai?

Jei viskas būtų taip paprasta, nereikėtų ir šios knygos. Galėtumėte tiesiog dabar viską mesti ir keliauti daryti tvarkos. Tačiau esmė ta, kad chaosas toli gražu ne tokia paprasta sąvoka. Tvarkymosi kelias sudėtingas ir vingiuotas, kupinas įvairiausių netikėtumų. Atsikratyti netvarkos nėra tai, ką galima paprastai imti ir padaryti, kaip nueiti į pamoką ar pradėti laikytis dietos. Tai kelionė, kurios beveik neįmanoma išmatuoti, įvertinti ar net apibūdinti.

Bet juk aš užsigrūdinusi, tikrus iššūkius mėgstanti mokytoja. Man patinka išgvildenti gilesnius dalykus ir perteikti juos paprastai ir suprantamai, kad žmonės galėtų tai pritaikyti kasdienybėje. Turiu kone keturiasdešimties metų mokymo ir tvarkymo patirtį, tad, manau, perpratau šio slidaus dalyko subtilybes. Esu pasirengusi pasidalyti tuo, ko išmokau, ir pasiūlyti tvarkymosi modelį, iš esmės radikalų ir elegantiškai paprastą; modelį, išbandytą ir paremtą mano gyvenimu kaip pagrindiniu šaltiniu.

Taigi, štai ji – iš mano namų į jūsiškius – knyga, parašyta mokytojos, kuri iš tiesų yra – ir visada bus – mokinė tvarkymosi kelionėje. Šioje knygoje taip išmoningai susilieja senovinė erdvių išvalymo išmintis su šiuolaikiniu chaoso tvarkymo praktiškumu, kad kiekvienas ras ką nors tinkamo, pritaikys ir džiaugsis kiekvieną dieną.

Lai ši knyga atskleidžia įdomias įžvalgas kaskart, kai ją atsiversite, ir padeda jums sušvelninti įsigalėjusius įpročius ir atsisakyti tų, kurių laikotės įsitvėrę. Tegul ji veda, įkvepia ir palaiko jus ieškant ir atrandant tai, kas iš tiesų esate.

1 Raise, release, reveal (angl.) – sužadink, išsivaduok, atskleisk (čia ir kitur vert. past.).

PADĖKA

Neįmanoma paaiškinti, kas verčia tokius žmones kaip mes daugybę metų iki pat pabaigos sėdėti palinkusius ant nepatogių biuro kėdžių, mėginant įpūsti gyvybės tam, kuo taip stipriai tikime; kuriant ir brandinant viziją, kuri visu gražumu atsiskleidžia tik paskutinį kartą suredaguota ar perrašyta; darbuojantis tol, kol tam tikros kūno dalys suakmenėja, ima trūkti žodžių, o numylėtieji puslapiai, beprotiškai džiuginę širdį, atsiduria krūvoje ant redaktoriaus kabineto grindų. Mums reikia daugybės matomų ir nematomų kosmiškai ir magiškai susivienijusių pagalbininkų.

Tad pirmiausia labai norėčiau padėkoti Dieviškajam protui ir Apvaizdai, kurie visada pasiekiami ir pasirengę stebėti ir pagelbėti. Prie šio sąrašo norėčiau pridėti ir nuosavą aukštesnįjį (erdvųjį) „aš“. Dėkoju šiai nuostabiai visiems mums būdingai asmenybės daliai, kur kas didesnei, nei manome, ačiū už nuolatinius raginimus, skatinančius mus tobulėti ir virsti tokiomis būtybėmis, kokiomis lemta.

Dėkoju Randy Davilai už tai, kad patikėjo mano vizija ir pakvietė prisidėti prie „Hierophant“ leidyklos šeimos, kad paskatino radikalų dviejų knygų derinį, kuris pasiekė daugybę žmonių ir jiems padėjo.

Širdingai dėkoju savo redaktoriui Ericui Brandtui už subtilų padrąsinimą, nuostabias įžvalgas, griežtą meilę bei neblėstantį norą kartu su manimi pasiraitoti rankoves ir ryžtingai imtis tvarkyti gausybę medžiagos. Šis indėlis buvo daugiau nei paprasčiausias padailinimas, ir man nebūtų pavykę be jo pagalbos. Tą patį norėčiau pasakyti nepakartojamai „Hierophant“ leidyklos redagavimo ir maketavimo komandai – tik jūsų dėka knyga yra sklandi, patraukli akiai ir spindinti! Ačiū jums visiems.

Be to, šios knygos nebūtų be ankstesnės „Jūsų vidinė erdvė“ inkarnacijos. Dėkoju mane palaikiusiems pirmaisiais metais ir padėjusiems gimti mano „kūdikiui“: Ninai Kimball, Meg Hirshberg, George’ui Vogtui, Kenui Lizotte, Chrisui Banfieldui, Mary Lombard, Susan Page ir kt. Dėkui jums visiems, įsigijusiems pirmo leidimo knygas ir nuo pat padžių patikėjusiems tuo, ką norėjau jums perteikti, ačiū už palaikymą! Tikiuosi, pritarsite, kad naujoji „Jūsų vidinė erdvė“ spinduliuoja kur kas daugiau energijos ir yra dar erdvesnė!

Esu labai dėkinga visiems mokytojams, kurie parodė man šį nubudimo kelią, įkvėpė mane pirmaisiais erdvės tvarkymo metais ir praplėtė mano pasaulėžiūrą. Nors sąrašas toks ilgas, kad visas čia netilps, norėčiau išskirti Ericą Dowsettą, Desdą Zuckerman, Karen Kingston, Johną Harvey Grey, dr. Brughą Joy, Melissą Fountain, Katherine Woodward Thomas, Claire Zammit, Bambi Richmond, Janey McKim ir visas savo seseris iš „Women’s Well“2.

Dėkoju savo skaitytojams, mokiniams ir klientams, kurie kartu su manimi dalyvavo šioje tvarkymosi avantiūroje: jūsų iššūkių ir pergalių istorijos, palaikymo kupini elektroniniai jūsų laiškai, pasiryžimas ir drąsa paleisti tai, kas nereikalinga, suteikia man įkvėpimo kasdien. Ačiū!

Dėkingumo šūksnis mano sielos seserims: Desdai Zuckerman už gydymo dovanas ir nepaprastas metafizines išdaigas, kurias kartu patyrėme; Rose Thorne už tai, kad pasikvietė mane į didingus itališkus namus ir į savo pasaulį kaip ambasadorę; Lisai MacDonnell už beribę paramą ir draugystę; Nancy G. Shapiro už entuziazmą ir tikėjimą šiuo sumanymu, už tai, kad laikydama mane už rankos padėjo pamažu įkvėpti knygai gyvybės. Ačiū jums visoms, kad praturtinote mano gyvenimą.

Dėkoju savo tėvams Sharon ir Jimui Bennettams už tai, kad galėjau augti tokiose nuostabiose namų erdvėse, tokia jauna palikti namus ir pati atrasti tai, ką gimiau daryti.

Savo puikiajai džiaugsmingai raudonplaukei Camillai-Bean dėkoju už tai, kad apie nušvitimą ir gebėjimą paleisti suteikė daugiau žinių nei visi kiti mokytojai. Regėdama, kaip tavyje tarsi žiedas skleidžiasi sąmoningumas, humoras ir gailestingumas, didžiuojuosi ir esu laiminga, kad aš tavo mama!

Dėkoju Jay, geriausiam draugui, amžinam mylimajam, jis – mano kertinis akmuo, mano krantas visuomet, kai ilgam pasineriu į tą plačią (ir kartais banguojančią) nežinojimo jūrą. Ačiū, mielasis, už tai, kad esi mano gyvenimo palydovas kelionėje, kuri skatina mus augti ir juoktis.

2 „Women’s Well“ – organizacija „Moterų gerovė“, rengianti įvairius dvasinio tobulėjimo kursus moterims.

I DALIS

SĄMONINGUMAS

SUPRASKITE

Šis padaras – žmogus – tarsi svečių namai.

Kiekvieną rytą kas nors nauja pasirodo.

Džiaugsmas, liūdesys, menkystė,

o kartais užsuka akimirkos sąmoningumas

kaip netikėtas svečias.

Pasveikinkite ir užimkit juos visus!

– Rumi3

3 Džalal ad Din Rumi (1207–1273) – persų poetas, sufijus, dvasininkas.

1. TVARKOMĖS SĄMONINGAI

Užsiėmęs protas labai dėkingas galėdamas

stabtelėti ir paragauti amžinybės.

– Joan Borysenko

Apsiblaususiomis akimis ir viskuo nepatenkinta dariau tai, ką ir visuomet, kai laukiu, kol pritrauks kavą: po vieną išėmiau iš džiovyklės švarius indus ir sudėjau į vietas.

Būtent šįryt patyriau tai, į ką anksčiau niekada neteko sąmoningai atkreipti dėmesio: per minutę, kol dėliojau paskutinius puodus ir keptuves, pajutau, kad voratinklių mano galvoje nebeliko, o nuotaika pasitaisė. Labai pasitaisė. Mane gaubęs rūkas prasisklaidė, o siela nušvito.

Kas tai? Aš net nespėjau, kaip įprastai, išgerti puodelio kavos!

Nutiko štai kas: apėmė erdvus įkvėpimas, kilęs iš namų ruošos ritualo, kartojamo kone kiekvieną savo, kaip suaugusios moters, gyvenimo dieną; šis potyris aplankė ir buvo išgyventas vien dėl to, kad įsisąmoninau tai, kas dedasi.

Erdvumo pojūtį išgyvenu kaskart, kai nurenku indus arba padžiaunu skalbinius ar sulankstau. Jaučiu tą pokytį, kai dienai baigiantis surenku tuščias stiklines ir puodelius iš svetainės ar nuo savo darbo stalo. Taip pat nutinka ir kai imuosi to, kas nelabai trukdo gyventi, bet šiek tiek erzina, pavyzdžiui, kai reikia pakeisti elektros lemputę, prisiūti sagą ar sutepti girgždančias duris. Skyriau valandų valandas, kad parašyčiau apie tai, kaip paprasčiausi veiksmai gali pakeisti mūsų gyvenamųjų erdvių energiją, mūsų gyvenimus ir mūsų pasaulį.

Pastebėjau, kad kaskart, kai sumanau savo mokiniams patyriminę namų užduotį arba tinklaraštyje aptariu būdus, padedančius išlaikyti tvarkingus namus ir erdvų gyvenimą, mane pačią sukrečia neįtikėtinas patarimų, apie kuriuos rašau ar mokau, paprastumas.

Imdamasi rašymo nesitikėjau, kad tai bus tarsi atsakas į kur kas rimtesnes problemas: į nevilties šauksmą žmonių, ypač moterų, trokštančių sumažinti išgyvenamą stresą; desperatiškai norinčių rasti sąlytį su tuo, kas giliau ir prasmingiau.

Kad ir kur pasisukčiau, susiduriu su žmonėmis, pasiilgusiais paprastumo, bet nežinančiais, nuo ko pradėti; be galo norinčiais pusiausvyros ir rūpintis savimi, bet nė nenutuokiančiais, kaip tai daryti. Trūksta laiko viską aprėpti, ką jau kalbėti apie daiktų ir minčių, verčiančių mus jaustis tokius išsekusius, sutvarkymą! Nerimo kupini balsai, kuriuos girdžiu, – tai visa galybė skundų, skambančių maždaug taip:

◊ Jaučiuosi išsekęs. Man trūksta laiko. Nebegaliu blaiviai mąstyti, nebegirdžiu savo minčių.

◊ Siaubingai pavydžiu tiems, kuriems pavyksta viską nuveikti.

◊ Nebežinau, kas man patinka.

◊ Sulėtinti tempą? Turbūt juokaujate.

◊ Nuo ko pradėti?

Nestebina tai, kad spartus mūsų gyvenimo būdas krečia visą sistemą. Šviesos greičiu tobulėjančios technologijos leidžia mums bendrauti taip, kaip anksčiau negalėjome. Mus šturmuoja nuolatinis informacijos srautas, bet turime labai nedaug laiko bent mažytei jos daliai apdoroti. Ironiška, tačiau tos sistemos, kuriamos mūsų gyvenimui palengvinti, regis, tik dar labiau jį komplikuoja.

Pridėkite „kažkur ten“ gaudžiantį triukšmą prie chaotiškų vidinių kovų ir gausite perdegusią schemą, nuolat sužadinamą „bėk arba kaukis“ reakciją bei galybę streso hormonų, kursuojančių po visą jūsų organizmą.

Norėjau parašyti knygą, galinčią prasiveržti pro tą triukšmą; gebančią nuraminti tą proto dalį, kuri nevaldomai sukasi sekinančiuose nerealių lūkesčių verpetuose; knygą, sukuriančią mažytę tylaus ir malonaus erdvumo properšėlę, kuri ne tik didėja augant mūsų sąmoningumui, bet ir gali būti patirta, išgyventa iki pat sielos gelmių; knygą, kuri suteikia juntamą palengvėjimą vos per minutę.

„Jūsų vidinė erdvė“ ir yra tokia knyga.

Nesvarbu, jūs labai organizuotas tvarkinguolis, beviltiškas šlamšto kaupikas, nepailstantis devyndarbis, atsargus pradedantysis, patyręs profesionalas ar smalsus stebėtojas, – būkite pasveikinti! Ši knyga jums.

2. DŽIUNGLĖS... ŠTAI ČIA

Supaprastinus gyvenimą, visatos dėsniai

taip pat bus paprastesni.

– Henry David Thoreau

Štai apie ką mąstau.

Ar dabar jūs vilkite ką nors tokio, ko nemėgstate, kas jūsų nepuošia ir jums tobulai netinka (taip, turiu omeny ir apatinius)? Ar jūs dūsaujate ir gūžiatės kaskart, vos tik įkeliate koją į namus ar biurą? Ar ryte pabundate dėl ko nors nerimaudami? Ar jaučiatės kalti, kai skiriate laiko vien tik sau?

Tai buvo tik apšilimas. Štai ką iš tiesų noriu sužinoti: ar nors vienas iš šių klausimų sukėlė kokį nors fizinį pojūtį? Privertė kilstelėti antakį? Užgniaužė kvapą? Paskatino nervingai gurktelėti ar sukikenti? Sukėlė norą susigūžti, susitvarkyti su situacija ar pabėgti?

Ar įsisąmoninote savo energijos pokyčius? Ar įsisąmoninote, kokius jausmus kelia kambarys? Ar įsisąmoninote tai, kad buvote sąmoningi?

Sveiki atvykę į mano tvarkymosi pasaulį!

ESMĖ – NE STRESAS IR NE DAIKTAI

Veikiausiai nė vienas nepultų ginčytis, kad dauguma mūsų darome per daug ar turime daugiau daiktų, nei mums reikia. Arba ir viena, ir kita. Kai gyvenimą pasiglemžia prisirišimų, nuogąstavimų, begalinių, mechaniškai atliekamų darbų sūkurys, protas nebesusigaudo, kas turi likti, o ko reikėtų atsikratyti, kas svarbu, o kas nereikšminga. Mūsų žmogiškajai prigimčiai svarbu nuolat jausti aiškumą ir erdvę. Tačiau bėda ta, kad mes nesugebame susitelkti, prarandame pusiausvyrą ir pamirštame, kaip tai padaryti.

Tad kaip reikėtų atgauti tai, kas prarasta, arba palengva mažinti triukšmą, atsisveikinti su daiktais, kurie mums nenaudingi ir nepadeda, ir užmegzti ryšį su tuo, kas verčia širdį dainuoti?

Žingsnis po žingsnio. Čia ir dabar.

Nesvarbu, kokia menka užduotis ar pastangos būtų, sąmoningas ir ramus ko nors tvarkymas, kaip moko ši knyga, atveria energinę properšą – erdvę, o ši savo ruožtu pamažu ir užtikrintai sušvelnina jūsų prisirišimą prie daiktų, įsitikinimų ir rezultatų.

Gal jūsų chaosas – tai nebetelpantys spintoje daiktai ar ūžiantis galvoje triukšmas, o gal ir viena, ir kita, bet labai gerai žinau štai ką:

◊ Problema yra ne netvarka (ir ne plepėjimas).

◊ Mūsų nereikia taisyti.

◊ Tvarkymasis neįmanomas be sąmoningumo.

Paaiškinsiu.

Svarbu yra ne susidoroti su bjauria netvarka, nežinia ko prikrautomis dėžėmis, kurios pelyja rūsyje, ar nebetinkančiais drabužiais.

Ir ne pašto šūsnys, elektroniniai laiškai, besibraunantys į jūsų pašto dėžutes, ar krūva sąskaitų už medicinos paslaugas, kurias draudimo bendrovė atsisako apmokėti.

Net ne tai, kad jūsų automobiliui reikia naujų padangų, ne kuoktelėjusi kambario draugė, nė neketinanti tyliau klausytis muzikos, ir ne lojantis pernakt kaimynų šuo.

Taip pat tai nesusiję ir su savęs taisymu.

Tai nesusiję ir su neviltimi, apimančia pažvelgus į indus, kurių niekas neketina išplauti ir sudėti į lentynas, būtinų atlikti darbų sąrašais, ilgėjančiais kiekvieną sekundę, ar suvokimu, kad neturite laiko sau.

Ir ne su jaučiamu beviltiškumu, negalėjimu pasakyti „ne“ ar baime, kad kas nors atskleis tamsias jūsų paslaptis.

Tvarkymasis tiesiogiai nesusijęs nė su vienu iš minėtų dalykų. Tvarkymasis susijęs su tuo, kokios... jūsų... nuostatos... tų dalykų atžvilgiu.

Visa esmė slypi erdvėje tarp problemos ir sprendimo, būtent čia ir vyksta tikrasis tvarkymasis. O vienintelis būdas atsikratyti to, ko jums nereikia, yra įžengti į kartais baugią teritoriją, vadinamą jausmais.

Pajusti išsekimą, pasipriešinimą, prisirišimą, kaltę, liūdesį, nerimą, neviltį, gėdą...

Patirti visus jausmus – neskirstant jų į gerus ar blogus ir nepriimant viso to asmeniškai.

ESMĖ – NE TAISYMAS

Mūsų nereikia taisyti. Mūsų esybės šerdis nėra sugedusi. Mes, žmonės, paprasčiausiai praradome ryšį su tikrąja savo savastimi ir netekome pusiausvyros. Be to, mūsų namai ir pasaulis taip pat išsiderino, nes išsiderinome mes. Bet ne priešingai.

Kai leisite jausmams reikštis visu, dažnai nesmagiu, savo gražumu, nemėgindami nieko taisyti, smerkti ar visko suasmeninti, štai tada chaosas, kurį išgyvenate „kažkur tenai“ – namuose ir gyvenime, stebuklingai išnyks.

Nesvarbu, su kokia netvarka jums teks susidurti, tvarkydamiesi mano siūlomu būdu pastebėsite savo gyvenime tam tikrų pokyčių. Kas žino, kokie laukia jūsų. Tai gali prasidėti kaip mažytė laisvos erdvės, kurios anksčiau nebuvo, properša. Nušvitimas. Gerumas. Ramesnis šuo. Nelauktas čekis pašto dėžutėje. Mažiau reklaminių laiškų. Mažiau kilogramų. Darbo pasiūlymas. Mažiau nervų tampymo. Geresnis miegas. Daugiau energijos. Daugiau džiaugsmo.

Daugiau jūsų.

Daugiau tikrojo, erdvaus jūsų.

TVARKYMASIS YRA KELIONĖ

Tvarkymąsi tam tikra prasme galima laikyti nuotykiu – tarsi herojišku žygiu, vedančiu jus į tokius vidinius užkaborius, kurių nė nenumanėte esant. Štai keletas būdų geriau išnaudoti šį patyrimą.

PASITELKITE SĄMONINGUMĄ

Kaip jau veikiausiai žinote ar netrukus sužinosite, koks nors tvarkymasis turi bjaurią savybę erzinti ir sukelti tai, ką švelniai vadinu orų permainomis. Nemažai šioje knygoje aprašomų pamokų skirtos tam, kad neskausmingai sukeltų minėtus emocinių orų pokyčius. Taip sumanyta tyčia, kad galėtumėte tiesiogiai patirti, kaip atrodo tai, kas jus stabdo. „Tvarkymosi užsiėmimai“ ir nebaigti teiginiai „Tvarkymosi dienoraščiuose“ tam ir sukurti, kad nurodytų ir tarsi bakstelėtų į tas sritis, kur esate įstrigę, ribojančius įsitikinimus ir įsigalėjusius, keistis trukdančius gyvenimo įpročius, kad galėtumėte juos įvardyti, pajausti ir atsisveikinti su jais visam laikui.

VEIKITE LĖČIAU IR PAPRASČIAU

Jei linkę kontroliuoti ir esate tarsi veiklos mašina, gali prireikti laiko, kol priprasite prie knygoje siūlomų užsiėmimų. Nesileiskite kvailinami jų paprastumo. Jei lėtas ir laipsniškas modelis, pateikiamas knygoje, visiškai neatitinka jūsų streso ir šlamšto Everesto, pasikliaukite širdimi. Tiesiogine žodžio prasme. Širdis žino. Tauškiantis besotis protas – tokį budistai vadina beždžionės protu – nepritaikytas veikti taip, kaip reikėtų.

Būtų išties naudinga nusistatyti aiškias ribas: apribokite laiką kiekvienai pamokai ar užsiėmimui; nedelsdami imkitės rūpinimosi savimi pratimo vos tik pasijusite pavargę ar išalkę. Gerkite daug vandens, nes tvarkymasis sukelia dehidrataciją. Nusistatykite laikmatį, jei jums reikia pagalbos skirstant laiką ir energiją. Visų svarbiausia – stenkitės nieko nekomplikuoti ir vadovaukitės nuojauta.

APMĄSTYKITE IR IŠSIVADUOKITE

Vienas iš veiksmingiausių man žinomų būdų pripažinti ir fiksuoti pokyčius, atsirandančius jūsų gyvenime tvarkantis, o ypač apėmus jausmui, kad niekas pernelyg reikšmingai nesikeičia, yra užsirašyti savo išgyvenimus (sapnus, svarbius sutapimus, nušvitimus).

Mano mokinys pasakojo: „Man labai sunku nuolat pildyti dienoraštį, reikiamai susikaupti užsiėmimams. Šiandien įvyko lūžis. Rašiau ir rašiau. Į visus klausimus buvo vienas atsakymas – tai ir yra išeitis!“

Pradėkite kelionę nuo naujo dienoraščio, užrašų knygelės ar tuščio sąsiuvinio. Ten rašykite kasdienius pamąstymus, kelkite tikslus, nusistatykite pagrindinius principus, nagrinėkite klausimus, kaupkite mintis ir netikėtai kilusias idėjas.

Itin naudinga pildyti dienoraštį kiekvieno skyriaus (arba dienos) pabaigoje ir šitaip perkelti, išlieti mintis, domėtis, improvizuoti, integruoti, atspindėti, nuleisti garą – sudėti viską, kas su jumis vyksta. Taip atsikratysite didžiulio psichinio ir emocinio balasto!

PALENGVINKITE KELIONĘ

Šioje kelionėje yra du dalykai, dėl kurių galite būti kone visiškai tikri: pirma, neįmanoma nuspėti, kas nutiks jums tvarkantis; antra, kad ir kokie geri būtų jūsų ketinimai, jeigu jūsų galvos erdvėje slepiasi beždžionės protas, nesunku išklysti iš kelio, netekti drąsos ar net pasiklysti.

Kaip tik dėl to pridedu atmintinę, kuri padės grįžti į vėžes. Užsirašykite šiuos punktus dienoraštyje arba ant lipniųjų lapelių. Jei jums pavyks nepamiršti šių nuorodų ir jos taps jūsų kasdienybės dalimi, beveik galiu garantuoti, kad atsikratysite kur kas daugiau streso ir chaoso, nei manėte pajėgsiantys.

◊ Būkite smalsūs. Gyvenkite domėdamiesi ir smalsaudami. Apsimeskite, kad nieko nežinote. Norėkite būti maloniai nustebinti.

◊ Nevenkite tylos. Tyla atveria erdves ir galimybes jausti. Nebijokite to.

◊ Nesibodėkite paslaptingumo. Niekaip nepavyks nuspėti, kas nutiks. Priimkite gyvenimo slėpiningumą kaip savaime suprantamą būseną.

◊ Neskubėkite. Tvarkymasis – kelionė, kurią reikia išgyventi, o ne privaloma terminuota užduotis. Galite stumtis taip lėtai, kaip tik jums patogu, tačiau nesiliaukite judėti pirmyn. Skubėdami praleisite svarbiausius dalykus.

◊ Sustokite ir pajuskite. Kasdieniai užsiėmimai padės jums pasirengti priimti naują informaciją. Atkreipkite į tai dėmesį ir leiskite atsirasti emocinių orų permainoms nepriimdami to asmeniškai.

◊ Nesitapatinkite. Didžiuma to, ką jausite, bus tai, kas jus stabdo ir kyla iš jūsų praeities, kitų žmonių, iš jūsų (ir kitų) gyvenamųjų erdvių. Šios orų permainos praeis, bet su sąlyga, kad nepaversite jų savomis.

◊ Linksminkitės. Neverta pernelyg rimtai žiūrėti į save ar priimti to, kas jums nutinka. Kuo mažiau būsite prisirišę prie rezultato, tuo lengviau bus tvarkytis; tapsite energingesni, praplėsite akiratį ir pasilengvinsite naštą.

3. KAS IŠ TIESŲ YRA NETVARKA

Tol, kol žmogus laikosi savojo kelio,

jam viskas pakeliui.

– Ralph Waldo Emerson

Tai prasideda akių vartymu ir nervingu kikenimu, bylojančiu: „Tu išsigąstum pamačiusi, kas darosi mano rūsyje.“

Štai tokios reakcijos paprastai sulaukiu, kai manęs teiraujamasi, apie ką rašau ir ko mokau. Kai kurie net labai susijaudina, galėtum pamanyti, kad aš rengiuosi pasiųsti SWAT4 būrį juos areštuoti vien už tai, kad turi daiktų.

Ir atvirkščiai, jei mano atsakymas paskatina šaltą ir nuobodulio kamuojamą pašnekovės žvilgsnį, galiu nesunkiai spėti: ši asmenybė negali įsivaizduoti netvarkos, nes jos nekamuoja daiktų perteklius arba ji yra pernelyg užsiėmusi, kad pastebėtų kokią nors netvarką aplink.

Jei vis dėlto paminėjus netvarką ūmiai priešinamasi (emocijų pliūpsnys, nudelbtas žvilgsnis, liudijantis gilų skausmą ir gėdą), man darosi labai įdomu. Būtent tokia „netvarka“ patraukia mano dėmesį ir visas mano „specialiųjų pajėgų komandas“, ginkluotas švelnumo kupina meilės ir atjautos gausa.

Kad ir kokie yra jūsų namų ruošos įpročiai ir gyvenimo būdas, jei gyvenate kūne, kuris dažnai netenka pusiausvyros, kasdien perkrato tūkstančius minčių, kartkartėmis jaučia skausmą, patiria praradimus ir baimę arba įstringa akimirkos rūpesčių voratinklyje, vadinasi, jūsų gyvenime netvarka.

DAUGYBĖ NETVARKOS VEIDŲ

Iš toliau pateiktų atsiliepimų suprasite, kad netvarka gali būti labai įvairi. Dažniausiai susipina fizinis šlamštas, minčių raizgalynė ir emocinė įtampa. Ar galite atspėti, kuris yra kuris?

„Išmėginau daugybę namų tvarkymosi būdų: ugdančiojo vadovo gyvenimo klausimais paslaugas, atsikračiau šlamšto, sumaniai dėliojau daiktus spintoje, bet dažniausiai viskas baigdavosi ta pačia nepajudinama netvarka ir sumaištimi. Kai man tenka susitvarkyti savo daiktus, nuotaika siaubingai subjūra. Pykstu ant visų aplink, nors giliai širdyje ir suprantu, kad jie čia niekuo dėti.“

„Kamuojuosi dėl atsidavimo... Visi nuolat ko nors nori: laiko, energijos, pinigų ir t. t. O aš kone kaskart puolu tenkinti jų norus trokšdama būti gera mergaite ir norėdama visiems patikti... Tačiau kaskart jaučiuosi taip, tarsi man nebūtų likę nieko: nei laiko, nei energijos, nei pinigų.“

„Mano sumanymų pakaktų porai gyvenimų. Kodėl turiu šitiek medžiagos tokiai daugybei galimų idėjų, kurių niekad taip ir neįgyvendinu?“

„Nepaliaujamai pati sau kenkiu.“

„Dažnai jaučiuosi susierzinusi, susirūpinusi – kažkaip ne taip, lyg nesava. Tokia būsena labai sudėtinga ir skausminga.“

„Jau daugybę metų nieko nesu pasikvietusi į svečius. Man siaubingai gėda dėl to, kaip viskas pasisuko.“

„Esu išsekusi... (man gėda, liūdna, jaučiuosi neišnaudojusi savo galimybių, kalta, įkalinta, prislėgta, sutrikusi, prislopinta, įstrigusi, užsiblokavusi, išsiblaškiusi, paralyžiuota, nerimastinga, nevykėlė, beviltiška, nesaugi, pažeidžiama...)“

Ar skaitydami šias mintis atpažįstate save? Ar kurie nors žodžiai bent šiek tiek suvirpino savimonę?

Jei taip, vadinasi, ką tik atradote paslaptingas duris, vedančias tvarkingo gyvenimo link.

NAUJAS NETVARKOS APIBRĖŽIMAS

Visų pirma sąvoka netvarka apima viską, kas tik kliudo jums pajusti vidinę erdvę. Netvarka gali būti matoma ir nematoma: daiktas ar mintis, dėl kurios netenkate pusiausvyros ir nervinatės; jus varžantys įsitikinimai, nustelbiantys jūsų tikrąjį „aš“; įklimpusi energija.

Mano apibrėžimas kur kas platesnis nei įprastas ir apima galybę įpročių, sukeliančių mūsų gyvenime disbalansą, kurių mes, žmonės, laikomės įsitvėrę. Esu įsitikinusi, kad jus kamuoja vienas ar keletas sunkumų, jei ne namie, tai, tikėtina, kurioje nors kitoje gyvenimo srityje.

Antra, yra skirtumas tarp gyvenimo be netvarkos ir vidinės erdvės pojūčio. Dar turėsite progų įsitikinti, kad šie du dalykai ne visuomet yra tapatūs.

Netvarka yra santykinė sąvoka. Kai kuriuos žmones visiškai sujaukti namai ar darbo vieta išties įkvepia ir skatina, o kitus erzina ir trikdo. Jūsų namai gali būti išpuoselėti ir gerai įrengti, bet vis tiek „užgriozdinti“. Kodėl? Jei jūs (ar ankstesni gyventojai) patiriate stresą, vidinį skausmą, slopinate emocijas arba nebegalite susitvarkyti su jus kamuojančiomis problemomis, sukuriate kitokią, energinę, netvarką, kuri gali būti tokia pat žalinga – ar net nuodinga – jums, jūsų namams ir visai aplinkai apskritai. Nematoma netvarka reiškiasi tokia daugybe būdų, kad jiems aprašyti prireiktų kitos knygos. Kad būtų lengviau, suskirstysiu viską į protinę ir emocinę netvarką.

Jei vis dar nesate įsitikinę, ar jūsų namuose arba gyvenime yra netvarka, išmėginkite šį trumpą, bet tikslų testą:

◊ Esu visiškai patenkintas gyvenimu.

◊ Darau tai, kas man patinka.

◊ Nesunkiai galiu praleisti dieną nesibaimindamas ir nesinervindamas.

◊ Priimu viską taip, kaip yra.

Jei į bent vieną teiginį atsakėte neigiamai, veikiausiai jums trukdo šiokia tokia (akivaizdi arba nematoma) netvarka.

NETVARKOS PAISTALAI

Nors ir labai stengiuosi nieko nežadėti, būtų sąžininga pasakyti, kad vidines erdves atrasite tik tuomet, jei, visų pirma, norėsite patirti jausmus, kylančius, kai susitvarkote. Žmogaus kūnas, apdovanotas penkiomis pagrindinėmis juslėmis, yra vienas iš galingiausių šaltinių, suteikiančių mums grįžtamąjį ryšį, jei tik teikiamės atkreipti į tai dėmesį.

Be to, galiu nuspėti, kad tvarkydamiesi jūs susidursite su itin susigūžusia savastimi. Tai suprasite pajutę, kad tampate viskuo nepatenkinti, pavargę, išsiblaškę; norėsite išsisukinėti, persivalgyti ar dar tvirčiau laikytis įprasto požiūrio. Išgirdę, kiek jūsų vidinis kritikas randa priežasčių nepasitikėti jūsų pastangomis, įtikinti jus, kad visas tas tvarkymosi reikalas nė sudilusio skatiko nevertas, o ši knyga veikiausiai viena iš blogiausių, kokią tik teko skaityti, atpažinsite šį mažąjį „aš“. Jei kuri nors tokių nuostatų litanija jus išmuš iš vėžių, atminkite: čia kalba jūsų netvarkingoji proto dalis, o ne tikrasis jūs! Pirmas žingsnis – stengtis nepasiduoti šiam triukšmui.

Kitas dalykas, dėl kurio mažasis „aš“ gali pasipiktinti, – tai nuostata, kad praktinės priemonės yra pernelyg paprastos. Neįtikėtina, kaip smarkiai mažieji beždžioniškieji mūsų protai mėgsta apsunkinti gyvenimą. Kai mums pasiūloma kas nors ypač paprasto, imame spyriotis. Jei kas įteiks mums raktus nuo karalystės, iškart nuspręsime, kad kvepia klasta. Juk negali būti, kad viskas taip paprasta! Dar kartelį priminkite sau – čia kalba netvarka.

Užgriozdinti, chaotiški mūsų protai nieko nenutuokia apie paprastumą.

NETVARKA – SĄMONĖS BŪSENA;

TVARKYMASIS – GYVENIMO BŪDAS

„Erdvumas?! Turbūt juokaujate. Mano rūsyje tarp popieriaus ir šlamšto krūvų nėra net kur kojos pastatyti!“ Jei man įnikus gražbyliauti apie platesnį vaizdą galvoje ėmė suktis šitokios (ar panašios) mintys, galbūt nuramins tai, kad jūs ne vieni tokie.

Ar kurios nors iš šių minčių jums artimos?

◊ Sutriuškintas: kad ir kiek stengčiausi, regis, man niekaip nepavyksta susitvarkyti su visu šlamštu.

◊ Visur buvau, viską išbandžiau: prisipirkau knygų apie tvarkymąsi; apsmilkiau visus namus šalavijais; išbandžiau keletą žurnale „Real Simple“ perskaitytų patarimų, kaip viską supaprastinti; kaip apsėstas žiūriu HGTV5*. Tačiau kad ir ką daryčiau, niekas nesikeičia.

◊ Tai ne aš: man nesunku atsikratyti šlamšto, o štai mano vyrui (žmonai, mamai, vaikui...) nelengva išsiskirti su daiktais, todėl jis net nepastebi didėjančių rakandų stirtų.

◊ Išleista: išleidau galybę pinigų funkcionalioms spintoms, dėžutėms ir krepšiams, profesionaliems tvarkytojams, net psichoterapijai... bet manoji netvarka ir toliau yra skausmo, gėdos ir sunkumų šaltinis.

◊ Dvilypumas: mano darbo stalas biure tobulai tvarkingas. O darbo stalas namie – tikra katastrofa.

◊ Kontroliuojamas: esu tvarkinguolis. Savo chaosą valdau tvarka.

◊ Neigiantis: netvarkingas? Aš? Nesu liguistai prisirišęs prie daiktų. Atsikratau daiktų vos tik šie patenka pro duris.

◊ Baimingas: kas man nutiks, jei nuspręsiu atsikratyti šio daikto (minties, santykių, pasipriešinimo, nerimo, padėties visuomenėje simbolio)?

◊ Prisirišęs: mano daiktams manęs reikia.

Nors vis daugėja populiarėjančių patarimų knygų, pokyčių realybės šou, fengšui kursų, vos vienu spragtelėjimu pasiekiamos virtualios pagalbos, sumanių dėžių ir spintų tvarkymo paslaugų, per metus atsieinančių milijardus dolerių, ir asmeninio sandėliavimo industrijos, didesnės nei „McDonald’s“, „Burger King“ ir „Wendy’s“ kartu sudėjus, netvarka ir toliau auga, sparčiai virsdama viena iš didžiausių šių laikų epidemijų.

Šie pribloškiami faktai slepia tai, kas nepaneigiama: jei tiesiog panaikinsime šį užkeikimą, galiausiai atrasime tikrąjį rojų Žemėje. Esame pratę netvarką laikyti daiktu, kuris nėra mūsų dalis; tai nepatogumas ar produktas, kurį būtina išrauti, įveikti, pergudrauti arba perdėlioti į tvarkingas krūveles. O tvarkymasis, kaip ir griežta dieta, kurią reikia ištverti, laikomas tokiu pat įdomiu užsiėmimu kaip danties kanalo taisymas.

Tai kaip čia taip? Kodėl dauguma pastangų susitvarkyti yra trumpalaikės, nors problemai skiriama šitiek dėmesio ir gerų ketinimų? Kodėl mūsų namai ir gyvenimas vis tiek kupini įtampos, sąstingio ir disbalanso?

Tradiciniai tvarkymosi būdai netinkami, nes neįvertinamas energinis poveikis, o tikslingai imdamiesi nors ir smulkaus darbelio ar problemos ir kasdien po truputį tvarkydamiesi nuveiksime kur kas daugiau ir bus veiksmingiau, nei puldami tvarkyti visko iškart. Mes esame linkę pasiduoti ir viską mesti kaip tik tada, kai reikalai pamažu ima keistis, tačiau tie pokyčiai dar būna pernelyg menki, todėl ir nepastebime pažangos. Galime netekti vilties būtent tada, kai neturėtume pasiduoti ir leistis įtikinami ego – mūsų dalies, kuri rūpinasi tik mūsų komfortu ir stengiasi, kad viskas liktų taip, kaip yra.

Kiti tvarkymosi ir organizavimo metodai neveiksmingi todėl, kad propaguoja aktyvų, linijinį tvarkymąsi, atseit problemą galima pataisyti, suvaldyti ar išspręsti. Mūsų vakarietiškoje kultūroje, kur karaliauja vien veiksmas, įprasta, kad jei negalima ko nors padaryti ar priversti ką nutikti dabar, vadinasi, tik tuščiai švaistome brangų savo laiką. Lėtas, palaipsnis procesas stebint, kas vyksta, nesužavės tų, kurie trokšta greitų rezultatų. Šie linijiniai metodai atmeta ir pražiopso lygiai tokius pat veiksmingus juslinius tvarkymosi aspektus, skatinančius mus nurimti, atsipalaiduoti, įsiklausyti, pasiduoti, pajausti, sušvelninti, paleisti.

Dauguma bandymų susitvarkyti nesuteiks mums galimybės išgyventi jausmus, pripažinti savo potvynius ir atoslūgius, sukurti saugią aplinką, priimti tamsiąją savo pusę ar būti jautresniems sau. Modus operandi nukreipiamas tik į rezultatą, o ne kelionę; į mūsų intelektą, o ne įgimtą išmintį; į išmetimą, o ne paleidimą.

Kol mūsų mąstysena nepasikeis ir nepripažinsime, nepriimsime moteriškųjų tvarkymosi aspektų, tol nepradėsime keisti nei savo gyvenimo, nei planetos. Tiesą sakant, būtent šis, kur kas nuosaikesnis, tvarkymosi būdas ne tik išvaduoja nuo netvarkos, bet ir siekia kur kas gilesnį dalyką – vidinę mūsų erdvę.

Radikaliai paprastas šis tvarkymosi paradigmų pokytis yra geroji naujiena kiekvienam – net ir manantiesiems, kad jų gyvenime netvarkos nė su žiburiu nerasi!

4 SWAT (angl. „Special Weapons And Tactics“) – plačiai vartojamas sutrumpinimas, kai kalbama apie įstatymo priežiūros dalinius (greitojo reagavimo būrius), naudojančius karinius ginklus ir ypatingą taktiką rizikingose operacijose, kada situacija pernelyg pavojinga, todėl paprastiems policijos pareigūnams ji neįveikiama.

5 HGTV (angl. „Home & Garden Television“) – JAV ir Kanadoje transliuojamas kabelinės televizijos kanalas, kuriame rodomos įvairios laidos apie namų, sodo tvarkymą, atnaujinimą ir pertvarkymą.

4. FIZINĖ NETVARKA

Neįtikėtinai įdomu, kiek skirtingų

nuotaikų žmogus gali patirti per dieną.

– Anne Morrow Lindbergh

PAKELIUI Į „GOODWILL“6

Per pastaruosius du tvarkymosi dešimtmečius buvo akimirkų, kai jausdavausi visiškai sutrikusi ir ilgėdavausi tų jaukių atsisakytų savasties dalelių, nors giliai širdyje ir žinojau, kad jos man nebenaudingos. Tvarkymosi nerimas kartais sustiprėdavo taip, kad vos nepaprašydavau draugų, komiso parduotuvės pardavėjo ar „Goodwill“ darbuotojo grąžinti man kai kuriuos daiktus.

Man yra tekę važiuoti iš komiso parduotuvės labai nusiminusiai ir išsekusiai nuo galvojimo, kur aš galėjau tinkamai panaudoti ką tik atiduotą daiktą ar drabužį.

Žinau, kad jis buvo per mažas, bet ar tikrai?

Mano dvasinė būsena buvo kaip Sofi iš filmo „Sofi pasirinkimas“, turėjusios apsispręsti, kurį vaiką atiduoti naciams. Ši nerimastinga diatribė gali trukti nuo penkiolikos minučių iki dvidešimt keturių valandų. Paskui karštinė atslūgsta, ir aš galiu ramiai gyventi nesigręžiodama atgal.

Savaime suprantama, mes ne visi tokie (ar tokie įklimpę). Tačiau aš kirsčiau lažybų, kad kiekvienas turime tam tikrą itin savotišką prisirišimo prie daiktų būdą.

Koks jūsiškis? Kaip atrodo ir kokius jausmus jums kelia jūsų „įsikibimo drama“? Kokiomis aplinkybėmis pastebite, jog esate taip tvirtai įsitvėrę, kad net degina rankas? Kaip jūs trukdote ir atsispiriate savo prigimčiai?

Štai kaip vienas mano prisirišimo prie daiktų būdas reiškėsi kur kas dažniau, nei norėčiau pripažinti. Vadinu jį gedulinga eisena iki „Goodwill“ sunkvežimio, konteinerio su ratais, kuris stovi pačiame mūsų prekybos centro automobilių aikštelės gale. Vaizdas paprastai toks: į automobilio bagažinę prigrūdu milžiniškų šiukšlių maišų su drabužiais, batais, rankinėmis, virtuvės rykais, senomis paklodėmis, rankšluosčiais ir pavažiuoju du kvartalus iki konteinerio, kamuojama sumišusių jausmų – nekantraus ryžto, palengvėjimo ir baimės. Verčiu save kartoti mantrą: ooo, viskas bus kuo puikiausiai... Aš galiu... čia nieko tokio... visiškai paprasta... štai...

Jaučiu augančią įtampą.

Sustabdžius automobilį šalia konteinerio, mane perveria pažįstamas jausmas: Viešpatie, negaliu atiduoti tos nuostabios žalios striukytės su gobtuvu, kurią ji vilkėjo trejus metus. Dar dabar regiu ją taip apsirengusią, bėgiojančią ir kvatojančią su kyšančiomis iš po gobtuvo garbanomis. Drabužėlis kuo puikiausiai išsilaikęs. O dar šie mieli vaikiški batukai! Galbūt galėčiau iš jų padaryti kokį meno kūrinį ir pakabinti kur nors namuose? Esu tokius mačiusi pakabintus ant automobilio galinio vaizdo veidrodėlio arba padengtus bronziniais dažais...

Štai ir vėl nugali beždžioniškasis mąstymas.

Galėčiau šias paklodes panaudoti... na... nežinau kam... ak, taip, mumijos kostiumui, apie kurį kalbėjome. Įsitikinusi, kad kada nors jos pravers (gulėdamos ir pelydamos rūsyje). O auskarai, kuriuos man dovanojo senelė (ir kuriais niekada nesipuošiau)...

Ir taip toliau...

Bijau, kad man nepavyks!

Prisiverčiu išsiropšti iš automobilio ir prakaituojančiais delnais patraukiu konteinerio link. Kvėpuok, Stefani, kvėpuok...

Pasiraususi maiše ištraukiu tą striukytę. Negaliu jos atiduoti. Ji taip gražiai atrodė ją vilkėdama. (Prisikišu ją prie nosies.) Ak, drabužėlis vis dar kvepia dukryte, jos džiaugsmu, energija... Negaliu atsisakyti šito kvapo! Nugrūdu striukę į bagažinės gilumą, kad konteinerio prižiūrėtojas jos nepastebėtų.

Maišus įteikiu darbuotojui. Svyruoju į šalis, mane pykina. Silpstantis mano ryžtas virsta didžiule pliurza ant šaligatvio. Gedžiu. Nekenčiu. Negaliu pakęsti šito jausmo! Man liūdna, jaučiuosi tokia tuščia... tokia... et... pala...

Ir nutinka štai kas.

Pro egoistiško proto baimės užraktą prasiveržia mažas mažučiukas sąmoningumo blyksnis. Beveik nepastebimas... Taip, nejau tai įmanoma? Nejau aš jaučiuosi vos vos lengviau? Ar man šiek tiek lengviau kvėpuoti?

Kai grįžau namo, pagaliau pirmąkart giliai įkvepiu. Viskas gerai. Aš tai ištvėriau. Man pavyko. Jaučiuosi beveik gerai.

Vėliau mane aplanko tokia mintis: po galais, kam reikėjo viską taip dramatizuoti? Dukters striukytė ir vėl keliauja į dėžę, kur kaupiu daiktus labdarai, iki kito karto, kai vėl viską vešiu į pilną „Goodwill“ automobilį. Galiausiai – po penkių mėginimų – pavyko atsisveikinti su šiuo drabužėliu.

NETVARKA KAIP ORŲ PERMAINOS

Po daugybės tokių su „Goodwill“ susijusių nuotykių aš pamažu, bet užtikrintai mokausi atskirti triukšmingą dramatizmą ir smarkų širdies plakimą nuo kur kas ramesnio, plaukimą pasroviui primenančio gebėjimo priimti. Dabar į tokias dramas žvelgiu kaip į prisirišimo prie daiktų būdą, kuris yra platesnės mano asmeninės ir unikalios „orų permainų“ sistemos dalis. Puikiai įsisąmoninau tokių elgesio apraiškų savybę liautis – tai tarsi debesys, užslenkantys ir išsisklaidantys, ar staigi audra, sustiprėjanti ir nurimstanti, todėl dabar kiekvieną įvykį, emociją, fizinį pojūtį, kuris neatspindi ramios vidinės mano erdvės, galiu paaiškinti taip: tai paprasčiausiai orų permainos.

Prakaituoti delnai – orų permainos. Paviršinis kvėpavimas – orų permainos. Nuogąstavimas, kad suklydau, – orų permainos. Nerimas, kad jau nebesiuvami tokie drabužiai kaip tas, kurį ką tik atidaviau, – orų permainos. Nerimas, kad naujieji šeimininkai nepasirūpins senuoju nešiojamuoju mano kompiuteriu taip gerai kaip aš, – orų permainos. Nerimas nerasti kito tokio kaip šis, – orų permainos. Prisiminimai apie tai, kaip vaikystėje iš manęs kas nors buvo atimta, – orų permainos. Gedulas praradus – orų permainos. Ašaros – orų permainos. Baimė dėl ateities – emocinių orų permainos...

Palyginkite išvardytas prisirišimo prie daiktų apraiškas su šiomis: susitaikymas – ne orų permainos. Tikėjimas, kad ten, kur slypi šis gebėjimas priimti, yra ir šis tas daugiau – ne orų permainos. Erdvus atotrūkis – ne orų permainos. Pripažinimas, kad orų permainos yra, – ne orų permainos. Grynos, skaidrios, tvarkingos šios būsenos yra išties puikus dalykas.

FIZINĖS NETVARKOS APIBRĖŽIMAS

Fizinė netvarka yra mums geriausiai pažįstama, nes ji pastebima ir akivaizdi; tai matomi daiktai, į kuriuos atsitrenkiame ir pro kuriuos praeiname kasdien. Jei į bent vieną teiginį atsakysite „taip“, vadinasi, fizinė netvarka jums būdinga.

◊ Turiu daiktų, kurių man daugiau nebereikia, tokių, kurių nebenaudoju arba jie man nebepatinka.

◊ Turiu daiktų, kurie man nebetinka.

◊ Turiu sulūžusių, sugedusių daiktų, nebaigtų sumanymų.

◊ Turiu daiktų, neturinčių savo „namų“ ir (arba) niekada nepadedamų į vietą.

Energiniu požiūriu, fizinė netvarka yra tiesmukiškiausias ir labiausiai paplitęs prisirišimo prie daiktų būdas. Tačiau gera žinia ta, kad kaip tik dėl akivaizdumo ši netvarka ir padės jums rasti išeitį!

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Pirmas žingsnis kovojant su netvarka yra gebėti atpažinti daugybę būdų, kaip netvarka žaidžia su mūsų energija ir mintimis. Visada svarbu prisiminti, kad šios orų permainos nėra mūsų tikrojo „aš“ dalis ir visa tai praeina, jei tik pasistengiame su tuo nesusitapatinti.

FIZINĖS NETVARKOS ĮSISĄMONINIMAS

Toliau pateikiamas sąrašas būdų, kaip netvarka fiziškai pasireiškia mūsų gyvenime. Siūlau uždengti sąrašą kortele arba popieriaus lapu ir pamažu jį slinkti žemyn atidengiant tik po vieną eilutę. Atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės perskaitę kiekvieną. Baigę padarykite keleto minučių pertraukėlę: užsimerkite ir įsisąmoninkite, kaip jaučiatės.

Atkreipkite dėmesį, ar kurie nors iš aprašytų būdų jus erzina, sukelia kokius nors pojūčius ir (arba) prisiminimus, vaizdinius, mintis, jausmus. Atpažinę jausmą ar įprotį paprasčiausiai leiskite jam egzistuoti. Nesistenkite analizuoti ar ką nors taisyti. Tiesiog pastebėkite. Pajuskite.

Užuomina: galbūt netikite, bet ši ir tolesnės knygos užduotys palieka galingą energinį pėdsaką. Raštu pateikiami žodžiai paveikesni nei ištarti. Jie gali sukelti stiprias fizines ir emocines reakcijas, jei esate įsitempę. Šio pratimo tikslas – geriau įsisąmoninti tai, prie ko esate prisirišę, tik stebint (pajuntant) žodžių sukeliamas reakcijas kaip informaciją. Jei susierzinsite, pasijusite sukrėsti, išsiblaškę, pavargę ar net nesveikuojantys, nutraukite užsiėmimą ir pailsėkite. Išgerkite stiklinę vandens. Įkvėpkite gryno oro. Kartokite sau: „Tai ne mano.“ Nieko tokio, jei ničnieko nejaučiate. Jutimų pasaulyje niekada nebūna teisingų ir klaidingų atsakymų. Niekada.

◊ Krūvos, stirtos, bokštai, popieriai...

◊ Neperskaityti straipsniai, knygos, žurnalai, laikraščių iškarpos...

◊ Grūste prigrūstos spintos (stalčiai, sandėliukai, pakampės)...

◊ Dulkės, voratinkliai, purvas, suodžiai, nešvarumai, netvarka, puvenos, pelėsiai...

◊ Neveikiantys, numesti, sulūžę, subraižyti, suplyšę, nederantys, ne vietoje, netvarkingai padėti...

◊ Dingę, sugrūsti, supainioti, išmėtyti, išsilieję, kyšantys, chaotiški, triukšmingi...

◊ Dvokūs, purvini, sugedę, tamsūs, blausūs, apskretę, šalti ir drėgni...

Stabtelėkite ir pajuskite: radę minutę peržiūrėti sąrašą, užsimerkite. Įsisąmoninkite visas mintis, jausmus ir (arba) šiuo metu kylančius naujas orų permainas. Susitelkite į kvėpavimą. Atminkite: nereikia nieko daryti, paprasčiausiai stebėkite, leiskite vykti tam, kas vyksta, ir šiuos prisirišimo prie daiktų būdus laikykite sutrikusios pusiausvyros požymiais.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Skirkite šiek tiek laiko ir dienoraštyje pamąstykite apie tai, kaip netvarka fiziškai pasireiškia jūsų gyvenime.

◊ Atlikus sąrašo peržiūros pratimą, man labiausiai įstrigo _________

◊ Fizinė netvarka pasireiškia mano gyvenime keliais būdais: _________

◊ Kai matau namie (kitų žmonių namuose) netvarką, jaučiuosi _________

◊ Šią akimirką (šiandien) galiu padaryti vieną dalyką, dėl kurio pasijusiu geriau, tai yra _________

6 „Goodwill“ – ne pelno siekianti organizacija, padedanti įsidarbinti, o lėšos tam renkamos iš didžiulio labdaros parduotuvių tinklo.

5. PROTO NETVARKA

Smegenys transliuoja, o pasaulis realizuoja.

Dirbkite su savo mintimis, ir pasaulis taip pat keisis.

Tai labai paprasta.

– Byron Katie

TAI PSICHIKOS SRITIS

Žmogaus protas – tai geriausia dramos mašina, kokią tik galima rasti. Ji lengvai nešiojama. Veikia dieną ir net (ypač) naktį, kai to nesuvokiame arba nepastebime. Gali išsiplėsti iki begalybės, ir tereikia vaizduotės, kad veiktų. Ji kepte kepa geriausius pasakojimus. Paprasčiausiai pamaitinkite ją keliais pikantiškesniais nuogirdų kąsneliais, netikslia informacija, suteikite emocinio krūvio, atgaivinkite vaikystės prisiminimus (kuo labiau traumuojanti patirtis, tuo geriau) ir voilą, brangučiai, jūsų drama jau kunkuliuoja!

Tai, ką sukuriate ir patiriate, yra nulemta tik to, kuo jūs maitinate savo protą. Pamėtėkite smegenims pasakojimą apie terorizmą šalyje, kurioje ketinate praleisti atostogas, ir štai jūs jau sukuriate nuostabaus bauginančių malonumų sodo vaizdinį, o šio finalinė scena – grasinant jus nušauti, jūs apiplėšiami, kai jau ketinate eiti šalin nuo bankomato. Papildomai pašerkite savo protą daugybe istorijų apie žemės drebėjimus, skurdą ir neseniai įvykusią aviakatastrofą ir, veikiausiai, jūs jau puolate rinkti kelionių agento numerį norėdami atšaukti kelionę ir gaudydami kvapą be perstojo murmate: „Aš niekur nevažiuosiu!“

Dar pridėkite poveikį streso hormonų, kurie užplūsta jūsų centrinę nervų sistemą, ir „išsigandęs“ virsta „visko bijančiu“. Vos tik smegenyse sužadinamos šios cheminės medžiagos, gali prireikti laiko pusiausvyrai atgauti.

Savaime suprantama, aš taip pat patyriau nemažai skausmingų akimirkų, bet nė vienos neprisimenu taip gyvai, kaip tos prieš daugybę metų, kai sulaukiau nekalto skambučio iš dukters mokyklos: „Kai susirinko visa klasė, jūsų dukters nebuvo. Ar ji susirgo?“

Mano galvoje tuo metu sukosi: „Aš ką tik įsodinau vaiką į autobusą.“

Mano būsena laukiant mokyklos administratorės skambučio per be galo ilgas penkias minutes kito nuo visiško šaltakraujiškumo – jie paprasčiausiai suklydo – iki paties blogiausio ir siaubingiausio scenarijaus.

Mane apėmė tas neapsakomai nemalonus jausmas, su kuriuo susiduria tėvai, sužinoję, kad jų „mažylis“ dingo. Vien nuo minties apie nesuvokiamus nusikaltimus, kai nukenčia vaikai, pajutau kolektyvinį siaubą. Jis buvo toks stiprus, kad man bemaž prasidėjo hiperventiliacijos sindromas, ir nedaug trūko, kad apsivemčiau. Neįsivaizdavau, kaip galėsiu gyventi po to, kas nutiko.

Kaip mano greitis taip staigiai šoktelėjo nuo nulio iki šimto mylių per valandą? Visiškai nekaltas pasiteiravimas per penkias minutes įsuko mane į baisiausio košmaro sūkurį. Tiesiog nuostabu, ką gali sukurti protas iš tiek mažai duomenų ir užuominų.

Nors ir buvo siaubinga išgyventi jausmą, kuris prilygo penktos kategorijos uraganui, vis dėlto nutiko labai įdomus dalykas: suvokiau, kad dalis manęs visa tai nešališkai mato iš šono. Stebėjau, kaip iš labai ramios virtau paklaikusia moterimi, pasirengusia šokti į automobilį ir leistis ieškoti dukters. Ne tik jaučiau, bet net galėjau mintyse matyti, kaip tamsūs baimės nuodai užplūsta mano kūną, tarsi pilve lyg pagreitintas vėžys būtų sprogusi atominė bomba. Suvokiau šių jausmų intensyvumą ir supratau, kad jeigu leisiu jiems nevaržomai toliau plisti po kūną, ilgainiui sulauksiu išties neigiamų padarinių.

Mokyklos administratorė, kaip ir žadėjo, paskambino man ir patikino, kad įvyko nesusipratimas. Mano duktė tuo metu kitame kabinete rašė praleistą kontrolinį darbą. Man prireikė daugiau nei valandos apsiraminti. Net ir žinodama, kad viskas gerai, vis tiek jaučiausi nekaip. Norėjosi ką nors apkaltinti dėl tokios bjaurios savijautos, bet nebuvo ko kaltinti, net ir savęs pačios.

Galiausiai suvokiau, kad man buvo įteikta didžiulė dovana. Aš galėjau išgyventi baisiausią košmarą iš tiesų jo nepatirdama. Man buvo leista stebėti, ką daro kūnas su emociškai itin stipria informacija, sukurta mano smegenų. Turėjau galimybę pajusti begalinę užuojautą tiems, kuriems iš tiesų teko patirti tokius košmariškus dalykus.

Ši sukrečiama patirtis, dar viena pamokanti akimirka iš daugybės kitų, įteikė puikią dovaną – suvokimą, kokia neapsakoma jėga mes, žmonės, disponuojame kiekvieną akimirką, kiekvieną dieną. Jei trupinėlis gali sukelti tokį minčių srautą mūsų smegenyse, kas būtų, jei ugdytumės santūrumą ir pakeistume kasdienę savo smegenų „mitybą“? O jeigu sąmoningai performuluotume neigiamą požiūrį ar įsitikinimą bent kartą per dieną? O kas, jei leistume savo jausmams – skausmui, sielvartui ar baimei – tiesiog būti jausmais, neversdami jų veiksmais ir dar labiau nekurstydami? O jei tiesiog stebėtume jausmų proveržį nepriimdami jo asmeniškai arba rimtai? Jeigu daugiau žmonių stengtųsi nesitapatinti su bent viena mažyte drama per dieną, kokią įtaką tai turėtų mums, ir, drįsčiau paklausti, mūsų pasauliui?

Dėl vieno esu įsitikinusi: nereikia jokio būdo ar priemonės norint sukurti džiaugsmingą, erdvų gyvenimą be netvarkos, kurio taip trokštate, nes viskas, ko reikia, jau yra šiame nuostabiame pakete, vadinamame žmogaus kūnu, ir lanksčiame generatoriuje, vadinamame smegenimis!

KOJAS PAKERTANTI BAIMĖ

Tad kas gi buvo tas sprogimo pojūtis mano pilve? Kodėl jis buvo toks instinktyvus ir atėmė visas jėgas? Kodėl jo poveikis išliko taip ilgai, nors pats įvykis jau buvo pasibaigęs?

Jei turėčiau papasakoti savąją skambučio istoriją remdamasi (labai supaprastintai) biocheminiais dalykais, ši grandininė reakcija būtų atrodžiusi maždaug taip:

Išorinis dirgiklis – skambutis iš mano dukters mokyklos. Baimės banga sukelia mano smegenyse daugybę elektrinių impulsų, signalizuojančių kūnui, kad jis turi išskirti tam tikras chemines medžiagas. Vos tik išskiriamos, jos užplūsta mano organizmą ieškodamos receptorių, atsakingų už baimę ir paniką. Kol aš siaubingai įsitempusi ir pasirengusi blogiausiam, tol maitinu baimę, o šios molekulės toliau dauginasi ir, visų baisiausia, nenyksta. Kaip ir netvarka.

Tokį nutikimą kaip šis reikšmingą padaro ne tik žala, bet ir tai, kaip suformuojamas įprotis, vėliau nulemiantis panašias reakcijas, kylančias kaskart, kai kas nors netikėtai paskambina, per vakaro naujienas pranešama apie dingusį vaiką ar gatve pravažiuoja juodas pikapas tamsintais langais.

Tai vienas iš būdų, kaip mes užkimbame ant savo istorijų kabliuko ar net priprantame prie jų. Kaip išvengti tos kojas pakertančios baimės? Išsiugdę sugebėjimą nesileisti užvaldomiems, galėsime sustabdyti destruktyvias cheminių medžiagų nespėjusias paleisti mintis.

KOKIA JŪSŲ ISTORIJA?

Bestselerių autorė Byron Katie teigia, kad mūsų kančių priežastis ir skausmas yra ne mūsų problemos, o mintys apie jas. Kai esame pajėgūs pripažinti, jog mūsų fizinė ir emocinė netvarka prasidėjo nuo minties, prie kurios prisirišome, galime pamažu nukenksminti ją lygiai taip, kaip ji atsirado, – tereikia sumažinti krūvį ir kaipmat performuluoti staiga kilusią mintį. Galite pradėti dabar: peržvelkite istorijas, kurias pasakojate, ir paklauskite savęs, tai tiesa ar ne.

Štai mano priežasčių, dėl kurių laikomės ko nors įsikibę, dešimtukas, sudarytas daugybę metų klausantis moterų, kalbančių mano „Tvarkymosi ratelio“ paramos grupėse apie tai, kaip netvarka pasireiškia jų gyvenime ir kokius jausmus kelia. Atkreipkite dėmesį į tas mintis, kurios ras atgarsį jumyse, suerzins jus ar net privers šyptelėti. Žinoma, jei pajusite kylant orų permainas, stabtelėkite, giliai kvėpuokite, stebėkite ir leiskite šiam jausmui praeiti.

1. NEPRITEKLIAUS BAIMĖ: „Dėl viso pikto.“

Tai, matyt, dažniausia priežastis, verčianti mus prie ko nors prisirišti. Ji kyla iš stipraus įsitikinimo, kad visiems visko pakakti negali, ateitis miglota, o gyvenimas labai sunkus. Tai tokios mintys kaip: „O jei man to dar prireiks?“; „Aš pražiopsosiu ką nors svarbaus, jei neperskaitysiu visų šių (trejų metų senumo) iškarpų iš žurnalo“; „Jie gali liautis gaminę šį produktą, tad verčiau prikaupsiu atsargų.“ Kartais tokiõs nepritekliaus baimės skatinamas mintis kelia įsitikinimai, kurie neišnyksta ir yra perduodami iš kartos į kartą, nors juos kadaise paskatino tokie rimti įvykiai kaip Didžioji depresija. Išgyvenimo metodai, taikyti pirmųjų kolonistų, vis dar gyvi daugelio mūsų gyvenime, tai patvirtina voveraičių elgesį primenantys mūsų polinkiai įsikibti ir kaupti daiktus dėl visa pikta, jei netyčia būrys skėrių neleis iškišti iš namų nosies.

Jei to nepakanka nepritekliaus baimei atgaivinti, dauguma, išorinei tikrovei patvirtinus mūsų įsitikinimus, mėgstame kankinti save (ir kitus) nuolat kartodami: „Ar aš tau nesakiau.“ Kitą kartą, kai ir vėl ketinsite pernelyg apibendrinti: „Matai, ar aš tau nesakiau! Taip ir žinojau, kad neturėjome išmesti to kompiuterio, antro dviračio, treniruoklio (kitaip tariant, drabužių kabyklos), šaldytuvo, golfo lazdų...“, priimkite tai kaip progą stabtelėti, įkvėpti ir pakartoti šiuos žodžius: „Dabar jau galiu ramiai su tuo atsisveikinti.“

2. GALIOJIMO TERMINAS: „Tai dar neišnaudota.“

Tokį prisirišimą skatina įsitikinimas, kad įvairiausi daiktai, žmonės, potyriai turi galiojimo terminą ir būtinai turi gulėti lentynoje keletą dešimtmečių, kol tai bus panaudota: „Noriu, kad atsipirktų tai, ką už šitą daiktą sumokėjau“; „Tai kainavo krūvą pinigų“; „Šis daiktas dar per geras keliauti į „Goodwill“ – štai kelios galimos tokio prisirišimo apraiškos. Tiesa ta, kad daiktai gali gerokai pergyventi tikrąjį jų poreikį. Vienas iš pasiūlymų – įsivaizduoti, kaip kiti džiaugiasi tuo daiktu, ir atiduoti jį kam nors, kas tą daiktą naudos, kol jo gyvenimo ciklas baigsis.

3. SENTIMENTALUS PRISIRIŠIMAS: „Tai man primena...“

Kai kurie bijo, kad atsisveikinimas su širdžiai brangiais, praeitį primenančiais daiktais amžiams ištrins ir niekais pavers nuostabius prisiminimus. Tai tokie daiktai kaip sudriskusi dygsniuota antklodė, primenanti vasaras, praleistas prie Šampleino ežero, vaikų piešinėliai ir darbeliai, susiliejusios ir išblukusios momentinės nuotraukos su žmonėmis ir vietomis, kurių net nebepamenate. Galbūt suvokimas, kad malonūs prisiminimai – kaip ir teigiama energija – niekada neišnyksta ir neišsitrina (o blogi prisiminimai gali jus nepaliaujamai alinti), gali padėti lengviau atsirinkti (išsaugoti) tai, kas priverčia širdį dainuoti, ir atsisveikinti su tuo, kas nebedžiugina. Tvarkymosi testukas pasitikrinti, kurį rasite 23 skyriuje, – puiki pradžia.

4. KALTĖ NR. 1: „Teta Dorotė (amžiną jai atilsį) mane užmuštų.“

Tai labai didelė problema tiems, kurie tiki, kad yra morališkai įpareigoti perduoti iš kartos į kartą tradicijas, paveldėtas iš mūsų brangiausių protėvių. Septynioliktojo amžiaus krėslą privalome kruopščiai pastatyti garbingoje vietoje, nes taip darė senelis ir senelio senelis. Nepaisykite, kad jame siaubingai nepatogu sėdėti ir jis gali sulūžti, jei ant jo klestelės asmuo, sveriantis daugiau nei aštuoniolika kilogramų. Gyvename baimindamiesi, kad mūsų mirę artimieji iššoks iš kapų ir čiups mus už gerklės sužinoję, kad pardavėme numylėtas jų brangenybes „eBay“ aukcione. Nufotografuokite jas ir keletą nuotraukų įdėkite į albumą ateities kartoms. Parašykite nuoširdų kiekvieno objekto apibūdinimą nepamiršdami paminėti, koks svarbus jis buvo jūsų šeimai. Jei jūs be galo žavitės tuo daiktu, aišku, pasilikite jį. Sutaisykite, pastatykite matomoje vietoje ir džiaukitės juo savo, o ne tetos Dorotės malonumui!

5. KALTĖ NR. 2: „Šiems daiktams reikia manęs.“

Kai kurie žmonės daiktus laiko kone šeimos nariais. Padovanoti seną nešiojamąjį kompiuterį jiems tolygu atiduoti įvaikinti savo vaiką kokiems nepažįstamiems ir ne tokiems įgudusiems įtėviams, kurie veikiausiai nesugebės juo pasirūpinti geriau už juos! „Aš negaliu išmesti šito daikto, kol neradau jam tinkamų namų“ – tai puiki atidėliojimo taktika, o tų, kuriuos kamuoja begalinis polinkis kontroliuoti, prisirišimo įpročių panteone toks prieštaravimas užima garbingą vietą. Jei šis arba kuris nors kitas prisirišimo prie daiktų būdas yra jums artimas, galiu pasiūlyti itin veiksmingą priešnuodį: gebėjimą priimti save ir kupiną atjautos rūpinimąsi savimi. Vartoti kasdien.

6. TUŠTUMA: „Jei per daug susitvarkysiu, iš manęs nieko neliks.“

Dauguma gyvename bijodami, kad išdalijus savo daiktus atsivers gili juodoji tuštumos skylė. Kas manęs laukia, jei to atsisakysiu? Kai kuriems vien mintis, kad vertėtų atsisakyti savo daiktų (santykių, darbo), kelia tokį siaubą, tarsi kas nors baustųsi juos palikti vienui vienus, surakintus grandinėmis ir nuogus negyvenamoje saloje. Netekties jausmas įsiskverbia labai giliai. Apie šį prisirišimo būdą aš sužinojau tai, kad žmogus paralyžiuojamas ne nepritekliaus baimės, o sielvarto nuotaikų. Tačiau turiu gerų žinių ir tiems, kuriuos itin smarkiai veikia tokios bangos: lėtai ir švelniai atsisveikindami su daiktais turėsite nuostabią galimybę pajusti netektį ir užglaistyti šios patirties žalą. Pagerbkite ir pripažinkite tuos objektus (elgesio apraiškas, santykius), kurių atsisakote. Padėkokite jiems, palaiminkite, įvertinkite, ką jie jums reiškė. Sušvelninti išsiskyrimą galėtų koks nors ypatingas ritualas ar atsisveikinimo altorius. Už kiekvieną bandymą tvarkytis atlyginkite sau padarydami ką nors, kas džiugintų širdį.

7. VENGIMAS: „Nenoriu būti priverstas tai išgyventi.“

Dažnai esame linkę įvairiais būdais pernelyg slėptis ir gintis nuo baimės akis į akį susidurti su savo emocijomis. Neigimas apsaugo mus nuo „baisiojo“ tvarkymosi ir apimančių nuo jo jausmų. Galime virsti ne tik pamišusiais dėl tvarkos, bet ir tauškaliais, kurie šneka it prisukti. Galime užgraužti save iki sąmonės netekimo vien tam, kad išvengtume įkyraus sielvarto ir netekties pojūčio. Vaistai nuo skausmo, alkoholis, narkotikai, seksas, kaupimas – šios vengimo strategijos, kuriančios klaidingą saugumo iliuziją, tėra destruktyvesnės prisirišimo prie daiktų formos. Priminimas sau: pradėk pamažu, leisk kilti jausmams, nepaprastai stipriai rūpinkis savimi. Kartokite sau, kad matote šviesą tunelio gale (net jei tuo ir netikite).

8. AUKOS SINDROMAS: „Aš tokia vargšelė.“

Tie patys pasikartojantys pasakojimai apie aplaidžius ir smurtaujančius tėvus, atleidimą iš darbo, skausmingas skyrybas puikiai padeda nepasijudinti iš sąstingio ir sužlugdyti bet kokį mėginimą tvarkytis. „Aš tokia vargšelė“ sindromas yra tarsi išsipildanti pranašystė, kuriai išties sunku padaryti galą, nes beždžionės protas nesunkiai gali šliūkštelėti į ugnį žibalo. Kitą kartą, kai pasijusite įkalinti rutinos gniaužtuose ir imsite savęs gailėtis, išbandykite tai: pajauskite dėkingumą už ką nors, kas jūsų gyvenime sėkmingai klostosi, ir stebėkite, kas nutiks.

9. JAUSMAS, KAD ESATE KAŽKO DALIS: „Dėl to jaučiuosi pritampanti.“

Dažnai laikomės įsikibę kokių nors daiktų, nes jie neva labai reikšmingi mums: sudriskę marškinėliai, liudijantys, kokie hipiški buvote per 1972-ųjų „Rolling Stones“ koncertą; apdulkėjusi literatūros klasikos kolekcija (kurios neatsivertėte jau tris dešimtmečius), bylojanti apie jūsų išmintį; vaikinas, kurio negalite palikti, nes jis pernelyg išvaizdus ir šaunus, nors bjauriai ir nepagarbiai su jumis elgiasi, bet tai smulkmena. Jei jums to labai reikia, nufotografuokite tai (juos ar jį) ir atsisveikinkite (su jais ar juo)! Ir panaudokite nuotrauką per atsisveikinimo ritualą.

10. KOLEKTYVINĖ PASĄMONĖ: „Jei visi taip elgiasi arba tai turi, vadinasi, viskas gerai.“

Lengva pasiduoti neigimui, kai kolektyvinė kultūra propaguoja tokį gyvenimo būdą, kuris gali būti žalingas ir kenksmingas mūsų kūnams, namams, aplinkai ir gyvenimams. Jei visi valgo greitąjį maistą, matyt, jis nekenkia. Jei visi naudoja pesticidus, kad jų veja būtų tobula, žalia ir nepiktžolėta, vadinasi, tai nekenksminga. Jei visi turi degalus ryjantį visureigį, vadinasi, čia nieko baisaus. Jei visi gauna / daro / turi... Stebėkite savo poreikį veikti ar turėti ką nors, kas jums neatrodo tinkama. Vien dėl to, kad kas nors kitas taip daro ar tai turi, dar nereiškia, jog tai naudinga ir pravartu jums. Atkreipkite į tai dėmesį ir neignoruokite savo jausmų. Taip pat nesmerkite tų, kurie taip elgiasi ar tai turi. Neigiama jūsų nuomonė apie juos yra tokia pat žalinga!

PROTO NETVARKOS APIBRĖŽIMAS

Proto netvarka – tai nenutrūkstamas tauškėjimas, kuriamas mūsų siauraprotiškumo, arba beždžionės proto. Tai nurodinėjančio, kad užsitikrintų amžiną patogumą ir saugumą, ego valdos.

Keletas psichinės netvarkos išraiškų:

◊ nevalingos baimės: „turėčiau“, „negaliu“, „negalėčiau“, „neturėčiau“;

◊ neigiami prasimanymai, kuriais nuodijatės; varžantys įsitikinimai; savikalta;

◊ kaltės kamuojama sąžinė;

◊ „kokia aš vargšė“ sindromas;

◊ apkalbos;

◊ polinkis per daug galvoti, analizuoti, perdėm racionalizuoti;

◊ plepėjimas kaip užsuktam, pozavimas, nepaliaujamas nesąmonių tauškimas, verkšlenimas, įkyrus dejavimas.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Tai dar viena galimybė įsisąmoninti šiokį tokį „krūvį ir triukšmą“, kuris jūsų neapleidžia.

ĮSISĄMONINKITE PSICHINES ŠIUKŠLES

Pirmiausia susidarykite dienoraštyje sąrašą mažiausiai penkių varžančių įsitikinimų, pavyzdžiui, minčių ar veiksmų, kurie kasdien jus trikdo, erzina, jaudina, siutina, žlugdo ar liūdina.

Jūsų sąrašas galėtų atrodyti maždaug taip:

◊ Aš negaliu to turėti (daryti, toks būti).

◊ Niekas manęs nesupranta.

◊ Negaliu to atsisakyti.

◊ Mano gyvenimas tuščias ir nykus.

◊ Nieko nepadarau iki galo.

◊ Man niekada nepavyks to pasiekti.

Ar sudarę sąrašą jaučiate karščio antplūdį, labiau ištroškote, ėmė tankiau plakti širdis, o gal nusmelkė dieglys? Nieko nesiimkite, leiskite sau patirti visas kilusias emocijas. Nepamirškite... stabtelėti ir pajausti.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasitelkę šiuos teiginius atskleiskite, kokias istorijas sau pasakojate. Kad poveikis būtų stipresnis (t. y. padėtų įsisąmoninti ir sumažinti emocinį krūvį), vienu metu susitelkite tik į vieną istoriją.

◊ Vienas iš man nebenaudingų pasakojimų, kurį vis tiek sau primenu, yra _________

◊ Dėl šios istorijos jaučiuosi _________

◊ Žinau, kad šis pasakojimas netiesa (man nenaudingas), nes _________

◊ Galiu ramiai išmesti iš galvos šią istoriją, nes (ei, atkreipkite dėmesį į tą jūsų esybės dalį, kuri nesijaučia saugiai) _________

◊ Iš tiesų, teisybė tokia (ir aš kaip tik tai ir norėčiau sau papasakoti), kad _________

6. EMOCINĖ NETVARKA

Prašau, jauskite atsakomybę už energiją,

kurią skleidžiate.

– Dr. Jill Bolte Taylor

Ką bendra turi gerai žinomi animacinių filmukų herojai, debesys ir raišteliai? Visiškai nieko, nebent esate mano darbo grupės dalyvis ir jums žinomi emocinės netvarkos apraiškų mūsų gyvenime pavyzdžiai bei jų poveikis mums, mūsų pasauliui, žinote, ką reiškia visa tai sutvarkyti. Aptarinėdama emocinę netvarką aš pasitelkiu šias netikėtas metaforas todėl, kad kiekviena jų išryškina vis kitą problemos aspektą. O kai galėsite visus juos atpažinti, būsite jau gerokai pramokę kovoti su nepastebima tokio tipo netvarka.

VISA TAI – ENERGIJA

Turbūt geriausiai tai apibūdino Belleruth Naparstek šiais žodžiais: „Mes esame tik virpesys gyvos ir protingos energijos jūroje.“ Nors netvarka mums atrodo vientisa, suskaidyta į vos pastebimas dalelytes, ji tebūtų ne kas kita kaip paprasčiausi tam tikro dažnio ir įtampos atomai arba, kaip apibūdino žymus jogos mokytojas Paramahansa Yogananda, „sustingusi šviesa“. Japonų mokslininkas dr. Masaru Emoto knygoje „Žinia, kurią mums praneša vanduo“ („The Hidden Messages in Water“) aiškina taip:

Manote, kad gyvenimas – tai virpesiai? Net ir šis stalas? Ar šita kėdė? Mano... kūnas? Išties sunku patikėti, jog daiktai, kuriuos galite pakelti rankomis ir patyrinėti, pavyzdžiui, mediena, akmenys ar betonas, visi virpa.

Energija, kaip ir bangos, juda ir kinta, nuslūgsta ir plūsteli. Ji formuoja, išformuoja ir informuoja. Materija nuolat kinta vėl virsdama energija, o šioji, savo ruožtu, virsta materija. Energija nejaučia pagiežos. Jai nerūpi, jei jūsų nuotaika prasta. Ji nėra nei gera, nei bloga. Ji – grynasis potencialas, gryna ekspresija, gryna trauka.

Kaip ir orų žemėlapiuose per vakaro žinias, tam tikrose savo namų, darbovietės ir gyvenimo srityse galime pastebėti ramias ir taikingas energijos apraiškas, tačiau kitur išvysime nerimastingus, nenusistovėjusius „žemo slėgio“ frontus. Jūsų erdvės gali atrodyti agresyvios, suspaustos, kupinos įtampos, o kitos, priešingai, ramios, švelnios ir nuoseklios. Viską lemia jūsų požiūris į jas, kitaip tariant, tai, ar platus jūsų akiratis, ar jūs pastabūs ir nešališki.

NETVARKA NEAPLEIDŽIA MŪSŲ, KAD IR KUR EITUME

Ar pamenate Pigpeną, tą žavingą animacinio filmuko „Peanuts“ veikėją, kuris visur vaikšto lydimas neišnykstančio dulkių debesies? Paskui save mes tąsomės galybę varžančių įsitikinimų, emocinių saitų ir visus tuos savosios esybės aspektus, kuriuos nuslopiname, bandome paneigti ir kuriems priešinamės – tai dar vadinama šešėliu, todėl, galima sakyti, ne tiek daug ir skiriamės nuo to mielo mažylio. Kuo galingesnis mūsų šešėlis, tuo tirštesnis, tankesnis ir, drįsčiau teigti, ne toks mielas tas mūsų nematomas debesis.

Kad suprastumėte, kaip mūsų asmeninės energijos laukas gali paveikti žmones, vietas ir daiktus, įsivaizduokite, kad viskas, kas sukasi tame debesyje, yra sąsajų rinkinys: kiekvienas nebenaudojamas ar nebemėgstamas objektas atspindi vieną iš tų jus ribojančių saitų. Skausmingi prisiminimai, su kuriais nesusitaikėte ir jų nepavyko pamiršti, prilygsta tokiam saitui. Neigiama mintis – kito saito pavyzdys. Daugybė neigiamų minčių, priklausomybių, siaubinga baimė, polinkis kaupti, skausmingi prisiminimai, kuriuos vis apmąstote, – visa tai kartu sudaro varžančią energinę netvarką.

Tai tarsi didžiulė nepajudinama prielipa, reiškianti viena – visos mus saistančios sąsajos keliauja su mumis, nesvarbu, kur eitume. Mes miegame, valgome, žaidžiame, gyvename, mylimės ir dirbame kartu su... savąja netvarka! Tai dar vienas šeimos narys, kurį maitiname, suteikiame jam pastogę ir tampomės iš paskos. Tačiau ne visada pastebime tą debesėlį. Kol sąmoningai nesumažinsime tų tirštų sankaupų, šis debesis skverbsis visur ir paveiks viską, apie ką galvojame, ką darome, ir kiekvieną, su kuriuo bendraujame.

Sudėkite jus varžantį suvokimo ir paslėptų minčių debesį su visų kitų žmonių debesimis, ir pasaulis atrodys it vienas iš oro linijų žurnaluose pateikiamų žemėlapių, kuriuose vaizduojamos įvairiausius miestus visame pasaulyje jungiančios raudonos linijos.

O mes dar stebimės, kodėl jaučiamės tokie suvaržyti, įsitempę, sutrikę, prislėgti, mums reikia vis daugiau alkoholio, vaistų ir vengimo strategijų kibirkščiuojančioms savo nervų sistemai nuraminti!

LIPNI ENERGIJA

Bijau, kad mano žodžiai skambės kaip vienoje iš tų vėlyvųjų informacinių komercinių laidų: „Palaukite, tai dar ne viskas.“ Kalbant apie Pigpeno debesį, svarbiausia yra ne tik tai, kad jis seka mums iš paskos, nesvarbu, kur keliautume. Šis netvarkos debesis turi dar dvi ypatybes:

◊ jam būdingas galingas magnetinis laukas, pritraukiantis dar daugiau tokių saitų;

◊ jo paliktas energinis niekam nereikalingų emocinių nuosėdų šleifas veikia kitus žmones, gyvenamąsias erdves ir aplinką apskritai.

Panašūs traukia panašius, taigi mes nuolat – dvidešimt keturias valandas per parą – traukiame tokią energiją, kokią išspinduliuojame. Jei mūsų debesis skleidžia virpesius kaip, pavyzdžiui, „aš tokia vargšelė“, „nerimauju dėl pinigų“ ar „bijau sėkmės“, mes ne tik pritrauksime žmones, vietas ir daiktus, kurių energiniam laukui būdingos tokio paties dažnio bangos, bet ir, tikėtina, paliksime nerimo ir baimės šleifą. Vien pagalvoję, kaip stipriai ir neigiamai žmonių mintys ir emocijos veikia gyvenamąsiams erdves, turbūt atleisite man už gana šiurkštų, bet meilės kupiną posakį, kurį vartoju norėdama apibūdinti tokius ypač lipnius energinius šleifus. O vadinu aš juos žmonių atliekomis.

Vertinant objektyviai, priešingas variantas irgi teisingas. Jei skleistume meilės, dėkingumo, dosnumo, atlaidumo, erdvumo, nesisaistymo, harmonijos ir džiaugsmo bangas, paliktume kur kas aukštesnio lygmens šleifą, kuris kai kam sukeltų aiškumo pojūtį. Jei būtume itin erdvūs ir visiškai prie nieko neprisirišę – pasiekę pirmuosius nušvitimo etapus, paskui mus veikiausiai nesivilktų joks šleifas!

ĮPAREIGOJANTYS SAITAI

Kad pamatytumėte, kaip emocijos veikia mus ir mūsų gyvenamąsias erdves, įsivaizduokite tokį nutikimą: tarkim, siaubingai susikivirčijote su sutuoktiniu ir konflikto neišsprendėte arba jums nepavyksta sumažinti tarp jūsų įtampos, nes negalite išgyventi ir atsisveikinti su tuo emociniu krūviu, kurio abu prikaupėte. Energinė įtampa, arba poliariškumas, yra tarsi elemento pliusas ir minusas. Du veiksniai: ginčo stiprumas ir tai, kiek ilgai viskas kaupėsi, lemia įtampos poliariškumo laipsnį.

Jei ginčas labai intensyvus, erdvėje, kur ginčijotės, liks nemažai atliekų. Jei ir vėliau skleisite liūdesio ir įtampos bangas, tikėtina, susidarys tam tikri jus su šia vieta ir vienas kitu siejantys saitai.

Jums nežinant, pasirodo labai suirzusi nepažįstama moteris. Jos nuotaika itin prasta (dėl kokių nors slegiančių ją rūpesčių; kitaip tariant, ji nepriima tam tikrų savojo „aš“ aspektų), ji skleidžia tokio paties dažnio bangas, kokios būdingos jūsų ginčui, tad gali rezonuoti su šiuo sutrikusios energijos lauku, patirti nedidelį nervinį išsekimą ir palikti savąją varžančią bjaurastį kartu su jūsiške! Pirmiausia, jei dar neradote būdo sutvarkyti tai, ką čia palikote, matyt, jus saisto susikloję kitų žmonių neišspręstų problemų ir susierzinimo sluoksniai.

Iš kur aš visa tai žinau? Mat turiu didžiulę erdvių tvarkymo specialistės patirtį, esu kuo puikiausiai išmokusi pastebėti begalybę įvairiausių metafizinių, geofizinių ir elektromagnetinių energijos šleifų, kurie juosia gyvenamąsias žmonių erdves. Galiu pajusti kibias žmonių emocijų nuosėdas, nugulusias kambariuose, koridoriuose, spintose, ant baldų ir kito turto. Galiu atpažinti trikdančią įtaką gretutinių namų, kovos laukų, statybviečių, požeminio vandens, mobiliojo ryšio antenų ir kitų objektų, dėl kurių mano klientai neužmiega, jaučiasi įsitempę, prislėgti, visą laiką liūdni ar palūžę. Jeigu kada nors buvote įkėlę koją į erdvę, kur nesijautėte gerai, kuri erzino, sekino, kėlė įtampą, buvo nejauki ar tiesiog šiurpi, suprasite, ką turiu mintyje.

Jei šiek tiek gąsdina nuodingas pasąmonės poveikis jūsų gyvenimo kokybei ir gyvenamosioms erdvėms, pravartu prisiminti, kad tvarkytis pradėjote būdami truputį sąmoningesni ir prisiimdami atsakomybę už tai, ką leidžiate į pasaulį.

Atsakomybę kaip gebėjimą reaguoti.

APSIVALYMAS NUO SAITŲ

Kartą mane aplankiusi viešnia paliko neišdildomą įspūdį, nes leido man pajusti, ką reiškia, kai svečias viską išsiveža. Mano draugė, kuri gyvena labai sąmoningai, susirinko visą mantą – tiek fizinius daiktus, tiek energinį krūvį. Vos jai išvykus, mano namai tapo energiškai švarūs, tarsi ji nebūtų čia lankiusis! Liko tik gražūs smagios viešnagės prisiminimai ir jos patalynė, kurią reikėjo išskalbti. Tai buvo nuostabus jausmas, bet jo galima ir nepatirti, jei likusios erdvės užgriozdintos, niūrios, slegiančios.

Žvelgiant plačiau, mes neatsiejami nuo aplinkos, o įvairi netvarka veikia mūsų erdves ir gyvenimą, net jei ji ir ne mūsų. Taigi, kai kitą kartą pajusite kokį stiprų potyrį ar besitelkiančią emocinę audrą, kurios nejautėte prieš tai, pavyzdžiui, galvos skausmą, sunkumą krūtinėje ar slegiančią mintį, veikiausiai tai – ne jūsų! Išgyvenkite tuos jausmus nepriskirdami jų sau ir judėkite pirmyn!

Atkreipkite dėmesį, kokius jus saistančius dalykus pasiimate, o kokius paliekate. Kuo mažiau tapatinsitės su įvairiomis patiriamomis emocinių orų permainomis, tuo lengviau bus atsirinkti, kas yra jūsų, atsisveikinti su tuo, kas svetima, ir nukirpti energines virves, arba saitus. Tai aukšto lygio sąmoningas netvarkos šalinimas, ir jūs galite pradėti dabar pat, atkreipdami dėmesį į tai, kaip jaučiatės šią akimirką. Pasitelkę visus 4 dalies skyrelius, ugdykitės gebėjimą sąmoningai atsiskirti nuo to, prie ko prisirišę.

TAI GALITE PASIIMTI, O GAL VIS DĖLTO NE?

Manau, kiekvienam aišku, kad į kapus savo santaupų nepasiimsime. Perlų vėrinių, nuotraukų albumų ar sportinio automobilio taip pat. Tačiau kas paneigs, kad iškeliaudami amžinybėn išsinešame – energiniu pavidalu – geriausius (ir blogiausius) atsiminimus, aistras ir tai, prie ko buvome prisirišę? Galiausiai, jei jau esame energinės būtybės, ar nebūtų protinga daryti prielaidą, kad tam tikra mūsų dalis keliauja toliau? O gal net sukiojasi aplink?

Per ilgus metus sukaupta patirtis mane išmokė, kad erdvėje pasklidusios neigiamos emocijos susieja tą erdvę su jas ten palikusiuoju ir saisto tol, kol ji sutvarkoma, net jei tas žmogus mirė prieš daugybę metų! Taigi, vaiduokliai – tai ne tikri naujuosius namų šeimininkus persekiojantys žmonės, o stiprų krūvį turinčios neigiamų minčių bangos ir prisiminimai, palikti tų, kurie nugyveno galbūt sunkų ir skausmingą gyvenimą.

Jei tai panašu į prasimanymą, leiskite papasakoti apie tai, kas man nutiko po savaitės, kai pirmąkart išvaliau namų erdvę. Sulaukiau netikėto skambučio iš moters, kurią pažinojau tik paviršutiniškai, nes kartu lankėme jogos užsiėmimus. „Tu nepatikėsi, Stefani, – gaudydama orą tarė ji, – bet namas, kuriame gyveni, prieš keturiolika metų buvo mano!“ Bičiulė ieškojo mano numerio telefono abonentų knygoje ir nustebo šalia mano pavardės išvydusi senąjį savo adresą. Šiame name ji užaugino tris vaikus. Tai jos įrengta malkomis kūrenama viryklė mums atiteko su namu. Tulpės ir bijūnai, kuriais džiaugėmės kiekvieną pavasarį, buvo jos dovanos šiems namams.

Mums kalbantis sužinojau, kad mano bičiulė kentėjo neaiškaus pobūdžio skrandžio skausmus, bet tą dieną, kai sutvarkiau namus, jie liovėsi. Ji pasakė, kad jai palengvėjo, regis, it burtų lazdele mostelėjus, ir ji kaipmat pasijuto nepaprastai lengva ir kur kas energingesnė.

Sutapimas? Negaliu vienareikšmiškai pasakyti, ar paslaptingą virpesį, gana netikėtai nuvilnijusį per jos kūną, paskatino sąmoningas namų tvarkymas.

Kad ir ką manytumėte apie neregimą pasaulį ir pomirtinį gyvenimą, galbūt vien žinojimas, kad jūsų mintys gali paveikti erdvę, įkvėps jus tvarkytis, tvarkytis, tvarkytis – ir daryti tai sąmoningai – būtent dabar, kol dar galite pasilengvinti naštą ir pakeisti padėtį. Kai tvarkotės chaosą įsisąmonindami, kaip jaučiatės, ir atsiribodami nuo savo dramų, judate pirmyn – arba link anapus – kur kas lengviau, be nereikalingų saitų. Laimi visi!

KAIP VIDUJE, TAIP IR IŠORĖJE

Jei nuo visko, ką iki šiol perskaitėte, sukasi galva, tiesiog kvėpuokite, susitelkite į emocinių orų permainas ir skirkite akimirką vaizduotei.

Remdamiesi Annaïs Nin posakiu: „Dalykus mes matome ne tokius, kokie jie yra, o tokius, kokie esame patys“, įsivaizduokite, koks jums atrodytų ir kokius jausmus keltų pasaulis, jei paskui nesitampytumėte šitiek daug fizinio, protinio ir emocinio šlamšto.

Įsivaizduokite, kokius žmones, vietas ir gyvenimiškus potyrius pritrauktumėte, jei skleistumėte ir trauktumėte aukštesnio lygio bangas.

Įsivaizduokite, kaip neapsakomai viskas pasikeistų, jei tiesiog nuspręstumėte apsivalyti ir keliauti per gyvenimą kur kas lengvesniu žingsniu ir sąmoningiau.

Tereikia tik jūsų noro priimti, leisti ir... įsisąmoninti.

EMOCINĖS NETVARKOS APIBRĖŽIMAS

Kaip jau pastebėjome, iš prigimties banguojantis emocinis turinys reiškiasi dviem būdais: kaip lipnios energinės gijos (kitaip tariant, saitai), saistančios žmones ir daiktus bei lydinčios mus kiekviename žingsnyje, ir itin aukštos įtampos struktūros (kitaip tariant, atliekos), turinčios stiprų magnetinį lauką, prisisiurbiantį prie aplinkos. Abi šios disbalanso formos, jei jų nesutvarkysime, pritrauks dar daugiau į save panašios energijos. Neprižiūrimos aukštos įtampos mintys ar emocijos gali nuniokoti ir pakenkti kitoms nieko neįtariančioms būtybėms, mūsų gyvenamosioms erdvėms bei mūsų pasauliui apskritai.

Štai keletas emocinės netvarkos išraiškų:

◊ reakcijos, supriešinančios nuomonės, susierzinimas;

◊ pagieža;

◊ reagavimas į viską itin asmeniškai;

◊ nuolatinis nerimas ir baimė;

◊ susierzinimo priepuoliai, emociniai proveržiai;

◊ pyktis vairuojant, garsūs šūksniai;

◊ priklausomybė nuo maisto, alkoholio, narkotikų, sekso, interneto ir t. t.; išgėrinėjimas, kaupimas.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ĮSISĄMONINKITE EMOCINĮ KRŪVĮ

Šis pratimas padės įsisąmoninti statinį krūvį, kurį galbūt nešiojatės. Vėl pasiimkite kokią kortelę ir uždenkite sakinius. Atidenkite po vieną ir perskaitykite arba ištarkite stebėdami, kas vyksta. Atminkite, kad taip tik renkate duomenis.

◊ Jaučiu, kad jis (ji) nori pakenkti.

◊ Negaliu pakęsti nežinios.

◊ Tai beviltiška.

◊ Negaliu to atsisakyti.

◊ Tai skausminga.

◊ Aš bijau _________

Stabtelėkite ir pajuskite.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasitelkę šiuos teiginius, pabandykite įsisąmoninti emocinę netvarką savo gyvenime. (Ei, gal tai bent kiek paguos: vien emocinio krūvio įsisąmoninimas padeda jo atsikratyti – amžiams!)

◊ Įsitikinimai, skatinantys sąstingį mano gyvenime ir verčiantys mane apsiraizgyti vis naujais saitais: _________

◊ Galiu ramiai nutraukti tuos varžančius saitus, nes _________

◊ Vienas iš įpročių, kurio norėčiau atsisakyti, yra _________

◊ Dalykas, kurį galiu padaryti šią akimirką (šiandien), kad pasijusčiau geriau, yra _________

◊ Pradėjęs sąmoningiau gyventi, pastebėjau tokius savo pokyčius: _________

7. PAJUSKITE, KAD IŠGYTUMĖTE

Visus didžiausius atradimus padaro tie,

kurių jausmai pralenkia protą.

– C. H. Parkhurst

Vieną popietę man dirbant prie stalo, į duris pabeldė žmogus ir paprašė finansinės paramos kažkokiam gana miglotam mokslo fondui. Vaikinas pasirodė gana draugiškas, paspaudė man ranką ir elgėsi taip, tarsi būtume seni geri draugai. Giliai širdyje užuodžiau klastą. Mane apstulbino tai, kad jis žinojo mano vardą ir teigė, jog pas mane jį atsiuntė kaimynas. Man pavyko taktiškai ir greitai vaikiną išprašyti ir grįžti prie darbo. Nebūčiau suteikusi šiam įvykiui daug svarbos, bet praėjus valandai jaučiausi išsibalansavusi, susierzinusi, tiesiog bjauriai. Paprastai pozityvi mano mąstysena, regis, buvo apnuodyta, tarsi iš niekur mane užplūdo smarki emocinių orų permainų banga.

O gal tiksliau būtų sakyti, kad mane užpuolė melancholija? Staiga mane apėmęs jausmas buvo vidinis mano kritikas, siautėjantis ir malantis į miltus viską, ką veikiau tą popietę. Jei nebūčiau atkreipusi dėmesio į kūno siunčiamus signalus ir tas nervinančias nesąmones, kuriomis tryško mano protas, veikiausiai būčiau leidusi šiam neypatingam nutikimui užvaldyti mane ir sugadinti visą dieną.

Tačiau pasielgiau priešingai: šį jausmą pastebėjau ir neleidau jam plisti. Tą akimirką, kai pajutau, kad ta emocinė atmosfera ne mano, o trikdantį susidūrimą apdorojančio mano kūno, pagaliau galėjau perjungti pavaras ir dirbti toliau.

Taip pat pajutau besišypsanti iš to, kad visata pateikia mums šias „tai tik išbandymas“ dovanėles kaip tik tada, kai norime išreikšti mintį. O mintis, žinoma, jei dar neakivaizdu, yra tokia: „Pasitikėkite savo nuojauta.“

KŪNAS ŽINO

Jei jau išbandėte kurį nors iš siūlomų tvarkymosi užsiėmimų, veikiausiai pastebėjote, kad jūsų kūnas, pasitelkęs nepaprastus juslinius gebėjimus užuosti, liesti, regėti, girdėti, justi skonį ir nujausti, gali būti pagrindinis informacijos turtų šaltinis.

Deja, dauguma esame linkę nuslopinti arba ignoruoti šį nepaprastą šaltinį ir dažniausiai remiamės intelekto teikiama gyvybiškai svarbia informacija, mums reikalinga kiekvieną dieną. Kaskart, kai abejojame savimi, leidžiame protui ir vėl... perimti vairą į savo rankas.

Jei apsvarstytumėte tai, kad protas prasiskverbia pro drumzlinus mūsų praeities filtrus – sąlygojimą, baimes, sprendimus ir prisirišimus, galimas daiktas, kad labai suabejotume, ar jo teikiama informacija yra gryna ir nešališka.

Geriausias būdas susitvarkyti – paprašyti proto, kad pasitrauktų ir leistų vadovauti jausmams.

Kūnui nepadedant, nepavyks suuosti išties probleminių namų vietų. Kūnui nepadedant, nepavyks pajusti, kad situacija gali būti kenksminga. Kūnui nepadedant, nepavyks patirti visapusiško emocinių orų permainų poveikio, atskleidžiančio jūsų prisirišimus. Esmė ta, kad kūnas turi gebėjimą akimirksniu susekti, ko laikotės įsitvėrę, o triukšmingas protas nepajėgia net prisiliesti (tikrąja to žodžio prasme) prie šių prisirišimo būdų.

TVARKYMASIS – TAI JAUSMAI

Svarbu patikslinti, kad išgyventi jausmus tvarkantis yra ne tas pats, kas juos demonstruoti. Jausmų išgyvenimas – ne ekspresyvus veiksmas, o gebėjimas atverti kanalus, leidžiančius informacijai – kupinai emocinio krūvio ar ne – paprasčiausiai pereiti per mus.

Kad galėtumėte jausti, reikia atitinkamai atsiriboti. Nors tai gali pasirodyti keistai paradoksalu, tolesniuose skyriuose sužinosite, jog išgyvenant jausmus galima stebėti, ir tai labai skiriasi nuo gerai pažįstamo emocijų reiškimo ar reakcijos. Jausmai – mūsų atsakas į gaunamą iš aplinkos informaciją.

Atsakas atveria mūsų kanalus; reakcija juos uždaro.

Tad kai šioje knygoje jūsų prašoma kaip tvarkymosi dalį išgyventi jausmus, tai reiškia ne ką kita kaip:

1. Leiskite visoms orų permainoms – audrai ar giedrai – užplūsti jus tokiu lygiu, kokį galite ištverti.

2. Patirkite šią informaciją fiziškai ir dvasiškai. Atkreipkite dėmesį, ar prakaituoja rankos. Jei jaučiate pasipriešinimą, išgyvenkite šį jausmą. Nesipriešinkite, jei jus pykina. Jei akyse tvenkiasi ašaros, verkite. Jei jaučiate gėdą, priimkite tai.

3. Ir galiausiai (tai svarbiausia) nesusitapatinkite, nepriskirkite to sau ir nereaguokite asmeniškai. Leiskite šiems jausmams būti orų pokyčiu, teikiančiu informaciją ir grįžtamąjį ryšį, ne daugiau.

Jausmai yra vienintelis patikimas indikatorius, leidžiantis sužinoti, kada mes atsiveriame giliausiems troškimams ir kada nuo to atsiribojame. Pavyzdžiui, grynas džiaugsmas ir palengvėjimas be didelių pastangų galėtų būti visiško susireguliavimo rodikliai. Įtemptas konfliktas ir nesmagumo jausmas reikštų priešingus dalykus. Gerai pagalvojus, tai visai paprasta.

VADOVAUKITĖS NUOJAUTA

Žmonės tarsi radijo imtuvai nuolat gauna ir transliuoja informaciją kaip energiją. Įmantrūs kūno pojūčiai, sudarantys visų mūsų signalų apdorojimo centrą, yra gaudančios ir siunčiančios antenos. Pojūčiai (šioje knygoje vadinami jausmais) yra priemonė tiems signalams perskaityti ir iššifruoti.

Nors rinkdami informaciją iš aplinkos visais savo pojūčiais pasikliauti negalime, daugelis turime vieną ar keletą pagrindinių. Aš, pavyzdžiui, galiu pasigirti itin išlavintu gebėjimu užuosti. Užuodžiu kur kas anksčiau, nei pamatau. Galiu užuosti dujų nuotėkius, kurių dauguma nejunta. Užuodžiu pravažiuojančiuose automobiliuose sėdinčių rūkalių dūmus, net jei langai uždaryti! Galiu net užuosti streso pėdsakus (atliekas), kuriuos prieš dešimtmečius paliko ankstesni gyventojai. Gebu užuosti energinį nutekėjimą, kai padedu žmogui apsivalyti arba kai valausi pati.

Kokias jusles jūs pasitelkiate dažniausiai? Išbandykite šį trumpą testą ir pažiūrėkite, ar jis padės nustatyti vieną ar kelis stipriausiai jūsų patiriamus pojūčius. Kuriuos žodžius, kai kalbatės kasdienėmis temomis, dažniausiai vartojate?

◊ Žinau, ką tuo nori pasakyti.

◊ Matau, ką turi omeny.

◊ Girdžiu, ką nori pasakyti.

◊ Jaučiu, ką sakai.

◊ Tai mane labai palietė.

◊ Beveik jaučiu skonį.

◊ Jau matau, kaip tai atrodo.

◊ Užuodžiu tai kilometro atstumu.

◊ Užuodžiu bėdą.

◊ Galiu tai įsivaizduoti.

Pradėję tvarkymosi kelionę, priimkite kūną kaip vieną iš itin ištobulintų nenuginčijamos informacijos šaltinių. Stebėkite, kokius būdus pasitelkę dažniausiai gaudote, suprantate ir perduodate signalus aplinkai. Atkreipkite dėmesį, kas jums iškyla dažniau: vaizdiniai, garsai ar kinesteziniai pojūčiai. Toks sąmoningumas padės jums suuosti problemines ar užgriozdintas namų vietas, „sugauti“ tikruosius žmonių ketinimus ir įvertinti, ar jie gali jums būti naudingi, ar ne. Tai taip pat leis kur kas veiksmingiau atsiriboti nuo trikdančių pojūčių, kurie nėra jūsų ir, tiesą sakant, niekada nebuvo. Laikydamiesi nuoseklios kasdienės tvarkymosi rutinos ir pasitelkę šios knygos užduotis, ugdysitės ir tobulinsitės sąmoningumą ir pojūčius.

TVARKYMOSI UŽDUOTIS

ĮSISĄMONINIMAS

Kai skriejame per gyvenimą autopilotu, prarandame ryšį su daiktais ir veiklomis, kurios džiugina sielą arba priverčia susigūžti. Šis pratimas – tai galimybė įsijausti į jutiminį potyrį, kad suprastumėte, kokius virpesius gaunate. Atminkite: atliekant šią užduotį nėra teisingo ar klaidingo, gero ar blogo atsakymo. Tai, kaip vienas žmogus supranta ir jaučia harmoniją, gali būti tolygu tam, kaip kitas suvokia ir jaučia skausmą. Esmė ta, kad turite apčiuopiamą nuoseklių ir padrikų energijos srautų – vertingų mokytojų, padedančių jums priimti sąmoningesnius sprendimus gyvenime, – patirtį.

Kaip ir ankstesniuose pratimuose, jums nereikia nieko daryti. Paprasčiausiai leiskite prabilti jutimams (uoslei, lytai, regai, skoniui, klausai ir nuojautai) ir jus apšviesti. Būkite nebyliais savęs pačių stebėtojais.

1. Pasirinkite: išsirinkite vieną mažą objektą, kuris jums labai patinka (kitaip tariant, beprotiškai mėgstamą, dievinamą, verčiantį širdį dainuoti!), ir vieną nedidelį nemėgstamą arba nenaudojamą (tai yra šlamštą).

2. Įsisąmoninkite: pasidėkite netvarką simbolizuojantį objektą už nugaros, o mėgstamą objektą – priešais save. Pasitelkę visas jusles, stenkitės būti su tuo objektu, kurį mėgstate. Kokius virpesius pagaunate? Kaip kūnas, laikydamas tą objektą, reaguoja? Nesitapatindami su šiuo daiktu, atkreipkite dėmesį į susijusias su juo mintis ir įsitikinimus. Kokią informaciją gaunate tiesiog būdami su juo?

3. Pakeiskite objektą ir pakartokite: kai jausitės atlikę užduotį, patinkantį jums objektą pasidėkite už nugaros, o netvarką simbolizuojantį – priešais. Pakartokite ankstesnius žingsnius.

4. Palyginkite: atlikę šią užduotį, pasidėkite abu objektus priešais vieną šalia kito. Ar sutelkdami jusles tai į vieną, tai į kitą pastebite energinį jų skirtumą? Užrašykite visus savo pojūčius tvarkymosi dienoraštyje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Išnaudokite galimybę apmąstyti jums malonių daiktų ir objektų sukeliamus pojūčius, kurie jums ne prie širdies.

◊ Didžiausi skirtumai, kuriuos pastebėjau sutelkęs visus pojūčius į abu objektus, yra _________

◊ Daugiausia informacijos suteikė (uoslė, lyta, rega, klausa, skonis ir nuojauta (pasirinkite vieną ar kelis jums tinkamus variantus) _________

◊ Šią akimirką (šiandien) man paspirtį galėtų suteikti _________

◊ Nemalonus neseniai patirtas jausmas, kuris, dabar suprantu, buvo ne mano, yra _________

8. ĮSIJAUSKITE

Prieikite arčiau, pasilenkite, susidomėkite;

nors akimirką patirkite jausmus nekabindami

jiems etikečių, įsigilinkite į juos, neskirstydami

į gerus ar blogus. Pasitikite juos. Pakvieskite.

Padarykite viską, kas padėtų ištirpdyti pasipriešinimą.

– Pema Chödrön

Kaip sekasi?

Kai žmonės praeidami manęs to klausia, pirmiausia kyla noras jiems viską smulkiai papasakoti, nors ir žinau, kad tai paprasčiausia mandagumo ir draugiškumo išraiška. Iš tiesų jie visai nenori to žinoti:

◊ Vakar niekaip negalėjau užmigti.

◊ Šįryt kava buvo nekokia, beje, gal žinote, kur artimiausia „Starbucks“ kavinė?

◊ Man jau bloga nuo to, kad visada turiu sutvarkyti tai, ką kiti palieka.

◊ Seniai nesportavau, jaučiuosi kaip banginis.

◊ Esu išbadėjusi ir baisiai susierzinusi.

◊ Ką sau galvojau audamasi šiuos batus... nebegaliu paeiti.

◊ Po galais, kodėl nenusipirkau švarkelio su nuolaida, kurį mačiau vakar. Negi pražiopsojau tokią galimybę?

◊ Ar mane kamuojantis kelių skausmas kada nors liausis?

◊ Negaliu susitvarkyti su visų skundais.

Aš dažniausiai atsakau tokiu pačiu paviršutinišku, apsimestinai džiugiu gerai! (beveik dainingai nutęsdama), kad viskas ir toliau tekėtų sava vaga.

Štai vienas iš mano gyvenimo autopilotu pavyzdžių.

Kaip atsakyti į tokį klausimą nuoširdžiau, ypač kai skubate, o jūsų galvoje sukasi milijonai įvairiausių dalykų?

O jei kitą kartą paklausti`, kaip jums sekasi, jūs praleistumėte visus tuos pasakojimus (kurių niekas ir taip nenorėjo klausytis) ir eitumėte tiesiai prie reikalo, ar įsigilintumėte į jausmą, kurį slepia tas pasakojimas? Pasinaudotumėte ryšiu su tuo žmogumi kaip galimybe tyliai pasitikrinti, kaip jaučiatės, ir leisti iškilti bet kokiam jausmui nesistengdami (o tai ir yra svarbiausia) jo vertinti ar koreguoti?

Šis pratimas yra vienas svarbiausių ir galingiausių mano tvarkymosi pasaulyje, nes:

◊ Tam pakanka vos keleto sekundžių.

◊ Jūs labiau įsigilinate į savąją „čia ir dabar“ būseną.

◊ Tampate kur kas pasiekiamesnis tam žmogui, su kuriuo kalbate.

◊ Labiau įsisąmoninate savo aplinką ir tai, kas vyksta tą akimirką.

◊ Galite atsikratyti įtampos paprasčiausiai stebėdami ir išgyvendami tą jausmą.

◊ Pasidaro svarbu, kaip ir kur leidžiate laiką.

◊ Tampa svarbu, su kuo leidžiate laiką (t. y. svarbu žmonės, su kuriais gerai jaučiatės).

Sąmoningumas viską keičia. Sąmoningas atsakas į tai, kas vyksta aplinkui, taip pat visa keičia.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ĮSIJAUTIMAS Į „ČIA IR DABAR“

Užsimerkite. Ramiai, lengvai įkvėpkite ir lėtai, išpūsdami visą orą, iškvėpkite. Skirkite kelias akimirkas tam, kad iškvėptumėte lauk visas mintis ir įtampą ir įkvėptumėte gryno sąmoningumo ir galimybių.

Kai susikaupsite, įsidėmėkite, kaip jaučiatės šią akimirką, ir leiskite sau taip jaustis. Pasitelkę bet kurią iš šių užuominų, peržvelkite ir įvertinkite, kaip jaučiasi kūnas nuo viršugalvio iki pat pirštų galiukų.

Leiskite kilti visiems pojūčiams, mintims, jausmams ir atkreipkite į juos dėmesį. Jei nepavyksta nusikratyti apmaudo, pagiežos ar jausmų naštos, paprasčiausiai pripažinkite tai.

Kūnas

◊ Ar jūs įsitempę ir susitraukę? Jei taip, kuri tai kūno vieta?

◊ Koks jūsų kvėpavimas? Kvėpuojate paviršutiniškai? O gal giliai ir atsipalaidavę?

◊ Ar jūsų burna išdžiūvo? Jūs ištroškote?

◊ Ar pastebite kitus pojūčius: širdies plakimo dažnio pokyčius, sunkumą skrandyje, prakaituojančius delnus, sąnarių skausmus, nuovargį ir dar ką nors?

◊ Ar jaučiatės pavargę, žiovaujate, sunku sutelkti dėmesį, jums nuobodu? O gal esate dėmesingi, kupini energijos ir susijaudinę?

Mintys

◊ Ar jūsų mintys sujauktos, ar mąstote blaiviai?

◊ Ar analizuojate, kritikuojate, tauškiate, esate susitelkę į užduotį?

◊ Ar vis gromuluojate kokią nors mintį, o gal dėl ko nors nerimaujate?

◊ O gal jūsų galvoje vėl sukasi „norėčiau-galėčiau-turėčiau“ verpetas?

Jausmai

◊ Ar jus kamuoja koks nors jausmas – liūdesys, sielvartas, baimė?

◊ Gal jaučiate pagiežą?

◊ Gal kas nors jus suerzino? Jei taip, kurioje kūno vietoje tai jaučiate labiausiai?

◊ Jūs pikti ar susierzinę? Jei taip, kuo tai pasireiškia? Ar šis jausmas sunkus, varžantis, slegiantis, skausmingas, dusinantis?

◊ Ar jūs įsitempę, išsekę, pervargę?

◊ Gal jūs jautrūs, susijaudinę, susinervinę, sutrikę, jums kyla šleikštulys, staiga prastai pasijutote?

Kai manysite, kad užduotį jau atlikote, atsimerkite ir įsidėmėkite, kaip jaučiatės šią akimirką. Ar taip pat kaip ir prieš pradėdami šį pratimą, ar kitaip?

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius (ei, nepamirškite, kad svarbiausia atkreipti dėmesį į visa, ką įsisąmoninate, tam nesipriešinant. Pamatysite, kad, tiesiog stebint, nemalonus jausmas gali kur kas greičiau virsti šiek tiek malonesniu ar net geru).

◊ Prieš tvarkymosi užsiėmimą jaučiausi _________

◊ Kai leidžiu sau įsigilinti į jausmus, iškyla _________

◊ Galiu ramiai leisti sau išgyventi visus kylančius jausmus, nes _________

◊ Kai kurie dažniausi mano pojūčiai rodo, kad _________

◊ Tam tikros permainos, sutapimai ir sapnai, su kuriais teko susidurti, kai pradėjau tvarkymosi dienoraštį, yra _________

SANTRAUKA

ĮSISĄMONINIMAS

Netvarka yra įvairių formų ir gali turėti daugybę pavidalų. Ji gali būti matoma ir nepastebima; yra disbalanso, vadinamo emocinių orų permainomis, simptomas; varžantys įsitikinimai slepia mūsų tikrąjį „aš“; tai įstrigusi energija.

Jei mus kas nors erzina – žmogus, vieta ar problema, vadinasi, turime susikaupusios įtampos.

Stebėdami emocinių orų permainas (išgyvendami tuos jausmus) ir nesitapatindami, išlaisviname susikaupusią įtampą.

Žmogaus protas yra galingas generatorius, kurio neįmanoma išjungti; jį tik galima nukreipti tam tikra linkme.

Baimės sužadinti streso hormonai užplūsta kūną ir paveikia cheminę jo pusiausvyrą.

Energija nepagiežinga; jai nerūpi, jei esame prastai nusiteikę.

Saitai – tai lipnios energinės gijos, susaistančios žmones ir daiktus; jie visad su mumis, kad ir kur eitume, ir jų tik nuolat daugėja, kol nesutvarkome.

Atmatos – tai itin aukštos įtampos struktūros, limpančios prie aplinkos; jos sukuria stiprų magnetinį lauką ir, jei jų neatsikratome, pritraukia dar daugiau tokių pačių blogybių.

Dauguma mūsų jaučiamos įtampos yra ne mūsų; ji tampa mūsiške tą akimirką, kai su ja susitapatiname.

Kūnas siūlo geriausius fizinius ir nefizinius gebėjimus, kurie leidžia įsisąmoninti, kas vyksta, ir kuriais galima vadovautis.

Įsisąmoninimas keičia viską.

II DALIS

KETINIMAI

NUKREIPKITE DĖMESĮ KITUR

Kai pakeičiate savo požiūrį į daiktus,

pasikeičia ir daiktai, į kuriuos žiūrite.

– Dr. Wayne Dyer

9. TIKSLINGAS TVARKYMASIS

Niekada ne per vėlu pasirinkti optimizmą,

pasirinkti veiksmą ir meistriškumą. Geriausia yra tai,

kad pakanka tik akimirkos – vos sekundės – nuspręsti.

– Seth Godin

KUR KRYPSTA PROTAS, TEN SRŪVA ENERGIJA

Protas yra tarsi vaikščioti pradedantis kūdikis, sunkiai ir ilgam sutelkiantis dėmesį ir puolantis prie visko, kas jį sudomina ir yra pasiekiama. Po keleto minučių vaikui atsibosta ir jis keliauja prie kito objekto. Jei tėvai neprižiūrėtų kūdikio nuolat, jis pultų prie visiškai netinkamų jam dalykų: virtuvinio peilio, po vonios kambario kriaukle rasto „Drano“7, į automobilių srautą. Panašiai – neįsisąmonindamas minčių, jausmų ir neskirstydamas šių į gerus ir blogus – mūsų protas neapdairiai ir lengvai gali susidomėti neigiamais vaizdiniais, baisiausiomis ir niūriausiomis pranašystėmis, apkalbomis, begaliniais tauškalais.

Sąmoningas gyvenimas ir tvarkymasis reiškia, kad patraukiame kūdikį šalin kaskart, kai jis susiruošia į dar vieną iš daugybės savo ekskursijų. Nesvarbu, ar tai nerimo verpetai, ar nepasitikėjimas savimi, mūsų pareiga yra susukti saitus į kamuoliuką ir paleisti juos jau kita, kur kas palankesne, kryptimi.

Vis susukti ir paleisti.

Šis nepaprastai lankstus daiktas, vadinamas protu, gali būti galinga priemonė, padedanti jums kovoti su netvarka. Protą, kaip ir mažą vaiką, iš tiesų gana nesunku nukreipti kita linkme, jei tik esate pasirengę jį prižiūrėti ir netrikdyti jo dviprasmiškais signalais.

„Vaikas“ gali iškelti porą nepasitenkinimo scenų, bet, pasitelkus kantrybę ir nuoseklumą, jis jau švilps naujai atrastais keliais, gerokai džiaugsmingesniais, ne tokiais komplikuotais ir aiškiais.

TIKSLINGAS TVARKYMASIS

Tikslingas tvarkymasis – būdas pasiekti, kad jūsų aukštesnysis „aš“ – ta neapsakomai sąmoninga jūsų dalis – užmegztų ryšį su kūdikišku protu ir nuolat kreiptų jį ta kryptimi, kur linksta jūsų širdis. Tai šiek tiek daugiau, nei apgalvotai nukreipti savo mintis. Jūsų ketinimai, kaip visu pajėgumu veikiantis galingos mašinos variklis, negali būti menkinami. Vis dėlto norėčiau jus perspėti dėl dviejų dalykų:

1. Aiškiai formuluokite, taikykite, įsivaizduokite ir jauskite savo ketinimus. Kartą užsuktas šis mechanizmas duos vaisių! Jei įsivaizduojate finansinį perteklių, jo siekiate ir apie tai mąstote optimistiškai kaip apie naujas galimybes bei plėtrą, pasaulis jums atsilieps tuo pačiu. Kita vertus, jei trokšdami pertekliaus siųsite nerimu, nepritekliumi ar skurdu apraizgytus signalus, visata į jūsų nepritekliaus signalus atsakys duodama jums dar daugiau nepritekliaus. Trumpai tariant, nuo jūsų transliuojamo jausmo kokybės priklauso, kokio atsako sulauksite.

2. Nebūkite priklausomi nuo rezultatų. Jie ne visada yra tokie, kokių mes tikimės. Griežtai įsitvėrę dienotvarkės, lūkesčių ar grafiko, jūs užveriate duris į ten, kur nė neįsivaizdavote galį patekti. Vienintelis dalykas, ką turite padaryti, tai nusistatyti (pajusti) tikslus bei ketinimus ir pasitraukti iš kelio!

Antros knygos dalies pasakojimai, tvarkymosi užsiėmimai ir dienoraščio užduotys padės jums dar geriau išlavinti sąmoningumo įgūdžius ir gebėjimą aiškiai, su erdviu nešališkumu nukreipti savo mintis. Nesvarbu, trumpas ar ilgas, lai kiekvienas skyrius primena jums, kad reikia sulėtinti tempą ir visada į viską žiūrėti paprasčiau.

7 Kanalizacijos valiklis užsikimšusiems vamzdžiams valyti.

10. RŪPINKITĖS

Vos tik priimate sprendimą, visata

veikia išvien, kad tai išsipildytų.

– Ralph Waldo Emerson

Nežinau jokio vadovėlio, kuris galėtų išmokyti mus išnarstyti ir iš naujo sudėlioti gyvenimą, jokios natūralios papunkčiui išdėstytos sekos, kuri švelniai už rankos nuvestų mus iš taško A į tašką B. Kai nustojau mokytojauti pačiame sėkmingos dvidešimties metų karjeros įkarštyje, aš tikrai neturėjau jokios vartotojo instrukcijos.

Jei perskaitėte knygos pratarmę, šį tą sužinojote apie tai, kaip ėmiausi šio tvarkymosi reikalo. Joje aprašiau, kaip sąmoningai iš profesionalės su pranašumais virtau bedarbe be nieko.

Bet ten nepaminėjau, kaip mano reikalai ėmė keistis; kaip visata susimokė padėti man judėti nauja kryptimi, kurią mano aukštesnysis „aš“ neabejotinai sustygavo užkulisiuose. Beveik nepastebimos, it šnabždesys, užuominos atkeliavo kaip nekaltas klausimas, ir štai netikėta dovana – knyga.

Šie mus pažadinantys lemiami susidūrimai geba nepastebimai įsėlinti pro galines duris. Per pirmąjį iš dviejų susidūrimų viename vakarėlyje manęs paklausė, ar aš turiu vizitinę kortelę. Susimąsčiau. Vizitinė kortelė? Mano?

Tačiau šis nekaltas pageidavimas mane paveikė. Jis atvėrė kelią netikėtoms ir energijos suteikiančioms galimybėms. Hmmm... vizitinė kortelė. Šis klausimas paskatino mane apsvarstyti, kas būtų parašyta mano kortelėje, jei tokią turėčiau ir dalyčiau žmonėms. Tai rado atgarsį mano širdyje – ten, kur viskas buvo jau seniai žinoma. Rūpinimasis namais... Namų puoselėjimas... Nuostabios namų erdvės... Gydantys namai... Jausmas, kad esi namie... Šios frazės nušvisdavo ir užgesdavo kaip mažytės neoninės reklamos, kol mano protas skanavo radijo bangas, ieškodamas atsakymo į klausimą, kaip galėtų atrodyti ir kokius jausmus sukeltų mano idealusis gyvenimas ir naujoji asmenybė. Buvo neapsakomai gera duoti valią naujoms idėjoms ir atsiverti galimybėms. Visas iki šiol vyravęs betikslis dreifavimas, kurio buvo kupinos mano nemokamos metų trukmės atostogos, staiga virto kryptingu plūduriavimu.

Tai paprastas pratimas. Pateikite savo smegenims klausimą pamąstyti, ir jūs galite atsidurti ten, kur net nemanėte pakliūti. Sakinių fragmentų dėliojimas reklaminiam mano šūkiui buvo puikus būdas sujungti mano keturiasdešimt su trupučiu metų gyvenimo taškus, pradedant pomėgiu kurti gražią namų aplinką vaikystėje ir metafizinių idėjų tyrinėjimais paauglystės metais. Klausimas apie vizitinę kortelę nukėlė mane į seniai užmarštyje likusius laikus ir atskleidė visiškai naują kryptį, kurią tyliai ir pati to nesuprasdama rutuliojau. Pamažu viskas stojo į savo vietas.

Po šios aiškumo akimirkos praėjus vos kelioms dienoms, įvyko antrasis lemtingas susidūrimas: nepažįstamas žmogus neprašytas prie mano lauko durų paliko knygą apie erdvių tvarkymą. Raštelyje prie knygos buvo žodžiai: „Pamaniau, tai galėtų tave sudominti.“ Aš vis dar negaliu atsistebėti tuo, kad gaunu tai, ko man reikia, kaip tik tada, kai tikrai reikia.

Pamąstymai apie vizitinę kortelę buvo tarsi ypatingas raktas, o man pasiūlyta knyga apie erdvių tvarkymą buvo kaip nuoroda į duris, pro kurias patekti leido tas nepaprastas raktas. Šis įėjimas nuvedė iki kito slenksčio, vėliau dar kito. Durys kaskart atsivėrė tik tuomet, kai buvau pasirengusi viską suprasti ir išgyventi. Šitie keliai buvo išties ilgi, ne visada patogūs ir lengvi jais eiti. Tačiau jie leido man nukeliauti ten, kur niekada neplanavau ir net nenumaniau, nors ir bandžiau.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

RŪPINIMASIS

Štai proga nušviesti jus ir „pasirūpinti“ giliausiais jūsų sielos neramumais. Skirkite kelias minutes ir popieriaus lape arba savo dienoraštyje sukurkite vizitinės kortelės maketą su reklaminiu šūkiu, atspindinčiu tai, su kuo norėtumėte būti siejamas, ir iliustruojančiu naująjį jūsų „aš“.

Nemąstykite pernelyg ilgai. Paprasčiausiai semkitės informacijos iš aukščiausiojo ir geriausiojo savo „aš“. Kai užduotį atliksite, užbaikite pateiktus tvarkymosi dienoraščio teiginius.

Atlikdami užduotį, smagiai praleiskite laiką! Atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės prieš pradėdami ją, atlikdami ir baigę. Ar ši užduotis jus įkvepia ir kaip tai vyksta? Užrašykite visus iškilusius netikėtumus.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Skirkite šiek tiek laiko ir savo dienoraštyje pamąstykite apie tai.

◊ Ta-dam! Sveikinimai NAUJAJAM „aš“! (Šią akimirką tiksliausiai galėčiau jį apibūdinti kaip _________)

◊ Šį galingą naująjį „aš“ galėčiau išreikšti tokiais būdais: _________

◊ Neapsakomai gera siekti to, ko giliai širdyje trokšti ir nori, nes _________

◊ Kai susitelkiu į vidinį savo pasaulį (rūpinuosi juo), mane pasiekia šie šnabždesiai (ženklai, blyksniai): _________

11. ELKITĖS TAIP, LYG...

Mums nelemta būti tobuliems;

mums lemta būti baigtiems.

– Jane Fonda

Kai gimė mūsų duktė ir tapo akivaizdu, kad „išaugome“ iš mūsų jaukių namų mieste, mudu su vyru ėmėme ieškoti naujos vietelės ramesnėje, ne tokioje miestietiškoje bendruomenėje. Neturėjome žalio supratimo, kur tos paieškos mus nuves. Smagumo dėlei savaitgaliais leisdavomės į tas apylinkes, kurios mums labai patiko, net jei šios buvo kitoje valstijoje ar kaina mums neįkandama. Fotografuodavome Viktorijos stiliaus namus tyliose, medžiais apsodintose gatvelėse, nes šie vaizdai atspindėjo tai, kas mums patiko ir kur svajojome vieną dieną apsigyventi. Nuotraukos keliaudavo į mūsų tobulų vaizdelių albumą. Pernelyg neprisirišdami prie tam tikrų rajonų ir nepanikuodami, kad dauguma ten siūlomų namų neįperkami, mes paprasčiausiai mėgavomės ir elgėmės taip, lyg gyventume kokioje nors panašioje vietoje. Įsivaizduodavau savo automobilį kieme. Išsirinkdavau langą, už kurio būtų mūsų miegamasis. Apsvarstydavau, kokiomis spalvomis perdažyčiau namo fasadą.

Vieną dieną, praėjus keletui metų, mus pakvietė pietų mano draugė, gyvenanti už dvidešimties mylių į vakarus nuo mūsų. Jos namai buvo mažame miestelyje, apie kurį anksčiau net nepagalvojome ir beveik nieko nežinojome. Gatvės, gaubiamos senų ąžuolų ir klevų, su išsirikiavusiais grakščiais šimto metų senumo Viktorijos laikų namais atrodė erdvios ir jaukios. Namai beveik tokie patys kaip tame rajone, kurį fotografavome kitoje valstijoje prieš dvejus metus!

Mūsų žvilgsnius patraukė iškaba „Parduodama“ vieno dailaus namo, kuris, kaip paaiškėjo, atitiko mūsų finansines galimybes, pievelėje. Tą dieną suvokėme, kad tikrai galime čia apsigyventi. Prabėgus maždaug pusmečiui mes jau gyvenome savo svajonių name. Mums buvo visiškai aišku, kad ši vieta radosi ne atsitiktinai, o dėl to, kad turėjome aiškius ketinimus, stipriai norėjome ir įsivaizdavome, kaip tai turėtų atrodyti.

Toks įsivaizdavimas niekuo nestebuklingas. Jei jūsų širdis trokšta gyventi tvarkingame, švariame name, kurį supa tiesiog puikūs augalai, pradėkite nuo žurnalų nuotraukų, atspindinčių jūsų norus, iškarpų. Parsineškite namo šviežių gėlių ar kokį augalą, primenantį, ko trokštate. Jei svajojate apie gyvenimo draugą, pradėkite įsivaizduoti, koks tas žmogus turėtų būti, o gal net iškraustykite vieną ar kelis stalčius arba nupirkite dar vieną dantų šepetėlį, kad pritrauktumėte tokią galimybę.

Jei prieš tvarkymąsi, tvarkydamiesi ar susitvarkę susikursite savo trokštamo gyvenimo vaizdinį, kaip viskas turi atrodyti ir kokius jausmus kelti, savo pasąmonei nusiųsite išties prasmingą žinią. Pasąmonė neatskiria tikrovės nuo idealaus vaizdinio. Energinių tokio vaizdinio bangų apsupta, jūsų pasąmonė ims kurti naują tikrovę, paremtą šiais stipriais ketinimais. Tiesą sakant, ji tą daro jau dabar, jums skaitant šiuos žodžius!

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Iš naujo kurti kur kas erdvesnę savojo „aš“ viziją yra tas pats, kas vystyti naują raumenį. Teigiami vaizdiniai savaime skleidžia labai aukštus virpesius, todėl tampa ypač patrauklūs ir įtaigiai primena apie tai, ko įmanoma pasiekti. Taip pat labai smagu apsimesti, kad jau išsipildė slapčiausios jūsų svajonės. Atminkite, kad dėmesio sutelkimas į trūkumus (t. y. baimė to negauti arba priežastys, dėl kurių tai gali neįvykti) yra lygiai taip pat veiksminga ir padeda pasiekti rezultatų, deja, neigiamų, tad pasistenkite kuo labiau nuraminti baimingą protą. Galite išlikti teigiamai nusiteikę ir susitelkę nukreipdami sąmonę tik į tai, ko trokštate, ir kontroliuodami tą kūdikišką protą, kai jis ir vėl nuklysta priešinga kryptimi.

Štai keletas šio raumens mankštinimo būdų (ei, nepamirškite smagiai praleisti laiką atlikdami užduotis ir meskite iš galvos tą savo prisirišimą prie rezultatų!):

◊ Patikslinkite: fotografuokite namus, gatves, kiemus, kūdikius, automobilius bei kita ir išdėliokite nuotraukas ten, kur, tikėtina, jas dažnai matysite: kompiuterio ekrane, ant šaldytuvo, automobilyje, priklijuokite prie vonios veidrodžio ar sudėkite į tobulų vaizdų albumą. Pašalinkite nuotraukas arba pakeiskite kitais vaizdais, kai jums atrodys, kad šios paseno ir jau nebekreipiate į jas dėmesio.

◊ Svajokite drąsiai: pasidėkite nuotrauką žmogaus, kuris jus įkvepia arba įveikė baisiausius sunkumus, kad pasiektų neįsivaizduojamas aukštumas – sėkmę ar asmeninę galią, pavyzdžiui, Oprah Winfrey, Johno Lennono ar Nelsono Mandelos.

◊ Jauskitės turtingi: pasiimkite iš banko šimtinių ir paskleiskite jas ant grindų arba ant savo lovos. Tada išmeskite į orą taip, lyg ką tik būtumėte laimėję loterijoje pagrindinį prizą.

◊ Parduokite: matomoje vietoje pakabinkite namo, kurį bandote parduoti, nuotrauką su didžiuliu užrašu „Parduota“ priešais jį. Jei norite, dar galite pridėti: „Parduota už didesnę nei pradinė kainą!“ apačioje.

◊ Pritraukite: ištuštinkite stalčių, nupirkite dantų šepetėlį, pagaminkite antrą raktų rinkinį, kad pritrauktumėte gyvenimo draugą. Nusipirkite kūdikio drabužėlį ar žaisliuką, kad prišauktumėte į savo gyvenimą naujagimį, arba paprašykite, kad kas nors nufotografuotų jus su kūdikiu ant rankų.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Atlikę vieną ar kelias prieš tai pateiktas užduotis (ar sugalvotas savąsias), pamąstykite apie tai, ko labiausiai trokštate. Jei kol kas dar niekas jūsų neįkvepia, vis tiek raskite laiko įrašui savo dienoraštyje. Kartais, paprasčiausiai surašius, kas jus slegia ir stabdo, atsiras prošvaisčių ir kils naujų minčių.

◊ Labiausiai šią akimirką trokštu _________

◊ Man nepaprastai lengva ir smagu elgtis taip, lyg..., nes _________

◊ Įsivaizduodamas tai, ko labiausiai trokštu, jaučiuosi (ei, atkreipkite dėmesį į kiekvieną pasipriešinimą) _________

◊ Vienas paprastas dalykas, kurį galiu padaryti šiandien (kiekvieną šios savaitės dieną), kad pritraukčiau tai, ko labiausiai trokštu, yra _________

12. BŪKITE DĖKINGI

Jei vienintelė per visą gyvenimą jūsų sukalbėta malda

buvo „ačiū“, to turėtų pakakti.

– Mokytojas Eckhartas

Vieną rytą, prieš išlipdama iš lovos, mąsčiau ir iškėliau sau tokį klausimą, kaip turėtų atrodyti sąmoninga minutės trukmės padėka. Į galvą šovė: „Dėkoti viskam.“

Taip ir padariau – na, panašiai, kaip rašoma knygoje vaikams „Labanakt, mėnuli“ („Goodnight Moon“)8. Pradėjau nuo padėkos viskam, ką patyriau per minutę darydama tai, ką paprastai darau rengdamasi naujai dienai:

Ačiū tau, mano kūne, kad leidai ramiai miegoti visą naktį (neversdamas manęs nė karto atsikelti šlapintis). Dėkoju tau, lova, kad esi tokia maloni ir jauki. Ačiū jums, apatiniai drabužiai, kad buvote parduodami su nuolaida, kai jus ketinau įsigyti. Dėkoju ir jums, mano rankos ir kojos, kad gebate judėti ir aš galiu apsirengti. Ačiū tau, spintos durelių girgždesy, kad primeni man, jog turiu būti dėkinga. Dėkoju tau, kvėpavime...

Įsibėgėjau. Viena mano minutė ėmė darytis kaip penkios. Štai ką pastebėjau, kai vėliau tądien apmąsčiau šį pratimą:

◊ Buvau kur kas labiau susitelkusi į „čia ir dabar“.

◊ Branginau tuos dalykus, kurių dažniausiai nė nepastebėdavau.

◊ Nebedariau to, ką darydavau kasdien vos tik atvėrusi spintos duris, tai yra nebariau savęs už tai, kad nesutepiau girgždančių vyrių.

◊ Nekritikavau savo kūno.

◊ Jaučiausi išties gerai.

Dėkingumas ir tvarkymasis. Šie du procesai dirba išvien.

DĖKINGUMAS APVALO

Gal ir tiesa, kad šioje tvarkymosi kelionėje nėra tokio dalyko kaip staigus pagerėjimas, bet sužinojau, kad nuolatinis dėkingumas už viską gali pakeisti netvarkos virpesius ir daryti stebuklus! Tai labai gražiai apibūdina Melody Beattie savo kūrinyje „Išsivadavimo nuo prisirišimo kalba“ („The Language of Letting Go Journal“):

Dėkingumas atskleidžia gyvenimo pilnatvę: mums pakanka, kiek turime, ar net yra per daug. Jis paverčia neigimą susitaikymu, chaosą – tvarka, suglumimą – aiškumu. Jis gali maistą paversti puota, namą – namais, nepažįstamąjį – draugu... Dėkingumas mūsų praeitį padaro prasmingą, šiandieną – ramią ir sukuria rytojaus viziją. Dėkingumas labai teisingai viską sudėlioja į vietas.

Erdvesnį gyvenimą sukurti padedančių būdų sąraše dėkingumas yra labai aukštai. Kadangi tai patraukli, kūrybinga, transformuojama energija, dėkingumo reiškimas yra aukso vertės ir gali pakeisti jūsų gyvenimą tą pačią akimirką. Be to, tam nereikia daug – tik šiek tiek sąmoningo dėmesio.

Nepasikliaukite vien mano žodžiu. Išbandykite. Surašykite dalykus, kurie atitraukia jus nuo reikalų ar priverčia dejuoti ir baisėtis. Galbūt tai suaugusiųjų aknė, auganti sąskaitų šūsnis, kaimynė, pernelyg garsiai klausanti muzikos, ar daugybė skruzdėlių, kiekvieną pavasarį mėginančių okupuoti jūsų virtuvę. Padėkokite už šiuos dalykus savo gyvenime. Pasveikinkite juos tarsi senus draugus.

Patyrinėkite, ar nukreipę dėmesį į kitus dalykus pastebite tai, ko nematėte anksčiau. Pavyzdžiui, kai pradėjau vadinti visas skruzdėles savo virtuvėje „Beto“ (be aiškios priežasties, tik dėl to, kad man patiko šis vardas, kuris dar ir skambėjo kaip vete, o tai ispanų kalba reiškia „eik šalin“), tarp mūsų atsirado visiškai kitoks santykis. Jos daugiau manęs taip nebeerzino ir, veikiausiai nepatikėsite, liovėsi plūdusios pulkais. Tiesą sakant, jos čia jau nebeužsuka.

Dabar pastebiu, kad jeigu, užuot padėjusi ragelį, maloniai pasisveikinu su prekes telefonu siūlančiu vadybininku, paskui nebesijaučiu tokia susierzinusi, kaip būdavo anksčiau. Be to, šie skambučiai apskritai liovėsi! Tas pats ir su parduotuvių katalogais, kurie užkimšdavo mūsų pašto dėžutę. Kai atpalaiduojame įtampą, nukreiptą į tam tikrus žmones, daiktus ar problemas, ilgainiui visa tai nuo mūsų tiesiog atšoka.

Padėka stebuklingai sumažina įtampą, kurią sukelia daiktai ar žmonės. Tai sustabdo begalinį užburtą neigiamos energijos ratą ir atpalaiduoja erzinantį saitą. Mėgindami viską vertinti teigiamai, galime sulaukti nesiliaujančių ciniškų jūsų draugų pašaipų, tačiau pripažinkime, kad toks būdo bruožas labai patrauklus ir pritrauks daugiau teigiamos energijos.

Paverskite „ačiū“ mantrą kasdieniu ritualu. Dėkokite autobuso vairuotojui, padavėjai, paštininkui, skrydžių palydovei, lakūnui. Tarkite „ačiū“ savo mokytojams, gydytojams, pardavėjams ir bendradarbiams. Būkite dėkingi už maistą, kurį valgote, darbužius, kuriais vilkite, lovą, kurioje miegate. Branginkite savo šeimą. Pareikškite padėką ir savo kūnui už stebuklingą gebėjimą siekti pusiausvyros. Dėkokite pasauliui už teikiamą paramą (kurios dažniausiai nė neįsisąmoniname) bei galimybes augti ir tobulėti. Jauskite dėkingumą už gyvenimą. O jei kartais tai pasirodytų pernelyg sunki užduotis, paprasčiausiai elkitės taip, lyg būtumėte dėkingi. Apsimeskite ir pajuskite kylantį pasipriešinimą.

Tad už ką jūs esate dėkingi? Ką pastebite, kai tai įvardijate ir pajuntate dėkingumą? Ką pastebite medituodami, kaip aprašyta toliau?

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

DĖKINGUMAS

Štai du būdai, kaip dėkingumą paversti kasdieniu įpročiu.

Galite pradėti nors ir šią akimirką, skirdami minutę komentarams apie tai, už ką esate dėkingi, dėl ko gerai jaučiatės, kas jums gyvenime sekasi, ką mylite.

Jei jaučiate norą padejuoti ar pasiskųsti, sutramdykite save ir išsivaduokite iš tos būsenos ištardami „nepasiduok“ arba „liaukis“ ir pakiliai, teigiamai performuluodami mintį. Pavyzdžiui, „aš vėluoju“ galima apsukti ir paversti „man pavyko iki ten nusigauti!“

Pažiūrėkite, ar nukreipę dėmesį į mintis apie tai, ką turite, užuot galvoję, ko jums trūksta, pastebėsite, ko nematėte anksčiau. Jei šis pratimas šiek tiek kelia įtampą, laikykite tai ženklu stabtelėti ir pajausti.

Be to, įgyti patirties jausti dėkingumą ir nuraminti mintis padės toliau aprašyta meditacija ir jūsų pastabos tvarkymosi dienoraštyje.

DĖKINGUMO NUOSTATOS MEDITACIJA

Jei nieko nedarote, kad pasistūmėtumėte į priekį savo kelionėje erdvesnių namų ir tvarkingesnio gyvenimo link, išbandykite šią lengvą kasdienę užduotį. Ją įkvėpė nesietinas su kokiomis nors religinėmis apeigomis paprastas meditacijos pratimas, kurį išmokau prieš daugybę metų, gyvendama Meksikoje, iš grupelės vienuolių, pasivadinusių išajais (Ishayas), ir pritaikiau sau.

Taigi pradėkite:

1. Atsisėskite patogiai.

2. Užsimerkite ir ramiai, lengvai įkvėpkite, tada lėtai visą orą iškvėpkite. Taip giliai kvėpuokite tol, kol pasijusite visiškai atsipalaidavę.

3. Sąmoningai kartokite žodžius: „Dėkoju _________ (paminėkite Dievybę, kurią tikite, ar tai, ką laikote aukštesniąja jėga, – tai gali būti bet kas ir laikui bėgant keistis) už savo namus.“

4. Leiskite mintims iškilti ir išnykti, atkreipkite dėmesį, kokius jausmus jos sukelia.

5. Jei norite, pakartokite tą pačią frazę arba pereikite prie kitos: „Ačiū tau, _________, už kūną.“

6. Dar kartą atkreipkite dėmesį į savo mintis. Pastebėkite bet kokią juntamą įtampą ar pasipriešinimą. Susitelkite į kvėpavimą.

7. Pakartokite paskutinę frazę: „Ačiū, _________, už mano gyvenimą.“

8. Neskubėkite. Venkite viską daryti paskubomis.

9. Atsimerkite, kai jausitės atlikę užduotį. Ramiai, lengvai įkvėpkite, tada lėtai, giliai iškvėpkite. Pakrutinkite rankų ir kojų pirštus.

10. Užrašykite pamąstymus pasitelkę tvarkymosi dienoraštį.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Radę laiko ir išbandę Dėkingumo nuostatos meditaciją, per keletą akimirkų baikite šiuos teiginius:

◊ Kai reiškiu dėkingumą, jaučiu šiuos kūno pojūčius: _________

◊ Kai reiškiu dėkingumą, man kyla minčių apie _________

◊ Man lengva jausti dėkingumą už viską, nes _________

◊ Gyvenime dėkingumą galėčiau dažniau reikšti šiais būdais: _________

8 Tai amerikiečių autorės Margareth Wise Brown 1947 metais parašyta vaikiška knygelė. Joje vaikas linki saldžių sapnų visiems, kas jį supa (mėnuliui, kambariui, šviesai, raudonam balionui ir t. t).

13. PALAIMINKITE IR PALEISKITE

Simbolinė ar apeiginė patirtis yra tikra

ir paveikia žmogų taip pat kaip ir realus įvykis.

– Robert A. Johnson

Kai pirmą kartą atlaisvinau šiek tiek vietos namuose, didžiam savo siaubui, suvokiau, kad esu tyli ir užsislėpusi šlamštoholikė. Mano namai visada buvo tvarkingi iki menkiausios smulkmenėlės, viskas sistemingai sudėliota ir prigrūsta daugiau daiktų, nei telpa. Visiems skaitytojams, kurie mus, tvarkinguoles, laiko antžmogiškų gebėjimų turinčiomis vunderkindėmis, veikiausiai palengvės sužinojus, kad tvarka ir švara ne visada reiškia tą patį – na, bent jau ne mano atveju. Išaušo akimirka, kai turėjau pažvelgti į savo daiktus ir į tai, ką reiškia mano žalingas voverės polinkis kaupti.

Vieną rudens savaitgalį mums su vyru šovė nuostabi mintis išsitraukti visas dėžes, į kurias atskirai buvo sukrauti mudviejų dvidešimties profesinio gyvenimo metų atributai. Mano buvo visa galybė kartono dėžių su kontroliniais darbais, testais, referatais ir kita medžiaga, kokią tik kada nors buvau pateikusi vyresniųjų klasių mokiniams. Aš net išsaugojau daugybę šių užduočių kopijų – dėl viso pikto, jei kartais prireiktų papildomo komplekto. Turėjau užduočių, padaugintų rotatoriumi su violetiniu rašalu, spausdintų senovine rašomąja mašinėle ir susegtų nuo senumo surūdijusiomis sąvaržėlėmis. Kai susitvarkiau, jų liko visa krūvelė! Mano sukauptų daiktų buvo sukrečiamai daug, kai kurie gulėjo čia nuo 1976-ųjų, kai pradėjau mokytojos karjerą.

Užtrukau dvi popietes. Dėžės ir popierių prikrauti maišai, išrikiuoti ant šaligatvio, laukė kas savaitę užsukančių šiukšliavežių. Į tuos maišus nukeliavo visi fiziniai mano mokytojavimo įrodymai.

Kai po keleto dienų atvažiavo šiukšliavežių sunkvežimis, stebėjau maišus renkantį Šiukšlių Dievą. Žiūrėdama, kaip visas ankstesnio mano gyvenimo turinys iškeliauja visam laikui, sudėjau drebančias rankas padėkos ir palaiminimo maldai. Tuomet dar nieko nežinojau apie saitus, tačiau jaučiausi neapsakomai lengvai! Dar daugelį dienų tarsi plevenau ore.

Praėjus kelioms valandoms, netikėtai susitikau pažįstamą ir ji užsiminė ketinanti parduoti nedidelį pianiną. Norėjo kuo greičiau juo atsikratyti, tad pasiūlė pirkti už išties nedidelę kainą. „Hmmm, pianinas.“ Sraigteliai mano galvoje ėmė suktis. Tai štai ką reiškia atlaisvinti vietos. Kartais net nežinome, kam ruošiame vietą, tačiau būna be galo įdomu tai išvydus, ypač jei nieko nesitikime. Tuo metu dar gerai to nesuvokiau, kad mes atlaisvinome savo gyvenime erdvę muzikai. Taip pat atvėrėme erdvę naujoms draugystėms. Žmonės, pardavę mums pianiną, nuo to laiko tapo vienais iš brangiausių draugų.

RITUALŲ JĖGA

Sapnai – tai pasąmonės bendravimas su jumis, pasitelkiant ypatingą simbolinį kodą, kol miegate, o ritualai yra kitas būdas, kuriuo galite būdraudami sąmoningai atsiliepti pasąmonei. Jūsų pasąmonei „tikrieji gyvenimo veiksmai“ ir „sąmoningi tikslingi ritualai“ yra visiškai tapatūs. Sukurtu atsisveikinimo ritualu, pavyzdžiui, ant namų altoriaus padedant objektą, simbolizuojantį jūsų gyvenimo netvarką, galite perduoti pasąmonei galingą žinią – kad atsisveikinimas su netvarka ne tik įmanomas, bet ir gali būti visai smagus.

Ritualas – puikus būdas patvirtinti savo ketinimus. Tai leidžia jums tarsi pamasažuoti, suminkštinti ir atpalaiduoti kietus, nenusiteikusius paleisti tai, ką laiko įsitvėrę, gniaužtus ir įsisąmoninti giliausius troškimus. Knygoje „Valdant savo pačių šešėlį“ („Owning Your Own Shadow“) Robertas A. Johnsonas rašo:

Galite tai nupiešti, nulipdyti, parašyti gyvą pasakojimą, sušokti, ką nors sudeginti arba palaidoti – padaryti bet ką, kas simbolizuotų kokį dalyką, tačiau niekam nepakenktų. Atminkite, simbolinė ar apeiginė patirtis yra tikra ir paveikia žmogų, kaip ir įvykis.

Koks ritualas jums galėtų padėti palaiminti ir paleisti tai, kas jums daugiau nebereikalinga ir nenaudinga? Pirmiausia išbandykite vieną iš toliau pateiktų tvarkymosi pratimų. Taip pat galėtumėte pagyvinti ritualą sukurdami nedidelį „Atsisveikinimo altorėlį“ ramesniame namų ar darbovietės kampelyje. Labai naudinga ir veiksminga turėti vietą ketinimams įtvirtinti ir išplėtoti.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Išsirinkite tvarkymosi ritualą iš šio sąrašo arba susikurkite savąjį. Atkreipkite dėmesį, kaip jaučiatės prieš ritualą ir po jo.

MINUTĖS TRUKMĖS TVARKYMOSI

IR ATSISVEIKINIMO RITUALAI

◊ Atsiribokite: kartokite sau „tai ne mano“. Vos tik pajutę atslenkančias nemalonias emocinių orų permainas, įsivaizduokite, kad vėjas jas nupučia šalin (jos nusilupa, nukrenta arba ištirpsta).

◊ Nuplaukite: prausdamiesi įsivaizduokite, kad tekantis nuo jūsų vanduo nusineša senąją energiją, mintis ir įsitikinimus.

◊ Išvalykite erdvę: uždekite smilkalą ir (arba) plokite rankomis, kratykite barškutį arba skambinkite varpeliu, kad išvaikytumėte visa, kas sena, ir paruoštumėte erdvę tam, kas nauja.

◊ Sudeginkite: su dėkingumu atsisveikinkite sudegindami nuotraukas, laiškus ar popieriuje išdėstytas mintis.

◊ Sušvelninkite: atpalaiduokite tuos vidinius gniaužtus, kuriais laikotės įsitvėrę kokios nors problemos ar daikto, įsivaizduodami, kaip įtampa atlėgsta, jie pamažu atsigniaužia, tirpsta ir (arba) nubyra.

◊ Paleiskite: parašykite kam nors laišką, lyg rengdamiesi jį išsiųsti, bet, užuot tai padarę, palaiminkite ir su dėkingumu sudeginkite.

◊ Atsisveikinkite: iš nedidelio objekto, kuris simbolizuoja jūsų prisirišimą prie daiktų, sukurkite ypatingą atsisveikinimo ritualą. Padėkite tą objektą ant tam skirto altoriaus, kad sustiprintumėte savo ketinimus. Palinkėkite jam geros kloties ir iškvėpdami paleiskite – žinoma, nepamiršdami dėkingumo.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Simboliškai su kuo nors atsisveikinę, pamąstykite apie tai, kas įvyko, ir užrašykite dienoraštyje.

◊ Mane patraukė palaiminimo ir atsisveikinimo su _________ ritualas, nes _________

◊ Baigdamas ritualą, jaučiausi _________

◊ Galiu ramiai palaiminti ir atsisveikinti su _________, nes _________

◊ Dabar esu labiausiai pasirengęs atsisveikinti su _________

◊ Kad sustiprinčiau savo ryžtą atsisveikinti su šiuo (daiktu, mintimi, jausmu), šią savaitę kasdien galiu _________

14. PAKANKAMAI

Kartais pamirštu suvalgyti priešpiečius.

Tad, kai išmuša 15:30, kimbu į gero paršelio dydžio

išsineštinai parduodamo riebaus maisto kalną.

Įkvepiu jo aromato vos vos alsuodamas, tarsi

pasmerktasis, kuriam liko vos kelios minutės iki aušros.

Taip, kai lioviausi valgęs, praėjus dviem minutėms

jaučiuosi taip, lyg tuoj mirsiu... Kas nutiko? Kaip

pražiopsojau tą akimirką, kai man jau buvo gana?

– Merlin Mann, „Tai, kas svarbu dabar“

(„What Matters Now“)

Apsirijimas susijęs ne tik su maisto vartojimu. Tai gali būti ir persistengimas, pernelyg daug apmąstymų, pliurpimas iki koktumo, pirkimas visko kur kas daugiau, nei mums reikia ar pajėgsime suvartoti, beprasmiškai praleistos valandos prisiklijavus prie kompiuterio, televizoriaus ar išmaniojo telefono.

Man išties nėra svetimas nė vienas iš išvardytų dalykų, ypač kai kalba pasisuka apie mano polinkį į perfekcionizmą. Tiesiog nuostabu, kaip man galva dar nesprogo kone iki nukritimo analizuojant tam tikrus dalykus.

Tačiau aš turiu nuostabiausią priešnuodį – tris frazes kiekvienam atvejui, kai pričiumpu save pasinėrusią į kokios nors rūšies besotybę.

Trys paprastos popieriuje užrašytos frazės gal ir neatrodo įspūdingai, tačiau sąmoningai įtrauktos į kasdienius tvarkymosi ir įsisąmoninimo ritualus veikia stebuklingai:

Esu pakankamai geras, protingas ir t. t.

Turiu pakankamai.

Yra pakankamai.

Kaip jaučiatės sakydami tai garsiai?

ŠVELNINANČIOS NUOSTATOS

Jūsų ką tik perskaitytos frazės yra pirmasis (iš keturių) frazių rinkinys. Jas pasitelkiu norėdama pastiprinti fizinio, protinio ar emocinio chaoso tvarkymą. Vadinu jas Švelninančiomis nuostatomis, mat jos ir skirtos tam, kad padėtų sušvelninti ir išlaisvinti įtampą ir suvaržymą skatinančius įsitikinimus. Kartu su Dėkingumo nuostatomis (su jomis susipažinote 12 skyriuje) jos sumažina minčių painiavos ir emocinės įtampos saitų. Taip pat sustiprina jūsų ketinimus tvarkytis ir atsisveikinti su nereikalingais daiktais.

Šios frazės skirtos ne jūsų mintims pakeisti, o energiniams jų virpesiams padidinti ir vis plėsti erdvėms tarp minčių. Jei daugiau nieko nesiimsite, kad pasistūmėtumėte erdvesnių namų ir tvarkingesnio gyvenimo link, noriu paraginti jus sąmoningai pasitelkti kurį nors frazių rinkinį.

Jūsų išgyvenimai atliekant šį pratimą gali labai skirtis nuo kitų žmonių potyrių. Tarkim, man tos kelios minutės dėmesiui kitur nukreipti du tris kartus per dieną arba kai tik prisimenu tai padaryti leidžia jaustis tvirčiau ir laisviau (erdviau). Tai tarsi atpalaiduoja mano nervų sistemą. Jaučiuosi ne tokia užsikonservavusi, apdujusi ir užsikimšusi (mano kvėpavimo takai tarsi plačiau atsiveria!). Tomis dienomis, kai pamirštu šį pratimą, darausi viskuo nepatenkinta, mano akys apsiblausia, o jėgos ir energija senka. Kai pajuntu stiprėjančią įtampą nugaros apačioje ir keliuose, suprantu, kad tai ženklas, jog išklydau iš kelio.

Niekas neprilygsta šiai kosminei profilaktikai tuo, ką ji suteikia man kasdien, skiriant tam visai nedaug pastangų!

Kasdien išbandykite kurį nors Švelninančių nuostatų rinkinį du tris kartus per dieną be pertraukos išbūdami 1–20 minučių užsimerkę arba atsimerkę kaskart, kai apie tai pagalvojate, ir pamatysite, kuo tai gali būti naudinga. Kartokite šį pratimą bent šešias savaites, jei norite pajusti jų teikiamą naudą. Iš pradžių jums gali tekti labiau sutelkti dėmesį, kad prisimintumėte frazes ir jų seką. Bet netrukus tai taps įprasta, lyg būtų įgimta – tarsi kvėpuoti.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Šis meditacijos pratimas – tai pirmojo Švelninančių nuostatų rinkinio iš aprašomų knygoje taikymas. Užsiėmimas skirtas ne frazėms kartoti ar tam, kad sulauktumėte kokio nors rezultato, o vidiniam triukšmui tarp įtampos šaltinių nutildyti.

Išsklaidžius įtampą, jus apims palengvėjimas.

1 MEDITACIJOS PRATIMAS „MAN PAKANKA“

1. Pirmiausia susiraskite tylią ir patogią vietelę atsisėsti, kur jums niekas netrukdytų bent 5–20 minučių.

2. Užsimerkite, įsitaisykite ant kėdės ar pagalvėlės ir atkreipkite dėmesį į jus supančius aplinkos garsus. Kvėpuokite. Susikaupkite.

3. Į savo sąmonę įterpkite pirmąją frazę „esu pakankamai (geras, protingas...)“, t. y. įmeskite kaip akmenėlį į ramų tvenkinį, leisdami savo protui elgtis taip, kaip tik jis nori. Jums nereikia suderinti šios frazės su kvėpavimu.

4. Jei norite, pakartokite tą pačią frazę arba pereikite prie kitos – „turiu pakankamai“, tarsi mestumėte dar vieną akmenėlį.

5. Tęskite pratimą ir, kai būsite pasirengę, ištarkite trečią frazę „yra pakankamai“.

6. Neskubėkite. Jei imsite frazes pyškinti kaip kulkas, atkreipkite į tai dėmesį ir sulėtinkite tempą. Svarbu ne kuo daugiau akmenėlių į vandenį įsviesti, o kiekvienai frazei sąmoningai skirti šiek tiek laiko, pabūti su ta mintimi ir mesti akmenėlius po vieną, stebint kiekvieno sukeltus raibulius.

7. Stebėkite savo mintis ir jausmus nesistengdami jų tramdyti ar valdyti. Leiskite iškilti emocinių orų permainoms, kad ir kokios jos būtų.

8. Grįžkite mintimis prie užduoties kaskart, kai pajusite, kad jos nuklydo į šalį; laikykite tai užuomina, jog metas pereiti prie kitos frazės. Tarp frazių gali būti keleto sekundžių ar net minučių tarpai. Jūsų protui pamažu rimstant ir tylant, galbūt pastebėsite, kad tarp kiekvienos frazės ir minties susidaro vis ilgesnės pauzės.

9. Kartokite viską 1–20 minučių.

10.Baikite giliai įkvėpdami ir iškvėpdami; atsimerkite ir atkreipkite dėmesį į tai, koks jums dabar atrodo pasaulis. Ar jaučiatės kitaip nei prieš pradėdami pratimą?

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius. Jie padės jums apmąstyti išgyvenimus, kuriuos sukėlė 1 meditacijos pratimas.

◊ Prieš atlikdamas ir baigęs šį pratimą, pastebėjau _________

◊ Esu pakankamai (geras, protingas ir t. t.), nes _________

◊ Aš žinau, kad turiu pakankamai, nes _________

◊ Žinau, kad visada visko yra pakankamai, nes _________

15. NUSISTATYKITE PRIORITETUS

Geriausias man žinomas būdas išvengti minčių, kad turite ką prarasti, spendžiamų spąstų – tai prisiminti, jog vis tiek mirsite. Jūs jau ir taip nesaugūs. Nėra jokių priežasčių nepaisyti savo širdies balso.

– Steve Jobs

Vienas iš daugybės nuostabių elektroninių laiškų, kurių sulaukiu iš savo mokinių po seminarų ar stovyklų, man paliko neišdildomą įspūdį. Man jis patinka ne tik dėl to, kad puikiai iliustruoja išskirtinius netvarkos ir tvarkymosi pavyzdžius, bet ir todėl, kad atsidūrė mano pašto dėžutėje peržiūrint šią knygą – kaip tik tada, kai man labiausiai to reikėjo. Toliau pateiktame laiške dalyvė ir kolegė rašytoja Betsy Bowen dalijasi mintimis apie tai, kaip klostėsi jos reikalai baigus mokymo kursą.

Man taip pat kilo keletas įdomių minčių, bet jos labiau apie tai, kad nemaža dalis tikrovės tėra tik kiek sujauktas pramanas. Ir tai akivaizdu, kai pastebiu, kaip stipriai esu prisirišusi prie drabužių, kurie man niekada gyvenime nebetiks ir kurie visai nedera prie mano gyvenimo.

Tiesą sakant, vakar vakare žiūrėjau dokumentinį HBO9 filmą „Prisimenant Triangle“ apie gaisrą 1911-aisiais Triangle palaidinių ir suknelių fabrike, kai per 18 minučių žuvo 138 pervargusios ir menkas algas gaudavusios moterys – 90 jų gelbėdamosi iššoko pro devinto aukšto langus.

Filme buvo pasakojama apie ketinusį netrukus susituokti jaunuolį. Jam pavyko pabėgti iš pastato, bet jis prisiminė palikęs senelio auksinį kišeninį laikrodį ir grįžo. Jaunuolio kūną rado taip apanglėjusį, kad sužadėtinė jį atpažino tik radusi drabužiuose tą laikrodį. Atidarius šio dangtelį, viduje buvo jos nuotrauka. Merginą iš morgo teko išnešti.

Pamačiusi tai pagalvojau: „Tad kas man svarbiau – pora pilkos vilnos flanelinių „Amalfi“ kelnių, kurios pora dydžių per mažos, ar mano dabartinis gyvenimas?“ Nors veikiausiai ir nepulčiau į liepsnas jų gelbėti, aš tikrai netinkamai naudoju erdvę ir švaistau brangią energiją, kad išsaugočiau kelnes. Jos tarsi šventovė mano ankstesniojo „aš“, kuriam svarbiausia buvo lieknas kūnas, prabanga ir akį traukiantys drabužiai. Žmonės manęs net nemėgo, varžiausi su visais ir elgiausi apgailėtinai. Velniai nematė, kodėl turėčiau laikytis įsitvėrusi charakterio ydų?

Amen, seserie!

SVARŪS APGAILESTAVIMAI

Tarkim, gulite mirties patale. Nugyvenote ilgą ir gyvybingą gyvenimą. Visa šeima susirinkusi prie jūsų. Esate pasirengę kelionei į amžinybę – kitam nuotykiui, kuris ten jūsų laukia, jaučiate pasitenkinimą ir pilnatvę. Ką atsisveikindami norėtumėte pasakyti draugams, šeimai, pasauliui?

Šį klausimą įkvėpė neseniai perskaitytas straipsnis „Mirštančiųjų apgailestavimai“, kurį parašė Bronnie Ware, seselė, daugybę metų praleidusi su mirštančiaisiais.

Šioje savo tinklaraščio ištraukoje ji pateikia penkis pagrindinius apgailestavimus, kuriuos mini mirties patale gulintys žmonės:

1. Jeigu tik būčiau išdrįsęs gyventi taip, kaip norėjau, o ne taip, kaip iš manęs tikėjosi kiti.

2. Jeigu tik nebūčiau tiek daug dirbęs.

3. O, kad būčiau turėjęs drąsos išreikšti savo jausmus.

4. O, kad būčiau palaikęs ryšius su draugais.

5. Jeigu tik būčiau leidęs sau būti laimingesniam.

Dauguma mūsų dar turi laiko šį tą pakeisti, laiko pagyventi taip, kaip jau seniai turėjome, laiko atsisveikinti su visomis nuoskaudomis ir apgailestavimais, kurie neleidžia mums atsiplėšti nuo praeities, laiko atrasti ir pasimėgauti mažuoju rojumi Žemėje, kol iš tiesų reikės ten iškeliauti.

Kaip žmogus, planuojantis daug nuveikti per savo gyvenimą, tikiuosi, mano atsisveikinimo žodžiai skambės maždaug taip: „Oho, buvo velniškai šauni kelionė.“

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PRIORITETAI

Jei dabar būtų paskutinė jūsų gyvenimo diena ar savaitė, ko atsisakytumėte? Kokiai veiklai, kuriai anksčiau nerasdavote laiko, padarytumėte vietos savo gyvenime? Kam paskambintumėte arba su kuo pasikalbėtumėte?

Tai nebūtinai turi būti kas nors iš sąrašo „Prieš pakratant kojas“. Galite susitelkti į tai, kas padėtų jums tikrai gerai jaustis – bent jau šiandien. Jūsų sąrašas gali būti paprastas kaip šis:

◊ Peradresuokite visus skambučius į balso paštą.

◊ Pasidarykite puodelį geros arbatos ir ramiai siurbčiokite.

◊ Praleiskite visą dieną (negraužiami kaltės) vilkėdami pižamą ir žiūrėdami mėgstamiausias pakartotinai rodomas televizijos programas.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasitelkę šias užuominas raskite laiko ir išsiaiškinkite, kas jums išties svarbu.

◊ Esu šioje planetoje, nes _________

◊ Gulėdamas mirties patale, norėčiau tarti šiuos žodžius: _________

◊ Aš nusipelniau įgyvendinti slapčiausias savo svajones ir troškimus, nes _________

◊ Pasitikiu Dievo išmintimi siekdamas suprasti, dėl ko aš čia, ir norėdamas tapti tuo, kuo turėčiau būti, nes _________

◊ Žinau, kad dalykai, kurių negaliu kontroliuoti, yra „jau sureguliuoti“, nes _________

9 HBO (angl. „Home Box Office“) – JAV kabelinės televizijos tinklas, įkurtas 1965 metais. HBO programą sudaro naujausi filmai, įvairūs televizijos serialai, dokumentika ir kt.

16. PRISIMINKITE

Prieš prabildami paklauskite savęs, ar tai būtina.

Ar tai, ką pasakysiu, yra tiesa? Ar tie žodžiai

kupini gerumo? Ar jie pagerins tylą?

– Shirdi Sai Baba

Vos keletas žmonių gali neturėti nuomonės apie kautynes, kurį nors politiką, šokolado plytelę, badaujantį vaiką, uraganą ar žavią kino žvaigždę (tai tik keletas pavyzdžių). Sąlygos, kokiomis augome, ir cheminės kūno ypatybės užprogramavo mus vertinti tai, ką matome, skirstant tuos vaizdus į gerus ir blogus, teigiamus ir neigiamus, teisingus ir klaidingus, geresnius ar prastesnius. Tiesą sakant, jei tik atkreiptume į tai dėmesį, pastebėtume, kad dauguma mūsų minčių yra kraštutinės arba nukreiptos į vieną ar kitą kraštutinumą.

Badas Afrikoje – blogai; devintos klasės gamtos mokslų mokytojas – blogas (jei jis neslėptų plikės plaukų sruoga, būtų visai pakenčiamas); lietus – gerai sodininkui, bet blogai per vestuves... Vertinimas, kad ir koks būtų, tampa dar vienu filtru, prizme, pro kurią žiūrėdami kuriame arba iškreipiame tikrovę. Bet galime rinktis, tai priklauso nuo to, kiek esame įsitraukę į asmenines dramas, ir gebėjimo sąmoningai žvelgti į kiekvieną gyvenimo akimirką.

Štai kur šuo pakastas: jei tie patys įsitikinimai sukosi jūsų galvoje visą gyvenimą, prireiks nemažai laiko ir daugybės švelnaus rūpestingumo akimirkų, kad atlaisvintumėte gniaužtus.

Kaip tik dėl to mes ir vėl grįžtame prie protinės netvarkos temos. Kova su įsisenėjusiais įpročiais gali priminti filmą „Švilpiko diena“, kuriame Billo Murray įkūnijamas veikėjas prabunda vis tos pačios dienos rytą – tai kartojasi tol, kol jis išmoksta pamoką ir tampa geresniu žmogumi.

Kad ir kokie spalvingi būtų, pasakojimai neturi nieko bendra su tuo, kas vyksta dabar, šią akimirką. Taigi, kas sukasi jūsų galvoje šią sekundę?

◊ Ar jūsų galvoje tuo pačiu metu sukasi trisdešimt penkios mintys?

◊ Ar jūs stengiatės kuo greičiau permesti akimis šį puslapį, kad pereitumėte prie kito darbo ir įtrauktumėte jį į savo dienotvarkę?

◊ Gal galvojate: „Argi mes to nenagrinėjome pirmoje knygos dalyje?“

◊ Gal svarstote, ar išmoksite ko nors praktiško ir konkretaus?

◊ Esate dėmesingas? Nuobodžiaujate? Jaučiate susidomėjimą? Jums smalsu? Esate sukrėstas? Sužadintas?

◊ Kaip kvėpuojate? Paviršutiniškai ar giliai?

Taip, tai išties panašu į ankstesnės knygos dalies, kurioje kalbėjome apie sąmoningumą, aidą, tas pats minėtas minčių triukšmas, tas pats skatinimas įsisąmoninti, kas vyksta, tas pats siūlymas visur dalyvauti dėmesingai ir sąmoningai.

Tačiau, kaip ir „Švilpiko dienoje“, pagrindinis skirtumas tas, kad tai nauja minutė ir nauja galimybė lavinti sąmoningumą, nauja galimybė atkurti pusiausvyrą.

Sąmoningumo šviesa užliedami kiekvieną mintį ir nesiimdami nieko, kad ją pataisytume, pakeistume, suvaldytume ar pagydytume, sumažinsime vidinį triukšmą ir paistalus, nuraminsime protą ir i-š-p-l-ė-s-i-m-e tylią erdvę, gaubiančią mintis.

Žingsnis po žingsnio.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ATSIŽVELGTI IR NAGRINĖTI

Užsimerkite. Švelniai, lengvai įkvėpkite, tada lėtai, išpūsdami visą orą, iškvėpkite lauk visas mintis ir įtampą. Įkvėpkite gryniausią sąmoningumą ir galimybes. Leiskite šią akimirką kilti jausmams, neskirstydami jų į gerus ar blogus ir nepriimdami asmeniškai.

Apmąstykite, kaip jums sekasi šioje tvarkymosi kelionėje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Kadangi jau priartėjome prie antros dalies pabaigos, pats metas stabtelėti ir pagalvoti, kokius gyvenimo pokyčius pastebėjote.

◊ Kai pradėjau skaityti šitą knygą, pasijaučiau kur kas lengviau šiais atžvilgiais: _________

◊ Didžiausias iššūkis, su kuriuo teko susidurti kovojant su netvarka mano gyvenime, buvo _________

◊ Mane maloniai nustebinusi patirtis: _________

◊ Neišklysti iš kelio, šėlstant užklupusioms emocinėms audroms, man padėjo _________

◊ Kol kas mano didžiausias atradimas buvo _________

SANTRAUKA

KETINIMAI

Kur krypsta mintys, ten srūva energija.

Tikslai nurodo tvarkymosi kryptį.

Mūsų darbas – pajausti, ko iš tiesų trokštame, ir atsikratyti prisirišimo prie rezultatų.

Jei siųsime signalus apie tai, kam priešinamės ar ko visai netrokštame, būtent tai ir pritrauksime.

„Elgiantis taip, lyg...“ galima lengviau įgyvendinti giliausius mūsų troškimus.

Ritualas – tai bendravimo su pasąmone būdas.

Mūsų įsitikinimų performulavimas – tarsi naujos programinės įrangos sukūrimas; tai padeda pažaboti beždžionišką protą.

Dėkojimas apvalo.

Vadovaudamiesi Švelninančiomis nuostatomis tapsime energingesni, sumažinsime įtampą ir palaikysime naujus tvarkymosi įgūdžius.

Neapgailestaudami apsivalome.

III DALIS

VEIKSMAS

JUDĖKITE PAMAŽU – LĖKSITE GREITAI

Gamta neskuba, bet viską nuveikia.

– Lao Dzė

17. VEIKLUS TVARKYMASIS

Skubėdami praleidžiate svarbiausius dalykus.

– Nežinomas autorius

MAŽIAU YRA DAUGIAU

1985-ųjų birželį dvidešimt vienerių alpinistas Joe Simpsonas ir jo bendražygis dvidešimt ketverių Simonas Yatesas pirmieji sėkmingai įveikė dvidešimt vieno tūkstančio pėdų aukščio vakarinę Siula Grandės viršukalnę Peru, Andų kalnuose. Šis žygdarbis, nors ir įspūdingas, tėra niekis, palyginti su tuo, kas nutiko šiems vyrams per paskutinę varginamą jų kelionę žemyn.

Joe Simpsonas susilaužė koją net trijose vietose, paskui, didžiam bendražygio siaubui, vidury nakties dar įsmuko į plyšį, bet stebuklingai sugebėjo nusileisti siaubingu ledynu teturėdamas nepakankamo ilgio virvę. Sunku net įsivaizduoti tą kelias dienas trukusią nepaprastą vienui vieno susižalojusio, neturinčio maisto ir vandens vyro tik su viena sveika koja kelionę atgal į pagrindinę stovyklą.

Galvodamas apie blogiausia ir neturėdamas jokių galimybių rasti draugą nežūdamas pats, bejėgis, sielvartaujantis Yatesas neturėjo kitos išeities ir privalėjo rinktis vienintelį įmanomą variantą – palikti bendrakeleivį ir gelbėtis pats.

Simpsonas teigia, kad šį išbandymą jam ištverti padėjo itin aiškių tikslų kėlimas. Savo filme „Liečiant tuštumą“ („Touching the Void“) jis pasakoja, kaip protas, pasitelkęs paprastas, šaltakraujiškas komandas, padėjo jam stumtis pirmyn: „Per dvidešimt minučių turi pasiekti tos uolos kraštą... Dabar nuo čia nukeliauk iki to plyšio krašto per penkiolika minučių.“ Jis nustatydavo laikrodžio laikmatį ir, kaip skudurinė lėlė, šleptelėjęs ant pilvo, vilkdavo kūną per nesvetingą labai aukštų ledynų ir riedulių labirintą iki kitos stotelės. Kad įveiktų keleto šimtų pėdų atstumą, jam prireikdavo labai daug laiko. Jis teigia, kad jei būtų galvojęs bendrai apie visą šią išlikimo užduotį, jam nebūtų pavykę išgyventi. Kone kliedintis, netekęs trečdalio kūno masės, jis galiausiai susitiko su nepatikliu bendražygiu ir išgyveno, kad galėtų pasidalyti patirtimi.

Jei nebūtų skaidęs savo užduoties į mažesnius, įgyvendinamus, protui aprėpiamus žingsnelius, Joe Simpsonas nebūtų išsigelbėjęs. Įvykdomų užduočių sau kėlimas ir jų laikymasis, nesvarbu, kokios menkos jos gali atrodyti bendrame kontekste, tvarkantis taip pat labai svarbu.

VEIKLUS TVARKYMASIS

Ketinimai ir tikslai – tvarkymosi vairas, o veiksmas – kuras. Jei puoselėsite visus ketinimus, bet jų nekurstysite ir nieko nedarysite, toli nenukeliausite. Willas Rogersas yra pasakęs: „Net ir pasukusius teisingu keliu jus pervažiuos, jei ten tik sėdėsite.“

Svarbu tai, kad veiksmai, kurie šioje knygoje siejami su tvarkymu, nėra vien ko nors darymas, kad atsikratytumėte nereikalingų daiktų. Veiklus tvarkymasis nebūtinai yra būdas pasiekti tikslą, kaip, tarkim, išnešti šiukšles, išgabenti daiktus į „Goodwill“ ar surengti išpardavimą savo kieme. Jau sužinojome ir dar nuodugniau patyrinėsime, kad stipriai veikia kartojimas, lavinimas, sąmoningumas ir nuolankumas. Paprasti sprendimai, pavyzdžiui, padėti daiktus į vietą, surinkti juos į krūvą ar imtis erzinančių buitinių darbelių ir užbaigti savo eilės taip ilgai laukiančius, kad jų nė nebepastebite, sumanymus, gali nebūti laikomi tvarkymu, tačiau tai nepaprastai veiksmingi žingsniai, kurie garantuotai privers energiją cirkuliuoti jūsų namuose ir gyvenime.

Tie, kurie mano, kad tokie maži, kone vaikiški, žingsneliai jų netenkina ar net prilygsta kančiai, galbūt apsidžiaugs sužinoję svarią viso to priežastį. Tai vadinama žmogaus smegenimis. Šioje knygos dalyje sužinosite, kad, neatsižvelgus į mūsų instinktyvios „kaukis arba bėk“ reakcijos į stresą įtaką, beveik neįmanoma išsiugdyti tvarkymosi įgūdžio, kuris ir tvarką palaikytų, ir neatsibostų. Sužinosite, kaip susitelkdami į smulkmenas ir nukreipdami mintis į tai, kas įgyvendinama, galite padaryti pažangą bet kurioje srityje.

Kaip drugelio sparnų plastelėjimas vienoje pasaulio pusėje gali sukelti uraganą kitoje, taip ir maži, kūdikiški, žingsneliai gali paskatinti didžiulius jūsų gyvenimo pokyčius; tai pasaulinio masto tvarkymosi judėjimas!

18. RINKITĖS PALENGVĖJIMĄ

Jei jaučiatės išsekę, vadinasi, pernelyg stengiatės.

– Thich Nhat Hanh

Palengvėjimas.

Rodos, paprastas žodelis, tačiau ištartas garsiai pakimba ore ir tampa labai prasmingas. Daugiau nieko nedarant, jis stebuklingai veikia mūsų nervų sistemą.

Tad kodėl kartais taip sunku rutulioti šią mintį? Kas galėtų tam kliudyti?

Ogi mūsų senas geras draugužis – beždžionės protas ir jo skatinamos baimingos mintys, kurios sužadina streso hormonus, verčiančius mus nuolat būti pasirengusius pavojui.

Kaskart, kai jaučiatės išsekę (rutina jus įklampinusi, esate įsibaiminę, susierzinę, užsispyrę, kam nors priešinatės...), galite būti tikri, kad pirmykštėje jūsų smegenų dalyje perdegė saugiklis ir kilo tai, ką vadiname „kaukis arba bėk“ reakcija.

Išgyvenimo mechanizmą valdo migdolinis kūnas, kuris apdoroja emocijas primityviausioje mūsų smegenų dalyje. Jis tarsi įmontuotas slaptųjų tarnybų agentas, jei leisite taip pavadinti. Puola veikti tą pačią akimirką, kai tik pajunta pavojų (kitaip tariant, tada, kai išeinate iš komforto zonos, jums visko per akis, apžiojate daugiau, negu galite atkąsti... jums tikrai gresia pavojus).

Tai naudinga, kai į jus taikosi liūtas arba jūsų vaikas jau bėga į gatvę arba į jūsų eismo juostą įlekia automobilis. Tačiau naudos nedaug tuomet, kai „kaukis arba bėk“ reakcija jus užplūsta netikėtai, tvarkant palėpę, pilną laiškų, kuriuos jūsų buvęs vaikinas parašė jums, kai mokėtės aukštesnėse klasėse, išlydint vienintelį vaiką studijuoti ar ruošiantis kalbėti priešais laukiančių studentų auditoriją.

Taigi, kaip jums pavyksta išjungti šį „prietaisą“, kad pavojaus signalas nezvimbtų valandų valandas?

Tai neįmanoma. Tai mumyse.

Bet galite su tuo susidraugauti, jei:

◊ įsisąmoninsite tai, kaip jaučiatės, ypač jei padarysite tą anksčiau, nei įvyks trumpasis jungimas jūsų galvoje;

◊ išgyvensite emocijas nepriimdami jų asmeniškai;

◊ susitelksite tik į vieną dalyką ar veiklą, nesiblaškysite;

◊ kasdien darysite pratimus, kad gerai jaustumėtės ir atsigautumėte;

◊ kartosite „renkuosi palengvėjimą“ kaskart, kai prisiminsite;

◊ atliksite meditacijos pratimą, pateikiamą toliau, skyrelyje „Tvarkymosi užsiėmimas“.

Jei laikysitės nors vieno ar net visų šių patarimų, neleisite įsigalėti beždžioniškam savo protui.

KAUKITĖS ARBA BĖKITE

Jei nuo mokslinių sąvokų ir ilgiausių, sunkiai ištariamų žodžių jums sukasi galva, kaip kartais nutinka man, jus sužavės nuostabi knygelė, padėjusi man suprasti, kokie biocheminiai procesai vyksta mūsų kūne, kai pasiklystame sekinančiuose netikroviškų lūkesčių verpetuose.

Šią knygą, kuri vadinasi „Vienas žingsnelis gali pakeisti jūsų gyvenimą“ („One Small Step Can Change Your Life“), parašė psichologas dr. Robertas Maureris. Joje rašoma apie migdolinį kūną – trijų milijonų metų amžiaus migdolo dydžio smegenų dalį, atsakingą už „kaukis arba bėk“ reakciją. Autorius aiškina, kodėl žmonės palūžta, ir įtikinamai skatina daryti tai, kas taip svetima mūsų prigimčiai – sulėtinti tempą ir žiūrėti į viską paprasčiau.

Ne paslaptis ir tai, kad išėję iš komforto zonos ir atsikratę įvairiausių prisirišimo formų galime išgirsti, o kartkartėmis būtinai išgirsime skambant pavojaus varpus. Kuo labiau įklimpę, prisirišę ir nesąmoningi esame, tuo didesnė rizika paslysti ir įpulti į baimės mums paspęstus spąstus, aprašomus 5 skyriuje.

Pasak R. Maurerio, yra paprastas būdas apeiti mūsų vidinę sistemą; būdas apgauti migdolinį kūną ir priversti jį manyti, kad šiame pasaulyje viskas gera ir teisinga.

R. Maureris siūlo pradėti nuo nedidelių, net visiškai „gėdingai paprastų“ žingsnelių. Pavyzdžiui, žmogui, kuris nori mažiau suvartoti kofeino, jis siūlo kasdien išgerti kavos vienu gurkšneliu mažiau. Tuos, kurie negali prisiversti naudoti dantisiūlio, ragina taip išvalyti tik vieną tarpdantį per dieną. Išlaidavimas? Na, tada jis pataria išimti vieną prekę iš vežimėlio prieš sukant prie kasos. Anot R. Maurerio, tokį pat metodą galima taikyti siekiant ir kitokių pokyčių – nesvarbu, „ar jūsų tikslas nugalėti įprotį kramtyti nagus, ar išmokti pasakyti „ne“.

Galbūt toks patarimas jus ir papiktins, bet jei turite paprastą užduotį ar norite pakeisti gyvenimo įpročius ir iki šiol jūsų mėginimai buvo nesėkmingi, šis pamažu įgyvendinamų pokyčių metodas atrodo logiškas. Jį nesunku taikyti, svarbiausia, kad tai veikia.

O veikia, nes, kaip sakoma, „neuronai, kurie kartu aktyvuojasi, kartu ir jungiasi“. Kaskart, kai tik pakartojate veiksmą, jūsų smegenys sukuria naujas jungtis, naują infrastruktūrą, palaikančią tvarkingesnį gyvenimo būdą. R. Maureris tai aiškina taip:

Kai jums toliau veikiant nedideliais žingsneliais suaktyvėja smegenų žievė, smegenys pradeda kurti jūsų trokštamų pokyčių „programinę įrangą“ tiesdamos naujus nervinius takus ir kurdamos naujus įpročius.

Nuoseklios ilgalaikės nedidelės pastangos yra veiksmingas būdas sulaukti pokyčių kovojant su netvarka, o atlygis už tai milžiniškas.

Ilgainiui pastebėsite, kad sąmoningai kiekvieną dieną atlikdami kokį nors darbelį – nukirpdami nudžiūvusį augalo lapelį, papurendami pagalves arba pašluodami virtuvės grindis – galite tikėtis ilgalaikės naudos, kitaip nei pasinerdami į neapgalvotą besaikį košmariško chaoso rūsyje tvarkymą. Norint sušvelninti pasipriešinimą, išjudinti energiją ir sukurti saugumo pojūtį, reikalingą norint sutvarkyti visus namus, tereikia tikslingai imti tvarkyti po nedidelį plotelį vienu metu.

Papildykite šį derinį dėkingumu, ir turėsite veiksmingą ilgalaikių ir tvarių pokyčių formulę!

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

RINKITĖS PALENGVĖJIMĄ

Palengvėjimo pasirinkimo pratimas yra gana paprastas (net ir kartkartėmis įsikišant beždžionės protui). Mūsų senieji įpročiai ir ribojančios mintys verčia mus tikėti, kad viskas turi būti sudėtinga, sunku ir nelengva.

Pabandykite dabar: pakartokite žodžius „renkuosi palengvėjimą“ ir atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės. Įkvėpkite ir sugerkite šiuos žodžius tarsi kempinė vandenį.

Paverskite žodžius „renkuosi palengvėjimą“ savo kasdienybės ar sudėtingų situacijų dalimi ir pasijusite taip, lyg stiebtumėtės kitų nuostabių pojūčių link.

Kartokite šią frazę bent kartą per dieną arba kai tik prisiminsite tai padaryti ir vakarop, bent kelias akimirkas apmąstę, įrašykite savo išgyvenimus dienoraštyje. (Ei, nenuleiskite rankų, jei nepavyks iš karto pasiekti norimo rezultato. Pastebėjau, kad šie du žodeliai priverčia gerokai pasistengti net pažangiausius mano mokinius.)

Šį pratimą dar galite patobulinti ir kaip kasdienę meditaciją (žr. toliau) taikyti antrąjį Švelninančių nuostatų rinkinį.

Antrasis frazių rinkinys:

Renkuosi palengvėjimą.

Renkuosi ramybę.

Renkuosi džiaugsmą.

2 MEDITACIJOS PRATIMAS „PALENGVĖJIMAS“

1. Pirmiausia susiraskite tylią ir patogią vietelę atsisėsti, kur jums niekas netrukdytų bent 5 minutes.

2. Užsimerkite, įsitaisykite ant kėdės ar pagalvėlės ir atkreipkite dėmesį į jus supančius aplinkos garsus. Kvėpuokite. Atsipalaiduokite.

3. Į savo sąmonę įterpkite pirmąją frazę „renkuosi palengvėjimą“ – įmeskite kaip akmenėlį į ramų tvenkinį – leisdami savo protui elgtis kaip tik jis nori. Jums nereikia suderinti šios frazės su kvėpavimu.

4. Jei norite, pakartokite tą pačią frazę arba pereikite prie kitos – „renkuosi ramybę“, tarsi mestumėte dar vieną akmenėlį.

5. Tęskite pratimą ir, kai būsite pasirengę, ištarkite trečią frazę „renkuosi džiaugsmą“.

6. Stebėkite savo mintis ir jausmus nesistengdami jų tramdyti ar valdyti. Leiskite iškilti emocinių orų permainoms, kad ir kokios jos būtų. Jūsų protui pamažu rimstant ir tylant, galbūt pastebėsite, kad tarp kiekvienos frazės ir minties susidaro vis ilgesnės pauzės.

7. Baikite giliai įkvėpdami ir iškvėpdami; atsimerkite ir atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės. Pažvelkite, koks jums dabar atrodo pasaulis. Ar jaučiatės kitaip, nei prieš pradėdami pratimą?

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Atlikę pratimą, šiek tiek pamąstykite.

◊ Kai kartoju žodžius „renkuosi palengvėjimą“ ir sugeriu juos į save (kaip kempinė vandenį), jaučiuosi _________

◊ Galiu ramiai rinktis palengvėjimą, nes _________

◊ Prieš meditaciją ir po jos kūne ir mintyse pajutau _________

◊ Pasaulyje, kuris yra „ten“, puoselėdamas begalinį palengvėjimą, ramybę ir džiaugsmą „čia“ (savo galvoje), pastebiu _________

19. PRADĖKITE TEN, KUR ESATE

Pradėkite ten, kur esate. Naudokite tai, ką turite. Darykite tai, ką galite.

– Arthur Ashe

GREITOJI APKLAUSA (ERDVIUOJU STILIUMI)

Skirkite minutėlę ir atsakykite į klausimus. Užteks paprasto „taip“ arba „ne“.

◊ Ar yra jūsų rankinėje ar piniginėje kas nors, ko neturėtų būti?

◊ Ar ant grindų yra kas nors (ko neturėtų būti)?

◊ Ar yra jūsų šaldytuve ar šaldiklyje produktų, kurie ten laikomi ilgiau nei šešis mėnesius?

◊ Ar turite kokį nebaigtą sumanymą, laukiantį savo eilės daugiau nei metus?

◊ Ar šiandien padarėte ką nors, ką galima būtų priskirti „turėčiau padaryti“ kategorijai?

◊ Ar koks nors žmogus jums įkyri? Pavyzdžiui, šeimos narys, bendradarbis ar kambario draugas?

◊ Ar jums pažįstamas jausmas, kad gyvenimas skrieja pro šalį, o jūs neturite kuo pasigirti?

◊ Ar šie klausimai jus erzina?

◊ Ar jaučiate bent menkiausią išsekimo požymį?

◊ Ar jaučiate impulsą pulti ir spręsti staiga kilusias problemas?

◊ Ar gebate priimti dalykus tokius, kokie jie yra?

◊ Ar atkreipėte dėmesį, kaip kvėpuojate?

Laikas baigėsi.

Kad ir kokie būtų jūsų atsakymai, jei sąmoningai pažvelgėte bent į vieną iš klausimų jausdami tai, ką jautėte, ar leisdamiesi šiek tiek sutrikdomi, egzaminą išlaikėte! Sveikinu.

TVARKYMOSI KELIAS VINGIUOTAS

Per ilgus metus sukauptą, dirbant šį darbą, patirtį galima apibendrinti štai taip:

◊ Tvarkymasis – tai galimybė pritraukti teigiamą sąmoningumą į tas jūsų namų erdves ir gyvenimo sritis, kurios išmuštos iš pusiausvyros.

◊ Tvarkymasis – tai kelionė, ne visada aiški, suprantama ir sklandi.

◊ Tvarkymasis – kasdienis užsiėmimas, pradedamas ten, kur esate.

Kad ir kas jus šiandien kamuotų, jei tik galite pasinaudoti šia akimirka leisdami Arthuro Ashe’o posakio paprastumui suteikti jums šiek tiek laiko (ir leisti suvokti esmę), jūs tvarkotės.

(Ir nesvarbu, ką apie tai tauškia beždžionės protas.)

SUMAŽINKITE IR KARTOKITE („S ir K“ metodas)

Tiems, kurie visą gyvenimą kovojo su fiziniu, psichiniu ir emociniu šlamštu ir kurie pajunta visą kūną užplūstančius streso hormonus, vos tik pažvelgia į krūvas daiktų, elektroninių laiškų aplanką ar darbų, kuriuos reikia atlikti, sąrašą, norėčiau pasiūlyti savajį, švelnesnį, „sumažinkite ir kartokite“ tvarkymosi būdą. Jis sukurtas taip, kad aplenktų „bėk arba kaukis“ reakciją ir suteiktų jūsų mėginimams tvarkytis nuoseklumo, užtikrinančio ilgalaikius pokyčius. Atminkite, kad maži, vaikiški žingsneliai ir kartojimas padeda sukurti smegenyse naujas jungtis.

Štai kaip visa tai veikia: kaskart, kai pastebite, kad jūsų pastangoms puoselėti tvarkingus namus ir erdvų gyvenimą iškilo kliūčių, o jūs jaučiatės išsekę, laikykite tai ženklu sumažinti užduotį, jai skiriamą laiką ir (arba) tvarkomą plotą iki įkandamesnio dydžio ir kartokite veiksmus, kol įgyvendinsite tai, ką užsibrėžėte. Pavyzdžiui, „S ir K“ metodas tvarkant šaldytuvą turėtų būti taikomas maždaug taip: reikėtų sutvarkyti ar išvalyti vieną objektą, krūvą ar plotą. Galima pradėti nuo likučių, pereiti prie prieskonių ir baigti šaldytu maistu. Jei užtruksite tris dienas ar tris savaites, vadinasi, tai tiek ir trunka.

Tvarkydamiesi stenkitės taikyti „vieneto taisyklę“: ėmęsi užduoties susitelkite į vieną daiktą, krūvą, plotą ir tvarkykite (ar perdėkite kitur) tai savaitę kartą per dieną. Kai kuriems toks tvarkymosi būdas gali būti mažiausias žingsnelis: kartą per dieną visą savaitę tiesiog atidarysite stalčių, dirstelėsite vidun, kol galiausiai sukaupsite drąsos ir energijos, kurių reikia popieriaus skiautelei, saldainio popierėliui ar bukam pieštuko galeliui iš jo išimti. Svarbu ne kiekybė, o pastovumas ir nuoseklumas.

Jeigu jus kamuoja ne fizinis šlamštas ir toks tvarkymasis apskritai nesukelia jums „bėk arba kaukis“ reakcijos, yra šis tas, kas ir jus galėtų sudominti. Galbūt jūsų gyvenimą apsunkina koks nors įprotis ar problema, su kuriais norėtumėte susidoroti? Gal jus kamuoja neįveikiamas potraukis nerimauti; o gal esate priklausomi nuo telefono, bulvarinių laikraščių ar blogų naujienų; gal jūs toks žmogus, kuris nuolatos visur vėluoja? „S ir K“ metodas padės įveikti ir šiuos sunkumus.

„Vieneto taisyklė“ gali išties jums pravers, jei, kaip ir aš, esate linkę viską liguistai kontroliuoti, jus kamuoja poreikis prisiimti atsakomybę, viską daryti tobulai ir eliminuoti visas galimas paklaidas. Galbūt jaučiatės itin pervargę ir nekūrybingi? O gal jūs pernelyg rimti, nepakankamai pramogaujate, per mažai juokiatės ir linksminatės? Gal niekaip neprisiverčiate nusišypsoti bendradarbiui (-ei) ar patraukliam vaikinui (merginai), kuris (-i) kasdien važiuoja tuo pačiu autobusu? „S ir K“ metodas tobulai tinka bet kokiam mus trikdančiam elgesiui koreguoti.

Būkite kūrybingi. Raskite būdų įveikti sunkumus palaipsniui mažindami atliekamų nepageidaujamų veiksmų arba, priešingai, vis dažniau kartodami pageidaujamo elgesio apraiškas. Atminkite: svarbu skatinti pokyčius tokiu nuosaikiu, grėsmės nekeliančiu tempu, kuris jums nekeltų „bėk arba kaukis“ reakcijos.

Mažinkite apkalbų, per dieną papasakodami vienu gandu mažiau. Atsisakykite neigiamos informacijos, kas rytą laikraštyje perskaitydami viena bloga naujiena mažiau. Skatinkite pageidaujamą elgesį kartą per dieną papildomai nusišypsodami arba leisdami sau vieną kartą suklysti. Žinoma, viską galite šiek tiek keisti, kad saugiau jaustumėtės taip elgdamiesi arba jei jaučiate poreikį ką nors koreguoti. Ir šiuo atveju svarbiausia – nuoseklumas.

(Ei, nepamirškite stabtelėti ir įsijausti. Tai nuostabios galimybės labiau įsisąmoninti tai, ko laikotės įsikibę.)

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ĮSISĄMONINKITE, KUR ESATE

Dienoraštyje užsirašykite iš skyriaus pradžioje pateikto sąrašo kurį nors klausimą, privertusį jus suklusti, ir šalia išdėstykite sunkumus, keliančius jums emocinę įtampą.

Baigę lėtai peržvelkite savo sąrašą stabtelėdami ir pasigilindami į problemas, kurios vis dar kelia nervinį tiką, priverčia kilstelėti antakį, paviršutiniškai kvėpuoti, nervingai juoktis, prakaituoti delnus, įtempti žandikaulius ar sugniaužti kumštį ir dėl kurių jaučiatės išsekę. Ar jaučiate kokį kitą pojūtį, bylojantį, kad susierzinote?

Atkreipkite dėmesį į paskatą „ko nors imtis“ ir įveikti jus apėmusį nesmagumo jausmą.

Atkreipkite dėmesį į savo kvėpavimą. (Ar kvėpuojate paviršutiniškai? Atsipalaidavę?)

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Šis pratimas padės apmąstyti tas namų ir gyvenimo sritis, kurios jus sekina. Baikite sakinius, kad galėtumėte lengviau atsikratyti emocinės įtampos.

◊ Gyvenimo sunkumai, kuriuos turėčiau įsisąmoninti: _________

◊ Pojūčių ir emocinių orų permainų įsisąmoninimas, atliekant šį tvarkymosi pratimą, sukelia tokius jausmus kaip _________

◊ Galiu lengviau susidoroti su mane užplūstančiomis saviplakos, kaltės ir kitų sekinančių jausmų bangomis, nes _________

◊ Problema, kurios galiu imtis šią akimirką (šiandien), yra _________

◊ Šią minutę jaučiuosi (ei, tai nauja akimirka; ar jausmas toks pat, o gal kitoks nei paskutinį kartą, kai tikrinotės, kaip jaučiatės) _________

20. PAJUDINKITE KĄ NORS

Iš esmės meistriškumas yra įprotis.

Meistriškumas reiškia, kad nenukrypstama iš kelio.

– George Leonard

Dažnai iš savo klientų ir mokinių girdžiu pasakojimus apie tai, kad didžiausias iššūkis kovojant su netvarka yra ne pats tvarkymasis. Daugiausia rūpesčių jiems kelia tai, kaip priversti partnerį, vaikus, šeimos narius ar net kaimynus susitvarkyti nuosavą ! ? / @ # * & jovalą!

Savaime suprantama, kad kasdienės kliuvimo už paliktų ne vietoj sportinių batelių, laikraščių, pintinių, kalno nesulankstytų skalbinių, stirtų to ir ano dozės pakanka norint bet kurį žmogų atbaidyti nuo minties apie tvarkymąsi. Mes galime nuvesti arklį prie tapusio priežodžiu „tvarkymosi šulinio“, bet negalime jo priversti ką nors su tuo daryti. Gerai tai ar blogai, tačiau, priklausomai nuo to, kiek į tai įsijaučiame, jų netvarka tampa mūsų netvarka. Nebelieka jokio skirtumo.

Gera žinia ta, kad pradėję savąją tvarkymosi kelionę atveriate svarbius energinius takus. Nors poveikis ir nebus akivaizdus, traukos dėsnis užtikrins, kad šie takai ne tik gali, bet ir sukelia galingus raibulius, kurie pritraukia daugiau tvarkymosi galimybių.

Kai jūs dejuojate dėl to, kad brangūs šeimos nariai yra tinginiai ir apsileidėliai, skleidžiate ne tokius pageidaujamus raibulius, sėjančius nesantaiką, skatinančius kraštutinumus, o tai kursto senus įpročius ir sukelia dar sunkiau palaužiamą gynybiškumą.

Kada įkyrus zirzimas ir moralizavimas davė naudos?

Tvarkymasis skatina dar daugiau tvarkytis. Energijos išjudinimas gamina dar daugiau energijos. Ką, kiek ir kada tvarkyti – nesvarbu. Esmė ta, kad kuo mažiau prisirišate prie rezultatų, tuo daugiau erdvės sukuriate visuose lygmenyse.

Tad štai ką norėčiau patarti:

◊ Susitelkite į nuosavo jovalo tvarkymą.

◊ Atsikratykite įpročio tvarkyti kitų žmonių netvarką.

◊ Leiskite raibuliams daryti stebuklus.

ENERGIJOS IŠJUDINIMAS

Turbūt niekas nesiginčys, kad mūsų kultūroje priimta turėti gausybę daiktų, o šių perdavimas – mūsų gyvenimo būdas. Tad kodėl gi tuo nepasinaudojus?

Štai ką žinau apie daiktus ir jų judinimą:

◊ Daiktų perkėlimas iš vienos vietos į kitą – drabužių į stalčių, pirkinių maišelio į automobilį, indų į indaplovę, žurnalų į skaitalų krūvą, sagos, kurią reikia prisiūti, į atliktinų darbų krūvą, sąskaitų į rašomojo stalo stalčių (ar kur nors, kur savo namuose jas laikote), nešvarių drabužių į pintinę, palėpės lobių į „Goodwill“ – išjudina energiją.

◊ Išjudinta energija išlaisvina užstrigusią energiją.

◊ Kartais tos užstrigusios energijos atpalaidavimas mums sukelia ne pačius maloniausius pojūčius (ypač jei tas daiktas jau kurį laiką nuolat šmėžavo mums prieš akis).

◊ Sąmoningas įvairių objektų perkėlimas vadinamas tvarkymu.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Išbandykite šį tvarkymosi pratimą, trunkantį vos minutę.

SUSITVARKYMAS PER MINUTĘ

1. Sustokite. Padėkite šią knygą į šalį arba išjunkite savo kompiuterį ir įdėmiai apsižvalgykite. Pažiūrėkite, galbūt kas nors padėta ne vietoje ir tą daiktą galima grąžinti ten, kur jis ir turi būti (o jei jis neturi nuolatinės vietos, pasvarstykite, gal vertėtų jam tokią suteikti).

2. Atkreipkite dėmesį į tai, kokie jausmai kyla matant tą daiktą ne vietoje.

3. Kokie jausmai kyla grąžinus tą daiktą į įprastą ar padėjus į naują vietą.

4. Ar šis paprastas daiktų dėliojimo į vietas pratimas kelia pasipriešinimą?

5. Kokių minčių jums kyla?

6. Atkreipkite dėmesį, kaip kvėpuojate.

7. Štai ir viskas. Laikas baigėsi.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Atlikę tvarkymosi pratimą skirkite minutėlę ir, pasinaudodami šiais teiginiais, pasidalykite pamąstymais apie tai, ką patyrėte.

◊ Pakėlęs akis nuo to, ką dariau, pastebėjau ir pajutau _________

◊ Minutę susitelkdamas tik į vieną daiktą ar užduotį pastebiu (ir jaučiu) _________

◊ Nesunku sudėlioti daiktus į vietas, nes _________

◊ Vienas paprastas dalykas, kurį šiandien (kiekvieną šios savaitės dieną) galiu padaryti, kad išjudinčiau energiją, yra _________

21. PADĖKITE Į VIETĄ

Yra šimtai būdų atsiklaupti ir pabučiuoti žemę.

– Rumi

Ar pamenate, kada paskutinį kartą sąmoningai padėjote daiktą į jam skirtą vietą? Taip, padėjote – ne numetėte, įspraudėte, įgrūdote, įbrukote, sukimšote, sulenkėte, nusviedėte, įstūmėte, suglamžėte.

„Padėti į vietą“ reiškia:

◊ Pirkinių maišelius sudėkite į automobilio bagažinę taip, kad jie nenuvirstų ir nesudužtų kiaušiniai.

◊ Skirkite šiek tiek laiko ir sąmoningai sudėkite maistą šaldytuve taip, kad vėliau viskas jums būtų prieš akis ir po ranka.

◊ Drabužį lankstykite atsižvelgdami į jo audinį, papuošimus, spalvą ir svarbą jūsų gyvenime.

◊ Batus sudėkite poromis.

◊ Išrūšiuokite paštą – laiškus, sąskaitas, žurnalus, katalogus ir makulatūrą – į atskiras krūveles, vos tik jis pasiekia jūsų namų duris.

◊ Automobilį statykite taip, kad nesunkiai į jį įsėstumėte, iš jo išsėstumėte ir būtų kuo mažesnė tikimybė į jį rėžtis kitam automobiliui.

◊ Pastebimoje vietoje pastatykite nuostabių gėlių puokštę, kad matytumėte kasdien eidami pro šalį.

◊ Pristumkite kėdes prie stalo, kai jų nenaudojate.

Su meile ir sąmoningai atlikdami kasdienius darbus, skatiname ne tik jų, bet ir savo teigiamus virpesius.

SUDĖJIMAS Į VIETAS TURI SAVO VIETĄ

Jei viskas yra energija, teisinga būtų teigti, kad paprastas daiktų perdėjimas išlaisvins inertišką energiją – kad ir kas tai būtų. Sudėję popierius ant rašomojo stalo į tvarkingą krūvelę, padėję skaitymo akinius į jiems skirtą vietą ar tiesiog perkėlę šlamštą iš vieno kampo į kitą paskatiname energiją judėti! Tai puikus būdas surankioti visus galus (saitus). Be to, šie pratimai naudingi dar ir tuo, kad sukuria naujų nervinių takų smegenyse, atpalaiduoja centrinę nervų sistemą ir sukelia ramybės ir gerovės pojūtį.

Prieš daugybę metų, kai buvau paauglė, visą vasarą dirbau Montesori mokyklėlės 3–5 metų vaikų auklėtojos padėjėja. Net tada mane pribloškė grupėse tvyranti darna ir ramybė. Kertinis Marijos Montesori filosofijos aspektas buvo viską sudėlioti į vietas. Tai iki šiol yra mokymo pagrindas ugdant bendrosios ir smulkiosios motorikos įgūdžius. Vos dvejų su puse sulaukę vaikai iš pagrindų mokomi gerbti savo erdvę ir vienas kitą.

Kiekvienoje Montesori mokyklėlės grupėje yra lentynėlių ir dėžučių įvairiems vaikų daiktams sudėti. Jie grupuojami pagal paskirtį ir dydį: didesni kubeliai dedami į vieną vietą, vidutinio dydžio – į kitą ir taip toliau. Vaikai gali žaisti su kuo tik nori, bet su sąlyga, kad prieš imdami naują žaislą, pradėdami kitą žaidimą ar veiklą viską sudės ten, iš kur paėmė. Kaskart paimdamos už rankos ir fiziškai nukreipdamos prie reikiamos lentynėlės ar dėžutės, auklėtojos padeda vaikams ugdytis tokius įpročius, iki jie patys išmoks taip elgtis.

Japonams daiktų laikymas ir dėliojimas į vietas yra neatsiejama gyvenimo būdo dalis ne tik dėl praktiškumo – jiems tai yra aukšto lygio meninės raiškos forma. Namai, kuriuose prieš daugel metų lankiausi viešėdama Japonijoje, man priminė šventyklą; jie dvelkė paprasta elegancija, kuri ramino ir kvietė. Man paliko įspūdį sąmoningai parinktos vietos daiktams: langas rėmino sodo vaizdą itin raminamai traukdamas žvilgsnį iš vidinės patalpos erdvės; batai ir šlepetės buvo tvarkingai išrikiuoti prieškambaryje, kad būtų lengvai pasiekiami; futonai ir patalynė dieną laikomi už gražių pertvarų (shōji), kad patalpą būtų galima panaudoti įvairiems tikslams. Japonų gyvenamosios erdvės kur kas mažesnės už mūsiškes, tačiau jiems vis tiek pavyksta sukurti erdvumo įspūdį, gerokai pranokstantį tai, ką sugebame mes.

Religinės sektos atstovai šeikeriai neslepia naudingų daiktų už pertvarų kaip japonai. Kėdės, šluota, įrankiai kasdieniam naudojimui – gražūs savaime – yra kabinami ant sienos. Neįsivaizduoju amerikiečių šeimos, kuri ryžtųsi taip pakabinti kavinuką ar trintuvą, bet pati mintis, kad galima grožėtis naudingu daiktu ir jis visada po ranka, užuot kaupus daugybę specializuotos paskirties rakandų ir užgriozdinus jais paviršius, skamba itin patraukliai.

Įsivaizduokite, koks būtų gyvenimas, jei kiekvienas daiktas turėtų jam skirtą vietą, o jūs būtumėte įpratę jais pasinaudoję bemat juos grąžinti atgal: apmokėję sąskaitas pasidėtumėte čekius, kosmetikos priemones sudėtumėte į krepšelį, nešvarius drabužius sukrautumėte į skalbinių krepšį. Ir kiek tai užtruktų? Juk nusviesti marškiniams į krepšį tereikia vos sekundės, ar ne?

Tai štai ką vertėtų padaryti:

1. Skirkite vietą kiekvienam daiktui, net jei vis dar sunku prisiversti jį padėti ten, iš kur paėmėte, kaip tai daro mažyliai Montesori mokyklėlėse. Vien žinojimas, kad kiekvienas daiktas turi savo vietą, padeda sušvelninti netvarką. Be to, labai gera, kai gali, jei leisite taip pasakyti, „padėti daiktams grįžti namo“. Įsigykite daugybę gražių dėžučių ar krepšelių, jei reikia, sužymėkite juos. Tada kur kas lengviau rasite reikiamą daiktą. Arba nusisamdykite profesionalų tvarkytoją. Jis kaip tikras stebukladarys tinkamiausiai išnaudos erdvę ir chaosą pavers tvarka.

2. Palikite daiktams erdvės kvėpuoti, jei įmanoma. Nepaprastai gera sudėti daiktus į stalčius ar spintas, kai ten jiems pakanka vietos. Man, kaip voveriškos prigimties kaupikei, grūste grūsdavusiai daiktus į spintą, kad net vyriai braškėdavo, šis patarimas vis dar atrodo nuostabus. Vien mintis apie galimas erdves sunkiai įsivaizduojama, o kai man pavyksta tai įgyvendinti, kyla begalinis pasitenkinimas.

3. Surūšiuokite daiktus. Sudėkite indus prie indų. Visas nuotraukas laikykite vienoje vietoje. Audinius, drabužius ir galanteriją laikykite krūvoje. Meno dirbinius taip pat sudėkite kartu. Skysčius kartu. Kavos atsargas kartu. Kojinės taip pat turėtų būti visos viename stalčiuje. Žieminiai drabužiai kartu su žieminiais. Žvejybos įranga. Slidės, slidinėjimo batai, lazdos, šalmai. Vasariniai drabužiai prie vasarinių. Dideli daiktai su dideliais, maži su mažais. Daiktai, į kuriuos jums patinka žiūrėti, turi būti priekyje, ne tokie gražūs, bet reikalingi – kur nors giliau. Manau, supratote.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Šis pratimas padės sąmoningai „padėti į vietą“ daiktus ar mintis.

SĄMONINGAS SUDĖJIMAS Į VIETAS

◊ Daiktai: jei daiktas ne vietoje, grąžinkite jį ten, kur jis turi būti. Kad sulauktumėte geriausių rezultatų, pasirinkite tai, kas dažniausiai voliojasi ne vietoje, pavyzdžiui, automobilio raktelius, skaitymo akinius, televizoriaus nuotolinio valdymo pultelį, sudėkite švarius indus į spintelę, dantų pastos kamštelį užsukite ant tūbelės ir taip toliau.

◊ Mintys: jei kamuoja mintis, kuri jūsų nepakylėja ir nepaskatina, į jos vietą „padėkite“ naują mintį. Įsisąmoninkite ją – įmeskite it akmenėlį į ramų tvenkinį ir stebėkite, kokius raibulius ji kelia.

◊ Kita: jei nesugalvojate, ką dar galėtumėte padaryti, skirkite minutėlę ir pasimėgaukite šia akimirka. Pajuskite, ką reiškia, kai jūsų nelaukia jokie darbai.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Šiek tiek laiko pamąstykite ir baikite sakinius.

◊ Nepaprastai gera sąmoningai sudėlioti daiktus į jiems skirtas vietas, nes _________

◊ Kai matau ne vietoje numestus daiktus, jaučiuosi _________

◊ Keli daiktai, kuriems dar reikia rasti vietą: _________

◊ Mintys, kurios mane labiausiai skatina: _________

◊ Šis užsiėmimas padėjo man suprasti, kad galiu kur kas lengviau paleisti _________

22. KASDIEN SUDĖKITE Į VIETAS

Tai, kaip mes susidorojame su paprasčiausiomis

užduotimis, garsiai byloja, kaip mes susitvarkome

su pačiu gyvenimu.

– Gunilla Norris, „Namuose“ („Being Home“)

NĖRA VIETOS – NELAIKYK

Viena mano klientė suvokė, kad labiausiai jai reikėjo be ypatingų pastangų kasdien lengvai pasiimti rankinę, tačiau ši neturėjo savo „namų“, tad moteris vis užkliūdavo už jos pakeliui link lauko durų. Išeinant iš namų tekdavo rasti kelią ir išvingiuoti slalomu tarp rankinių, raktų, striukių ir batų. Ji pripažino, kad tai išties bjauri dienos pradžia. Ši viena problema ją paskatino apmąstyti, kaip būtų galima panaudoti knygų spintą, užimančią garbingą vietą prie pagrindinių durų – ten, kur, logiškai mąstant, turėtų vietą rankinė ir automobilio rakteliai. Kad moteris galėtų perkelti mėgstamas knygas į kur kas tinkamesnę joms vietą, pavyzdžiui, darbo kambarį ar svetainę, reikėtų perdėti (arba pašalinti) ką nors kita, tik taip rastųsi vietos knygų spintai.

Vietos nedidelei rankinei paieškos sukėlė grandininę, žaidimą „Muzikinės kėdės“10 primenančią tvarkymosi reakciją, ir ši sudrebino visus namus.

Kartą žurnale „Newsweek“ išvydau pribloškiančius statistinius duomenis: vidutinis statistinis amerikietis per dieną skiria apie penkiasdešimt penkias minutes (sudėjus tai būtų maždaug dvylika savaičių per metus) daiktų, kuriuos žino turįs, bet negali rasti, paieškoms. Nors maniau, kad neturiu nieko bendra su šiuo pasenusiu faktu (jis man visada atrodė kiek perdėtas), buvau priversta nusišypsoti, kai susizgribau verčianti visą savo biurą aukštyn kojom ieškodama būtent to straipsnelio, kad įrodyčiau savo tiesą! Gal ir nepraėjo penkiasdešimt penkios minutės, bet pridėjus laiką, sugaištą ieškant čekio, kad galėčiau grąžinti užuolaidų strypų komplektą, ir telefono numerio, kuriuo paskambinusi atsisakyčiau prenumeratos, trūko visai nedaug.

Savaime suprantama, tai akivaizdžios priežastys, kodėl reikėtų kiekvienam daiktui rasti „namus“. Kai daiktai turi savo vietą, daug lengviau palaikyti tvarką ir susirasti reikiamą daiktą. Tai padeda mums kas rytą nusigauti iki automobilio neužkliuvus už batų, kuprinių, rankinių. Be to, lengviau suprasti, kada jau turime per daug daiktų. Jei, pavyzdžiui, dar vienai nusipirktai knygai minkštais viršeliais nerandame vietos lentynoje arba per išpardavimą nusičiuptam naujam drabužiui nebeturime nė vieno laisvo pakabo, tai akimirksniu mus informuoja, kad metas ko nors atsisakyti. Tinkamai laikydami daiktus, esame sąžiningesni ir jaučiame už juos atsakomybę.

Tačiau visa tai šį tą slepia. Jei apsvarstysite „santykių bendru susitarimu“ sampratą, suprasite, kad egzistuoja natūrali, gyva ir svarbi jėga, siejanti mus su mūsų namais ir daiktais. Suteikdami naudojamam ir brangiam objektui vietą, pripažįstame jo paskirtį ir jį įvertiname.

Pavyzdžiui, popieriai, buteliukai, lipnūs saldainių popierėliai ant galinės automobilio sėdynės, išmėtyti parduotuvių katalogai arba ant virtuvės stalo pelyjantys maisto likučiai atspindi kur kas blogesnį nei vargšo apsileidėlio ar beviltiško žmogelio elgesį. Manau, tai iliustruoja nesąmoningumo lygį, didžiulį atotrūkį tarp mūsų aplinkos ir mus supančio pasaulio apskritai. Jei nesuprantate, kaip taip gali būti, stabtelėkite ir įsivaizduokite savo namus ir turtą kaip šeimos narius.

Kaip jaučiatės – fiziškai ir emociškai – apleisdami savo namus ir daiktus ir jų negerbdami?

Tad štai mano reiklios meilės kupina nuostata šiuo klausimu: kad ir kokie brangūs, vertingi ar svarbūs jūsų asmeniniam išgyvenimui, savęs suvokimui, sveikatai ir gerovei būtų jūsų daiktai, jei neturite jiems nuolatinės vietos, vadinasi, tai tėra... šlamštas!

Kitaip tariant, nėra vietos – nelaikyk.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Norint pradėti, plėtoti ar palaikyti kasdienius tvarkymosi pratimus, reikia motyvacijos ir tam tikro judėjimo lygio. Štai trys būdai įsibėgėti, kai trūksta laiko ir energijos. Tai taip pat nuostabi galimybė skatinti sąmoningumą ir atverti naujus takus jūsų namuose, gyvenime ir smegenyse!

Vieną pasirinkite ir išbandykite!

TRYS BŪDAI VISKĄ KASDIEN SUDĖTI Į VIETAS

1. Padėkite į vietą vieną daiktą: apsidairykite kambaryje. Jei tai jūsų namai ar darbovietė, greitai permeskite viską akimis ir galbūt pamatysite kokį nors daiktą, kurio dabar nenaudojate ir kuris ne ten, kur turėtų būti. Dabar – štai ir sunkiausia pratimo dalis (chi chi) – padėkite jį į vietą! Jei daiktas neturi „namų“, pagalvokite, kodėl taip yra, ir apsvarstykite, ar nevertėtų jo ar kokio nors kito daikto atsisakyti. Kai perkelsite daiktą į kitą vietą, užduokite sau šiuos klausimus: ar, kalbant atvirai, tai buvo labai sunki užduotis? Ką reiškia sąmoningai kaskart padėti daiktą ten, kur jis turėtų būti? Kaip dabar atrodo kambarys?

2. Padėkite tą patį daiktą į tą pačią vietą: atliekant šį pratimą, reikės padėti į vietą tą patį daiktą kiekvieną dieną. Pirmiausia pasirinkite daiktą, kurį įsipareigosite kasdien visą savaitę dėti į vietą. Pasirinkite ką nors, kas priverstų pakrutėti, bet nesužadintų streso hormonų. Antra, raskite tam daiktui „namus“, kur jis turės būti bent savaitę. Trečia, grąžinkite jį į vietą kiekvieną dieną. Po savaitės atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės. Pagalvokite, ar buvo sunku tai padaryti? Ar šis procesas žadino norą priešintis? Ar šis paprastas pratimas paskatino jus be vargo dėlioti į vietas kitus daiktus, kurių neketinote tvarkyti? Štai daiktų, kuriuos galite kasdien dėlioti į vietas, pavyzdžiai:

◊ automobilio rakteliai, skaitymo akiniai, nuotolinio valdymo pultelis, mobilusis telefonas;

◊ striukės, drabužiai, batai;

◊ nešvarūs drabužiai, kuriuos reikia sudėti į skalbinių pintinę;

◊ švarūs drabužiai, kurie turėtų keliauti į spintą ar stalčių;

◊ knyga, kuri turėtų būti ant naktinio stalelio, o ne ant grindų.

Net menkiausi veiksmai kasdien dėliojant daiktus į vietas gali reikšmingai pakeisti jūsų gyvenimo energiją. Pavyzdžiui:

◊ išjunkite šviestuvus, kurių šiuo metu nereikia;

◊ išjunkite televizorių ar radiją;

◊ nuleiskite klozeto dangtį;

◊ uždarykite stalčius taip, kad pasigirstų bilstelėjimas;

◊ baigę valgyti arba dirbti pristumkite kėdes prie stalo;

◊ padrožkite pieštukus;

◊ pasiklokite lovą;

◊ užtraukite ar atitraukite medžiagines (ritinines) užuolaidas;

◊ paspauskite dantų pastos tūbelę, kad pasta pakiltų aukštyn, ir užsukite kamštelį.

3. Padarykite per minutę:

◊ Pasirinkite erdvę, bet kokią erdvę namuose ar biure. Kiekvienai dienai baigiantis skirkite minutę viskam padėti į vietas.

◊ Surinkite. Jei tai poilsio kambarys, surinkite išmėtytus laikraščius ir juos išmeskite arba sukraukite į skaitinių krepšį, tvarkingai sudėkite žurnalus ant kavos staliuko, nuneškite nešvarius indus į virtuvę, sumeskite žaislus į žaislų dėžę, papurenkite dekoratyvines ir sofos pagalvėles, atsukite vaizdajuostę, išimkite kompaktinį diską, uždarykite televizoriaus spintelę, užtraukite užuolaidas, išjunkite šviesą.

◊ Būkite sąmoningi. Tai nereiškia, kad turite pulti skaityti to laikraščio straipsnio, kuris bemat patraukia akį. Tai nereiškia, kad turite kuo greičiau išvesti šunį pasivaikščioti. Tai nereiškia, kad turite suplauti indus ar kam nors paskambinti. Tai nereiškia, kad turite apšaukti šeimos narius, kurie paliko stirtą neplautų indų. Ši užduotis tiesiog reikalauja greičiau nei per minutę sutvarkyti kambarį tiek, kiek leidžia jūsų galimybės.

◊ Pasilinksminkite. Viską padarykite greitai ir smagiai. Pasikvieskite į pagalbą vaikus, partnerius, kambario draugus ar bendradarbius. Skatinkite žmones sužinoti, kiek daiktų jie gali padėti į vietas per minutę juos suskaičiuodami. Paskelbkite dienos nugalėtoją.

◊ Nusistatykite laikmatį. Pirmą kartą atlikdami užduotį skaičiuokite laiką, jei manote, kad tai trunka pernelyg ilgai. O gal galite tai padaryti greičiau nei per minutę?

◊ Atkreipkite dėmesį. Koks jausmas apima sugrįžus į tą patalpą kitą rytą?

(Ei, atminkite, jei sutvarkyti visą kambarį jums labai didelis iššūkis, tvarkomą plotą suskirstykite į mažesnius plotelius arba sumažinkite daiktų krūvas namuose. Jei pernelyg lengva sutvarkyti vieną kambarį, imkitės daugiau.)

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Remdamiesi savo patirtimi skaidant užduotį į mažesnes, skirkite laiko baigti ir apmąstyti sakiniams.

◊ Darbai, kuriuos dažniausiai pamirštu (ei, būkite atsargūs, nes kritiškasis protas gali bandyti įsiterpti, ir atkreipkite dėmesį į galimą pasipriešinimo pojūtį): _________

◊ Labai gera rūpintis savo namais, nes _________

◊ Sąmoningai imdamasi įprastų namų ruošos darbų jaučiuosi _________

◊ Viena paprasta užduotis, kurią galiu pakenčiamai atlikti šią akimirką (kiekvieną šios savaitės dieną): _________

10 Ratu sustatomos kėdės, kurių turi būti viena mažiau nei žaidėjų. Grojant muzikai vaikai šoka ar eina ratu aplink kėdes. Muzikai nutilus jie turi ant jų atsisėsti. Kuris nespėja, iškrenta iš žaidimo. Viena kėdė paimama. Žaidžiama, kol lieka viena kėdė ir du vaikai. Laimi tas, kuris ant kėdės atsisėda pirmas.

23. RŪŠIUOKITE

Ne plaktuko smūgiai, o vandens šokis

tobulai nušlifuoja akmenėlius.

– Rabindranath Tagore

Nėra geresnio būdo išjudinti energiją (ir akis į akį susidurti su prisirišimo prie daiktų įpročiais), kaip nuolat knaisiotis savo rankinėje ar piniginėje, kurios keliauja kartu su jumis. Tiesą sakant, būtent tai ir skatinu daryti savo seminarų dalyvius.

Praėjus dešimčiai minučių nuo pristatymo pradžios, paprašau visų čiupti savo krepšius, rankines, pinigines ar kokį kitą turimą nešulį ir iškratyti visą turinį ant stalo arba grindų.

Patalpa tada atrodo taip, lyg būtų išaušęs Kalėdų rytas arba kaip per Chanuką, kai visos dovanos jau išvyniotos, o vaikai nulėkę žaisti su savo brangenybėmis. Rankinėse buvo aptikti šie spalvingi radiniai:

◊ 8 lūpdažiai;

◊ 14–20 rašiklių;

◊ popierinis maišelis, pilnas parduotuvių čekių;

◊ įvairios kino bilietų šaknelės, automobilio stovėjimo bilietai, kramtomosios gumos popierėliai;

◊ plaukų priežiūros produktai;

◊ daugybė kremo nuo saulės buteliukų;

◊ milžiniškos raktinės (kalėjimo prižiūrėtojo raktų ryšulio dydžio), ant kurių dzingsi begalė įvairių formų ir dydžių nežinomos paskirties raktų.

Pridėkite šiam veiksmui dejonių, papildytų šūksniais: „O Viešpatie, štai kur jis dėjosi!“, garso takelį ir nesunkiai susidarysite bendrą vaizdą.

Kai jau viskas išversta ant stalo arba grindų, paraginu dalyvius sugrupuoti savosios rankinės turinį į štai tokias keturias krūveles: „pasilikti“, „tai keliaus kitur“, „išmesti“, „nežinau, ką su tuo daryti“. Greičiau nei per dešimt minučių visi ne tik atsikrato šlamšto, kurio nė nenumanė turintys, bet taip pat atskleidžia ir slaptą kovos su netvarka ginklą – humorą.

Tada ateina metas rūšiuoti, nesureikšminti ir būti negailestingiems.

TRUMPI TESTAI PRIEŠ TVARKANTIS IR ĮSIGYJANT DAIKTĄ

Kai sutrinkate ir nebežinote, ar koks nors daiktas yra šlamštas, ar ne, arba susizgrimbate parduotuvėje bealpstą dar dėl vieno švarkelio, nors dvidešimt jau turite, galite pasikliauti savo intuityviuoju „aš“ ir atlikti trumpą testą prieš tvarkantis arba ką nors įsigyjant (žr. kt. p.).

TESTAS PRIEŠ TVARKANTIS

1. Ar man šis daiktas tikrai labai patinka?

2. Ar man jo iš tiesų reikia?

3. Ar jis turi nuolatinę vietą?

Štai ką reiškia šie klausimai:

Ar man šis daiktas tikrai patinka?

◊ Ar jis pakelia man nuotaiką?

◊ Ar nuo jo uždainuoja širdis?

◊ Ar jis reikalingas ir svarbus mano gerovei?

Ar man jo iš tiesų reikia?

◊ Kada paskutinį kartą jį naudojau?

◊ Ar jis atlieka svarbų ir būtiną vaidmenį mano namuose ar gyvenime?

Ar jis turi nuolatinę vietą?

◊ Ar jis turi vietelę kartu su kitais tos pačios rūšies daiktais?

◊ Ar ten jam pakanka erdvės ir vietos?

◊ Ar ta vieta lengvai pastebima ir pasiekiama?

TESTAS PRIEŠ ĮSIGYJANT DAIKTĄ

1. Ar man šis daiktas tikrai labai patinka?

2. Ar man jo iš tiesų reikia?

3. Kokį kitą daiktą jis gali pakeisti?

4. Kur aš jį laikysiu?

RŪŠIAVIMAS

Jei susiruošėte sutvarkyti vieną stalčių, daiktų krūvą ar plotą, štai paprastas būdas sudėlioti daiktus jų dabartinėje vietoje, pakeliui į naujuosius „namus“ ar einant pro duris.

Keturios krūvelės: daiktai, kuriuos tvarkysite, pateks į vieną iš pagrindinių grupių arba krūvelių:

◊ „Pasilikti“

◊ „Tai keliaus kitur“

◊ „Išmesti“

◊ „Nežinau, ką su tuo daryti“

Krūvelių pogrupiai: kai būsite pasirengę, ir jei tai įmanoma jūsų atveju, kiekvieną krūvelę galima suskaidyti į dar mažesnes (žr. lentelę).

Štai ką reiškia šios krūvelės ir kaip veikia visa sistema:

PASILIKTI

„Lieka ten, kur yra“ krūvelė: pavadinimas viską pasako. Tai daiktai, kuriuos gal ir reikia pakedenti, papurenti, bet jie lieka dabartiniuose savo „namuose“.

„Reikia papildomo dėmesio“ krūvelė: į šią kategoriją patenka naudingi daiktai, reikalaujantys dėmesio, švelnumo, meilės, priežiūros, ir tam tikri darbeliai, kuriuos vis atidėdavote. Daiktai, kuriuos norite pasilikti, bet reikia taisyti, pabaigti ar patobulinti, gali būti atidėti į „lieka ten, kur yra“ krūvelę arba keliauti į jiems skirtą perkėlimo krūvelę, kur jais bus pasirūpinta vėliau:

◊ sulūžę, apšiurę, įplyšę daiktai arba tokie, kuriems trūksta detalių, bet juos dar galima suklijuoti, susiūti, sutvirtinti, pakeisti dalis, sutaisyti;

◊ kas nebaigta, pavyzdžiui, pradėtas rašinys, siuvinys ar fotografijos projektas;

◊ daiktai, kuriuos reikia patobulinti arba atnaujinti, pavyzdžiui, elektroniniai ir susiję su kompiuterinėmis technologijomis dalykai.

◊ sąrašas užduočių, kurias norint atlikti reikia susitarti dėl susitikimo, pavyzdžiui, paskambinti stomatologui arba nuvairuoti automobilį, kad pakeistų tepalus.

TAI KELIAUS KITUR

Perdėjimo krūvelė: skirta tiems daiktams, kurie nuklydo nuo savo „namų“. Aš šalia laiptų aikštelių prikabinu krepšelių ir kabliukų, kad galėčiau ten laikinai priglausti tranzitinius objektus, keliaujančius į savo vietą. Kaskart, kai koks nors daiktas atsiduria kitame aukšte, jis tiesiu taikymu patenka į krepšį. Kiekvienas mano šeimos narys turi po krepšelį, kuriame pakeliui į savo nuolatinę vietą laikinai apsistoja asmeniniai jų daiktai. Tvarkydamasi taip pat dažnai juosiu prijuostę arba vilkiu liemenę su didžiulėmis kišenėmis smulkiems tranzitiniams daiktams. Juos galima suskirstyti į šias kategorijas:

◊ Daiktai, kurių vieta už jūsų namų ribų: knygos iš bibliotekos, vaizdajuostės, kurias reikia grąžinti į „Netflix“; švari pailga lėkštė, su kuria kaimynė atėjo suneštinės vakarienės ir taip toliau. Padėkite šią dėžę arba pintinę netoli lauko durų ar automobilio, kad kuo geriau matytumėte ir greičiau ištuštintumėte.

◊ Daiktai, kurių vieta yra kitur: ant virtuvės stalo gulinčios mokesčių deklaravimo formos, kurių vieta ant rašomojo stalo darbo kambaryje; taisant virtuvės čiaupą naudoti įrankiai, kuriuos reikia grąžinti į rūsį; daiktai iš apatinio aukšto, turintys keliauti aukščiau.

◊ Daiktai, turintys vietą tame pačiame kambaryje (erdvėje): apmokėtos sąskaitos ant rašomojo stalo, kurių vieta dokumentų spintelėje; vyniojamasis popierius ant grindų, kurį reikia padėti į dėžutę spintoje; laiškai ant virtuvės stalo, kurie turėtų keliauti į atskirą kiekvieno šeimos nario krepšelį.

◊ Daiktai, reikalaujantys remonto ar taisymo. Jie galiausiai grįš į nuolatinius savo „namus“.

Perdirbimo krūvelė: daiktus, su kuriais pasiruošę atsisveikinti, galima prikelti naujam gyvenimui. Kiekvienam šių perdirbimo krūvelių pogrupiui galima skirti po atskirą dėžutę:

◊ Viskas, ką galima pakartotinai panaudoti arba paversti kuo nors kitu, pavyzdžiui, popierius, buteliai ir skardinės, kilimėliai, padangos, sportiniai bateliai, metalas, plastikinės dėžutės ir kt.

◊ Potencialiai toksiški objektai, kuriais reikia saugiai atsikratyti, pavyzdžiui, gyvsidabrio termometrai, fluorescencinės lemputės, aliejiniai dažai ir dažų skiedikliai, akumuliatoriai, automobilių alyva ir kt.

◊ Didžiuliai ir gremėzdiški objektai, kuriuos galima išrinkti ir panaudoti dalims: automobilių laužas, buitiniai prietaisai, įrankiai, elektroniniai prietaisai ir kt.

Krūvelė daiktų kam nors atiduoti: tiems daiktams, kurių „galiojimo laikas“, jūsų manymu, dar nesibaigė. Tik pagalvokite apie žmones, kurie džiaugsis ir panaudos tai, ko jums daugiau nebereikia ir kas nebeteikia laimės:

◊ Labdarai aukotini: drabužiai, baldai, negendantys maisto produktai, šventiniai atvirukai senelių namams, naudoti tinkami dažai, veikiantys mobiliojo ryšio telefonų aparatai moterų krizių centrams, kompiuteriai ir t. t.

◊ Tinkami dovanoti: padovanokite daiktus, kurie tikrai nudžiugins draugus ar šeimos narius.

◊ Vaikų: patvarūs žaislai, knygos arba geros būklės drabužiai, kuriuos jūsų vaikai išaugo.

Parduoti skirtų daiktų krūvelė: daiktams, kuriuos, pavyzdžiui, norėtumėte perparduoti

◊ surengę išpardavimą kieme;

◊ per internetinį aukcioną, pavyzdžiui, „eBay“;

◊ komiso parduotuvėse;

◊ įdėję skelbimą į laikraštį, bendruomenės laikraštėlį ar reklaminį leidinį.

IŠMESTI

Šiukšlių krūvelė: į ją keliauja daiktai, netinkantys nė į vieną iš trijų pagrindinių krūvelių. Tai niekam nereikalingi dalykai, kurių nėra kur padėti. Geriausia, kad ši krūvelė būtų mažiausia. Keli akivaizdūs išmestinų daiktų pavyzdžiai:

◊ apipelėjęs maistas ar pagardai iš šaldytuvo;

◊ maistas podėlyje, kurio galiojimo laikas jau baigėsi;

◊ vaistai, kurių galiojimo laikas baigėsi (jais reikia saugiai atsikratyti, nieku gyvu nenuleiskite į klozetą);

◊ visi sulūžę daiktai, kurių negalima perdirbti ar atiduoti į laužą.

NEŽINAU, KĄ SU TUO DARYTI

„Negaliu apsispręsti“ krūvelė: daiktams, kurie verčia spręsti dilemas – tai yra tiems, dėl kurių nesate apsisprendę ir nežinote, ar tai turėtų keliauti į „pasilikti“, „tai keliaus kitur“ ar „išmesti“ krūvelę. Šiek tiek, pavyzdžiui, savaitę, galite pasvarstyti.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Reikia sutvarkyti vieną sujauktą plotą derinant aprašytą „keturių krūvelių“ metodą su toliau pateiktais žingsneliais.

Veikite greitai ir stropiai kaip kazino krupjė. Leiskite sau išgyventi bet kokį pasipriešinimą, tačiau nesileiskite jo sulėtinami ar sustabdomi.

Baigę užsimerkite ir minutę pasigilinkite į tai, kaip jaučiatės. Atkreipkite dėmesį į savo kvėpavimą (ar jis paviršutiniškas? O gal gilus?). Atkreipkite dėmesį į kūno bei aplinkos energiją ir savo energijos lygį.

VIENO SUJAUKTO PLOTO TVARKYMAS

1. Nusistatykite, kokį plotą rengiatės tvarkyti, ir išlaikykite griežtas ribas, lyg būtumėte policininkas, turintis aptverti nusikaltimo vietą.

2. Atsineškite ir pažymėkite kelias dėžes arba krepšius, turėkite po ranka šiukšlių kibirą.

3. Išrūšiuokite daiktus iš pradžių į keturias krūveles, paskui į papildomas (žr. lentelę p. 156).

4. Tvarkykitės pasitelkę trumpą testą, minėtą šio skyriaus pradžioje.

5. Padėkite visus norimus palikti daiktus – pradedant tais, kurie „perdėti“ krūvelėje, baigiant patekusiais į „nežinau, ką su tuo daryti“ kategoriją – į vietas.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Šioje užduotyje, dalydamiesi savo pamąstymais ir pastebėjimais, leiskite sau išgyventi visus jausmus, kokie tik jus aplanko šiuo metu, nesistengdami nieko griebtis, kad juos pakoreguotumėte, suvaldytumėte ar pakeistumėte.

◊ Labai gera imtis vieno sujaukto plotelio, nes _________

◊ Nesunku atsisveikinti su daiktais, kurių man nebereikia ir nebenaudoju, nes _________

◊ Kai tvarkausi lėčiau ir kur kas labiau apgalvotai, pastebiu, kad aš _________

◊ Daiktų krūva ar sujauktas plotas, kurio tvarkymosi galiu imtis šiandien (šią savaitę) yra _________

24. ŠLUOKITE

Noriu būti čia kiekvieną šio nepaliaujamo

šlavimo akimirką.

– Gunilla Norris, „Namuose“

(„Being Home“)

Nereikia daug pastangų, kad išjudintume energiją, atvertume naujas gyvenimo galimybes, skatintume sąmoningumą ir išsiugdytume stipresnį rūpinimąsi savimi, savo namais ir pasauliu apskritai. Tačiau jei viskas, ką iki šiol perskaitėte šioje knygoje, vis dar atrodo pernelyg sudėtinga arba jaučiate vidinį pasipriešinimą, vadinasi, esate įklimpę ir nerandate problemos sprendimo. O gal labai purvinos jūsų grindys? Tad mano geriausias patarimas jums: griebkite šluotą! Paprastas šlavimo veiksmas suteikia energijos. Be to, tai gali raminti, veikti terapiškai ar atstoti meditaciją.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Įsigykite smagią šluotą ir laikykite matomoje, patogioje vietoje. Štai keletas būdų, kaip su ja susidraugauti.

KAIP SUSIDRAUGAUTI SU ŠLUOTA

◊ Tikslingai: šluokite turėdami tikslą viską pradėti iš naujo, atverti naujas galimybes, išvalyti kelią problemos sprendimo, kurio vis nerandate, link.

◊ Sąmoningai: šluokite kasdien, tarsi šis veiksmas būtų sąmoningumo ir išsivadavimo iš saitų ugdymo pratimas.

◊ Nauja energija: šluokite po kiekvieno tvarkymosi užsiėmimo, kad į sutvarkytą erdvę priplūstų naujos energijos. Nušluokite paradinius laiptelius, kad ir pro duris patektų naujos energijos (či, arba gyvenimo jėgos energijos).

◊ Išvėdinkite: kas šešis mėnesius išdulkinkite čiužinius ir juos apverskite; išpurtykite patalus ir pakabinkite, kad išsivėdintų; papurenkite sofas, kėdes, pagalves.

◊ Išvalykite: pasiekite ir nuo lubų, langų rėmų, užuolaidų ir šviestuvų nubraukite voratinklius.

◊ Atsipalaiduokite: apsimeskite, kad šokate su mylimuoju ar skambinate įsivaizduojama gitara.

◊ Priverskite juos pajudėti: paraginkite aptingusius šeimos narius pakelti užpakalius ir jums padėti!

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Skirkite šiek tiek laiko ir pasidalykite apmąstymais apie išgyvenimus, patirtus atliekant pratimą su šluota.

◊ Kai šluoju paradinius laiptelius ar kokį nors namų plotą, jaučiuosi _________

◊ Pokytis, rezultatas, nušvitimo akimirka, patirta tikslingai šluojant, yra _________

◊ Energijos išjudinimas namuose, savo galvoje ir širdyje sukelia gerus jausmus, nes _________

25. PRIIMKITE

Ir atleiskite mums, šiukšlinės, kaip mes atleidžiame

tiems, kurie meta šiukšles į mūsų šiukšliadėžes.

– Ketverių metų mažylio „Tėve mūsų“

interpretacija, šaltinis nežinomas

Jei įmanoma įsivaizduoti žaviąją netvarkos pusę, tai būtų trijų colių balerinos sijonėliu papuoštas žaislinis paršelis be kojos, kuris tapo mūsų talismanu vienoje iš mano tvarkymosi stovyklų.

Rengdama seminarus skatinu dalyvius pagerbti savo tvarkymosi procesą – priimti „siaubūną“ tokį, koks jis yra. Tam jų prašoma atsinešti nedidelį daiktą, simbolizuojantį netvarką jų gyvenime. Tinka bet koks mažas (t. y. telpantis delne) daiktas, kuris sukeltų šiokią tokią įtampą, jei tektų su juo atsisveikinti, tačiau jūs vis tiek būtumėte pasiryžę jo atsikratyti baigiantis mokymo kursui.

Atsisveikinimo altorius – nuostabiai padabintas stalas, pastatytas matomoje ir garbingoje kambario vietoje, tampa visų nemylimų ir nesuremontuotų mūsų namų ir gyvenimo „brangenybių“ namais. Jis stebi ir saugo viską, kas mums daugiau nebereikalinga ir nebenaudinga.

Sunkumai, kurie neleidžia jums ramiai miegoti naktimis, trukdžiai, įkyrios smulkmenos, erzinantys įpročiai – visa tai taip pat keliauja ant to stalo. Liepiu dalyviams popieriaus lape surašyti visus ramybės neduodančius rūpesčius ir sudėti lapus ant stalo. Altorių galima išplėsti iki begalybės. Aš jiems kartoju: „Jis čia tam, kad jums padėtų. Kad ir ko jums būtų sunku atsisakyti, altorius tuo pasirūpins už jus.“

Savaitgaliui baigiantis altorius ima panėšėti į stalus, kokius galite išvysti per išpardavimus kiemuose dienai baigiantis – nukrautus visišku šlamštu, atvilktu iš rūsio užkaborių.

Panašių „lobių“ pavyzdžiai:

◊ stirtos senų laikraščių, simbolizuojančių visus straipsnius, kurie „mane apšviestų, jei tik kada nors rasčiau laiko jiems perskaityti“;

◊ šūsnis teisinių dokumentų (jų kopijų);

◊ krūva turistinių žemėlapių ir skrajučių „kelionei, į kurią vieną dieną viliuosi išsiruošti“;

◊ vienintelės ir nepakartojamos ranka tapytos dizainerio kurtos kelnės, už kurias „aš (šių eilučių autorė) sumokėjau nemenką sumelę“;

◊ trijų colių dydžio žaislinis paršelis-balerina (be kojos);

◊ visiškai naujas druskos ir pipirų bertuvėlių rinkinys originalioje dėžutėje;

◊ rašytinis pažadas ištrinti 4 000 (nuo 2009-ųjų vis dar neperskaitytų) elektroninių laiškų;

◊ daugybė popieriaus skiaučių su mintimis ir nuostatomis, neleidžiančiomis mums žengti pirmyn ir mus skaudinančiomis.

Visiems sakau, kad šis daiktų asortimentas čia surinktas ne tam, kad mus erzintų, o kad padėtų mums išsivaduoti nuo prisirišimo prie jų, pagerbtų mūsų kelionę ir leistų išlikti blaiviai mąstantiems. Be to, šie daiktai mums primena, kad neturėtume savęs vertinti pernelyg rimtai.

Per paskutinę mūsų seminaro valandą, kaip atsisveikinimo ritualo dalį, kiekvieno dalyvio paprašau: „Ženkite prie altoriaus ir paimkite tiek daiktų (arba ramybės neduodančių problemų, surašytų ant popieriaus skiautelių), kiek ten padėjote.“ Vienintelis įspėjimas – neimkite to, ką padėjote patys.

Sakau jiems: „Rinkitės daiktus, kurie sukėlė stipriausius jausmus, nes jų savininkas papasakojo ką nors tokio, kas jus sujaudino, mat tai atspindi, ką norėtumėte sutvarkyti savo gyvenime, arba tai yra kažkas, ką norėtumėte pasilikti. Jūsų užduotis – grįžus namo nuoširdžiai atsisveikinti su šiuo daiktu arba taip pat nuoširdžiai juo džiaugtis.“

Pasakojimą apie mūsų talismaną norėčiau papildyti. Žaislinio paršelio koja stebuklingai atsirado paskutinį šios mokymų stovyklos rytą. Tai buvo paskutinis daiktas, iškritęs iš nieko neįtariančios savininkės rankinės per tvarkymosi užsiėmimą.

Tai iš tiesų labai šauni smulkmena... Ji mums primena, kad galiausiai turime save suvokti kaip visumą.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Štai galimybė atsisveikinti su daiktu ar mintimi – tai atliekant su meile ir sąmoningai – laikantis toliau aprašyto proceso, kurį reikėtų įgyvendinti užsimerkus. Jei tai dar labiau padės įtvirtinti šią patirtį, pasvarstykite apie galimybę sukurti tikrą „Atsisveikinimo altorių“.

PRIIMKITE IR ATSISVEIKINKITE

1. Užsimerkite ir lengvai įkvėpkite, tada lėtai iškvėpkite.

2. Kartokite vieną ar visas frazes, kurios padeda dar labiau nuraminti nerimstantį protą: „Esu pakankamai (gera, protinga...)“; „Turiu pakankamai“, „Yra pakankamai.“

3. Įsivaizduokite milžinišką, bendrą „Atsisveikinimo altorių“ priešais save. Atkreipkite dėmesį, kaip jaučiatės turėdami vietą, kur galite sudėti nereikalingus, nenaudojamus ir nemėgstamus daiktus.

4. Sąmoningai susitelkite į ką nors, kas simbolizuoja netvarką jūsų gyvenime ir ką pasirengę padėti ant savo įsivaizduojamo altoriaus. Tai gali būti daiktas arba mintis, kuri kliudo jums mėgautis gyvenimu.

5. Paleiskite. Pamąstę, kas tai galėtų būti per daiktas, įsivaizduokite aukštesniąją jėgą, pakeliančią jį nuo stalo ir su meile „įteikiančią jį jums“.

6. Atsimerkite, kai jausitės atlikę užduotį, ir užrašykite pamąstymus tvarkymosi dienoraštyje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pamąstykite apie tai, ką reiškia atsisveikinti su daiktais ir kodėl galite pasikliauti begaline jums pasiekiama parama.

◊ Man lengva atsisveikinti su _________, nes _________

◊ Galiu labai ramiai atsisakyti (ei, atkreipkite dėmesį į jausmus, kylančius svarstant, kodėl galėtumėte nesijausti „ramiai“ to atsisakydami būtent dabar), nes _________

◊ Nepaprastai gera žinoti, kad galiu pasinaudoti begaline parama (net jei tvarkausi tik labai nedaug), nes _________

◊ Žinau, kad nesu viena šioje tvarkymosi kelionėje, nes _________

26. IŠTRINKITE

Kaip dažnai vienas dirstelėjimas į elektroninio pašto laiškų skyrelį suteikia jums šviežią nerimo dozę?

– Margaret Wheeler Johnson, „Huffington Post“

Iš kur Sethas Godinas11 žinojo, kad mane nepaprastai sukrės žinutė, kurią jis paskelbė šį rytą savo tinklaraštyje?

Leiskite atspėti: vos prisėdę prie kompiuterio pirmiausia peržvelgiate naujienas.

Patikrinate elektroninį paštą, lankomumo statistiką ar žinutes nuo viršininko. Peržiūrite tviterio žinutes, draugų skelbimus feisbuke...

Jūs ką tik paaukojote ne tik galybę laiko, bet ir šviežiausią, geriausią galimybę pradėti ką nors nauja...

Jei esate menininkas, vadovas ar žmogus, siekiantis pakeisti pasaulį, pirmiausia turite pakloti pamatus, kurie padėtų pasiekti savo tikslą, užuot gilinęsi į tai, kaip kiti reagavo / ką pasakė / kokio požiūrio, susijusio su tuo, kas įvyko vakar, jie laikėsi.

Tą dieną, kai man tikrai reikėjo rimtai pasiruošti ir susitelkti į rašymą, aš dariau tai, ką ir visada išgėrusi puodelį kavos: pasitikrinau elektroninį paštą, svarbiausių naujienų srautą ir puslapius feisbuke, tviterio naujienas, savo tinklalapio lankomumo statistiką. O ar aš šį savo tinklalapį – „LinkedIn“ grupę – paminėjau? Baisi klaida.

Nekantriai laukiau to ryto, kai galėsiu tinkamai išnaudoti laiką. Bet nutiko priešingai – aš jį iššvaisčiau. Leidausi įsiurbiama informacijos, atsakymų į klausimus, komplimentus ir begalinių nuorodų į šen ir ten srauto.

Mano elektroninio pašto dėžutė ir darbalaukis virto tikru košmaru! Po keleto valandų, praleistų gesinant degančius reikalus, jaučiausi košmariškai. Manau, net neverta minėti, kad tą rytą neparašiau nieko ir net nesulaukus priešpiečių jau buvau visiškai išsekusi.

Jei turite neatidėliotinų darbų ar reikalų, kuriems reikia papildomo laiko, energijos, susitelkimo, kūrybiškumo ir sąmoningumo, geriausia būtų laikytis puikaus Setho Godino patarimo: visai netikrinti elektroninio pašto, feisbuko, tviterio (ar dar ko nors, prie ko esate prisijungę). Atkreipkite dėmesį į pasipriešinimą ir leiskite besimuistančiam savo „aš“ būti nepatenkintam.

Kitomis dienomis toliau pateikiami vienos minutės pratimai gali padėti pažvelgti į technologijų pasaulį iš kur kas sąmoningesnės ir tvarkingesnės pozicijos. Kiekvienas pratimas neturėtų trukti ilgiau nei minutę. O jei dažnai juos kartosite, jūsų užsiėmimai prabėgs dar greičiau.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Šiandien susitvarkykite elektroninio pašto dėžutę pagal šiuos žingsnelius, stengdamiesi sukurti kuo daugiau erdvės.

EL. PAŠTO LAIŠKŲ TVARKYMAS – KASDIENIS

MINUTĖS TRUKMĖS TVARKYMASIS

1. Ištrinkite laiškus, kurių jums nereikia. Tai daryti labai gera, ypač kai imatės to metodiškai ir neužmirštate pradėję juos skaityti.

2. Archyvuokite laiškus, su kuriais nieko nereikia daryti, bet vertėtų juos išsaugoti.

3. Iškart atsakykite į skubius laiškus arba pažymėkite juos, kad nepamirštumėte peržiūrėti vėliau.

4. Atsiliepkite vėliau: perkelkite neskubius laiškus į „Vėliau“ skyrelį.

5. Perskaitykite vėliau: perkelkite laiškus, į kuriuos nereikia atsakyti, į „Perskaityti“ skyrelį.

6. Peržiūrėkite (perklausykite) vėliau: perkelkite visas garso ir vaizdo medžiagos nuorodas, kurių nebūtina skubiai perklausyti ar peržiūrėti, į „Peržiūrėti“ („Perklausyti“) skyrelį.

Jei šių žingsnių jums pernelyg daug, išsirinkite vieną ir kuo sąžiningiau, sąmoningiau tai atlikite. Vos tik nuolat pradėsite matyti tuščio ploto properšas, maloniai kviečiu išbandyti toliau pateikiamas papildomas užduotis.

EL. PAŠTO LAIŠKŲ TVARKYMAS – DAR DAUGIAU

PRATIMŲ (GALIMA IŠBANDYTI LAIKUI BĖGANT)

Jei turite energijos, noro ir laiko, atlikite vieną iš užduočių. (Ei, leiskitės suerzinami baimės, kad „ką nors labai svarbaus pražiopsosite“, ir atkreipkite dėmesį į tai, kaip jaučiatės prieš užduotis, jas atlikdami ir jau atlikę.)

1. Kasdien atsisakykite po naujienlaiškį, kuris siurbia jūsų energiją, yra bevertis ir užkemša gautų laiškų skyrelį.

2. Ištrinkite kai kuriuos laiškus iš „Perskaityti vėliau“ ar „Peržiūrėti vėliau“ („Perklausyti vėliau“) skyrelių.

3. Susitvarkykite kontaktų sąrašą.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Išjunkite kompiuterį, įjunkite vibravimo režimą telefone ir baikite sakinius savo dienoraštyje.

◊ Kai per minutę ar dar greičiau galiu susitvarkyti elektroninio pašto gautų laiškų skyrelį, jaučiuosi _________

◊ Galiu ramiai ištrinti tuos elektroninius laiškus, nes _________

◊ Galiu ramiai – ir su palengvėjimu – neskaityti visko, ką gaunu, nes _________

◊ Matydama erdvės elektroninio pašto gautų laiškų skyrelyje, jaučiuosi _________

11 Sethas Godinas (g. 1960 m.) – inovatyvus amerikiečių verslininkas, rašytojas ir populiarus oratorius bei tinklaraščio apie rinkodarą autorius.

27. PADARYKITE TAI

Išplaukite iš mažo savo tvenkinėlio.

– Rumi

Ar pamenate įsimenantį „Nike“ firmos šūkį „Just Do It“ („Tiesiog padaryk tai“)? Įsiklausyti į vidinius kumštelėjimus ir vadovautis jais yra galingas derinys, galintis mus toli nuvesti. Jums paprasčiausiai reikia žinoti, kada klausyti... tada pasikliauti nuojauta ir pulti.

Kaip anąsyk, kai vos nesusigundžiau neiti į savo pirmąjį darbo pokalbį (kitaip tariant, kai iš tiesų džiaugiausi, kad atsispyriau vidiniam pasipriešinimui ir paprasčiausiai padariau tai).

Buvo paskutiniai studijų koledže metai. Turėjau galimybę dalyvauti pokalbyje dėl mokytojos darbo vienoje išrankiausių internatinių mokyklų šalyje. Buvo tik viena kliūtis: taip jau sutapo, kad man paskirtą dieną iškrito daugiausia sniego Masačusetse tais metais, o aš neturėjau automobilio.

Sėdėdama draugės svetainėje sukau galvą, kaip sėkmingai autobusais įveikti šešiasdešimties mylių atstumą iki Andoverio, ir rimtai svarsčiau galimybę nevykti į tą pokalbį.

Sniegas. Ketinau leisti sniegui sukliudyti man siekti pelningiausio darbo, kokį tik galima gauti. Aš iki šiol susigūžiu vien nuo minties, kad būdama dvidešimt dvejų būčiau niekais praleidusi tokią nuostabią galimybę.

Vidinis balsas man veikiausiai sukomandavo pirmyn, nes vis dėlto sukaupiau jėgas ir nuvilkau savo sėdimąją į tą susitikimą. Gautas darbas atskleidė tikrąjį mano pašaukimą mokytojauti ir suteikė man viską, ko tik gali tikėtis jaunas žmogus.

Jei šioks toks nepatogumas būtų mane sustabdęs, nebūčiau gavusi darbo. Jis padėjo pamatus visoms nepaprastoms galimybėms: įsitraukiau į mokytojų draugiją, finansuojamos studijos leido man įgyti magistro laipsnį. Esu įsitikinusi, kad nebūčiau pasiekusi tiek daug, jei nebūčiau įveikusi savo nuogąstavimų tą lemtingą, snieguotą, „paskutinės galimybės“ dieną 1976-aisiais.

Mąstydama apie lemtingą savo jaunystės akimirką, prisimenu dar vieną svarbią gyvenimo atkarpą žymintį įvykį, kuris dar priešaky – keturiasdešimtąsias mokyklos baigimo metines. Tačiau labiau nei per visus tuos metus mano gyvenime įvykusios įvairios permainos mane sukrečia jausmas, tarsi aš dar tik pradedu gyventi! Mano bendraamžiai kalba apie anūkus ir pensiją, o aš jaučiuosi taip, lyg tik dabar imčiau suvokti, kuo norėčiau būti užaugusi.

TĘSK TAI, KĄ DARAI

Pastarieji metai buvo vieni kūrybingiausių mano gyvenime ir suteikė man daugiausia pasitenkinimo. Jaučiuosi taip, tarsi man viskas pamažu aiškėja, atsirado trauka ir varomoji jėga – imu suvokti, dėl ko atėjau į šį pasaulį ir kuo turiu būti. Yra dar daugiau visko, nei noriu nuveikti!

Nors nepaprastai malonu skinti tokio sunkaus triūso vaisius, noriu pridurti, kad labai gerai nežinoti, jog prireiks daugybę metų sodinti, laistyti ir ravėti piktžoles, kol prasikals pirmieji daigai. Kad reikės daugybę metų tobulinti, taisyti klaidas ir taikyti. Metų metus keiktis, dejuoti ir svajoti. Daugybės metų prireiks tam, kad prasiveržčiau... ir palūžčiau... ir vėl atsigaučiau.

Jei reikėtų pasidalyti iki šiol sukaupta patirtimi, štai ką patarčiau: jei jaučiate kam nors aistrą, imkitės to. Dabar. Nesvarbu, rašysite naują bestselerį ar stengsitės palaikyti šiokią tokią tvarką elektroniniame pašte.

Tiesiog darykite tai.

Darykite ir nesiliaukite, net jei ir nepavyksta tobulai.

Darykite ir nors po vieną kruviną žingsnį vis stumkitės pirmyn, net jei teks nagais kabinantis ropštis į kalną.

Darykite, nes mes visi palaikome jūsų kopimą į savojo Everesto viršūnę!

Darykite tai ne dėl laukiamo rezultato, o dėl to, kad to trokšta siela.

Dėl to į keturiasdešimtąsias mokyklos baigimo metines šiemet eisiu išdidžiai iškėlusi žilą galvą. Aš ir toliau apsupsiu save grožiu, atsisveikinsiu su tuo, kas man nebenaudinga, ir darysiu, kas man patinka.

Ir toliau siųsiu šį švelnų priminimą visiems tiems, kam praverstų padrąsinimas ir paraginimas:

Darykite tai, kas verčia širdį dainuoti. O jei dar nežinote, kas tai galėtų būti, nepasiduokite tol, kol to neatrasite.

Arba kol ta veikla pati jūsų neras.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Tai dviejų minučių trukmės rašymo užduotis.

PAKILIMAI IR NUOSMUKIAI

1. Rašykite į atskirus stulpelius tuščiame popieriaus lape arba savo dienoraštyje.

2. Kairė pusė: skirkite minutę ir sudarykite savo nepatogumų – sunkumų, iššūkių, nesmagių akimirkų – sąrašą.

3. Dešinė pusė: greitai surašykite savo gyvenimo šviesulius – visus laimėjimus, akimirkas, kai jautėtės labai gerai ar labiausiai savimi didžiavotės (net jei už jūsų veiksmus nebuvo atlyginta ar jie nedavė akivaizdaus trokštamo rezultato).

4. Skaičiuokite laiką: prieš pildydami kiekvieną lapo pusę, nustatykite laikmatį. Sustokite praėjus dviem minutėms.

5. Taip ir ne: ne apsistokite prie kurio nors sąrašo, o leiskite sau pajusti visus jausmus, kurie tik kyla, ir stebėkite, kaip kinta kvėpavimas skaitant vieną ar kitą stulpelį.

6. Apmąstykite: atlikę visus žingsnelius, užrašykite savo pamąstymus tvarkymosi dienoraštyje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pagilinkite savo pakilimų ir nuosmukių užsiėmimo įspūdžius baigdami sakinius.

◊ Kai kurie pojūčiai, užplūdę man renkantis stulpelį, yra _________

◊ Žiūrėdama į šias dvi savo gyvenimo puses, pastebėjau _________

◊ Mano gyvenimo nepatogumai turėjo įtakos, paveikė ir nuvedė mane šviesulių link štai taip: _________

◊ Nors buvo gana sunku (nežinojau, ką dariau; man nepasisekė), aš labai džiaugiuosi, kad įveikiau pasipriešinimą ir pasidaviau impulsui _________

◊ Aš žinau, kad man lemta įgyvendinti stipresnį pašaukimą _________, (nes _________)

◊ Vienas lengvas būdas, padėsiantis man įveikti pasipriešinimą ir padaryti tai šiandien (šią savaitę), yra _________

SANTRAUKA

VEIKSMAS

Nedidelės, bet nuoseklios ir nuolatinės pastangos kovojant su netvarka ilgainiui daug ką pakeičia.

Stresas ir išsekimas – požymiai, kad smegenyse sužadinta „bėk arba kaukis“ reakcija; ji naudinga staiga užklupus pavojui, bet ne tokia pravarti, kai tvarkydamiesi su prisirišimu prie daiktų išeiname iš savo komforto zonos.

Kaskart, kai kartojame trokštamą užduotį, mūsų smegenys kuria nervinius takus ir naują „programinę įrangą“, palaikančią tą užduotį.

„Sumažinkite ir kartokite“ („S ir K“) metodas padeda aplenkti baimės reakciją. Tai reiškia, kad reikia sumažinti plotą ir (arba) laiką, skiriamą užduočiai, ir kartoti tą pačią ar panašią užduotį tol, kol ji nebekels streso. „S ir K“ metodas taip pat veiksmingas norint pakeisti įpročius.

Patirtis byloja, kad tvarkantis labai padeda „vieneto taisyklė“.

Daiktai, neturintys „namų“, yra šlamštas, taigi nėra vietos – nelaikyk.

Suteikdami daiktams vietą pripažįstame jų naudą ir juos įvertiname.

Šluodami, padėdami daiktus į vietą ir juos grupuodami ugdomės naujus įpročius ir skatiname gerovės pojūtį.

Kasdien imdamiesi vienos užduoties garantuotai paskatinsime energiją judėti, atversime kelius naujoms galimybėms ir jausimės išties puikiai!

IV dalis

NESITAPATINIMAS

BŪKITE STEBĖTOJAS

Tapatinimasis... tai bėgimo nuo savęs forma.

– Krišnamurti

28. TVARKYMASIS NESITAPATINANT

Palikite daiktus tokius, kokie jie yra – iš esmės paprastus,

ir viskas taps savaime aišku. Tiesiog nieko nedarydami

jūs padarysite viską, ką tik galima.

– Khyentse Rinpoche

REAGUOTI IR ATSAKYTI

Pastebėjau, kad mane vis dar užklumpa emocinės audros, nors aktyviai tvarkausi kone du dešimtmečius, bet jos kur kas trumpesnės. Mane vis dar ištinka priepuoliai, per kuriuos aš kartais reaguoju taip perdėtai dramatizuodama, kad net galėčiau pavadinti tokį elgesį apgailėtinu. Nors mano ego to nepripažins, kartais mano reakcijos atrodo priverstinės, tarsi bandyčiau įgrūsti koją į seną man jau per ankštą batą. Pačiame šio penktos kategorijos uragano įkarštyje dabar jau pasireiškia stipri mano esybės dalis, ji labai susidomėjusi stebi, kaip aš siautėju.

Štai kur esmė: jei leidžiu įtampai kilti ir nieko nesigriebiu, kad ją pataisyčiau ar pakeisčiau, uraganas liaujasi.

Kiekviena akimirka suteikia mums galimybę „būti“ su iškilusia situacija, bet jeigu ji mus staiga suerzins, tikėtina, kad vėl grįšime prie senųjų mažų ir susitraukusių įpročių. Reaguodami ar pratrūkdami ant ko nors, kad jie mus, pavyzdžiui, įžeidė, ne tik palaikome susierzinimą, bet ir pritraukiame į savo gyvenimą daugiau tokių žmonių ir situacijų (saitų).

IV ir V knygos dalyse patyrinėsime nedarymo pusę. Nesitapatinimas ir atjauta yra tai, kas leidžia mums tvarkytis iš erdvesnių, ne tokių susaistytų pozicijų. Tiesą sakant, šie du dalykai suteikia mums galimybę būti pranašesniems už savo netvarką.

TVARKYMASIS NESITAPATINANT

Tvarkymosi nesitapatinant esmė – stebėjimas. Tai pagrindinis principas, skatinantis mus tapti nebyliais savo dramų liudininkais. Mes nieko netaisome, nieko nekeičiame ir nestumdome. Leidžiame baimei būti baime, širdgėlai – širdgėla, kaltei – kalte, o džiaugsmui – džiaugsmu. Leidžiame viskam būti tuo, kuo yra.

Prieš pradėdami baimintis, kad privalėsite su tuo susitaikyti, turite suprasti, kad tas susitaikymas nereiškia, jog reikia toleruoti, kas netoleruotina, ar tai, kad mes nesikeičiame. Tai nereiškia, kad stovime užribyje ir, sudėję rankas, užrietę nosis, stebime pro šalį plaukiantį gyvenimą niekuo nesirūpindami ir nieko nejausdami – tiesą sakant, viskas yra priešingai.

Susitaikymas reiškia, kad, pradėję atsakingai įgyvendinti savo ketinimus, turite pasitraukti iš kelio ir atsiriboti nuo rezultato. Jūs turite leisti įvykti pokyčiui, o ne priversti jį atsirasti. Turite tai pajausti ir išgyventi nesisavindami savo jausmų ir nesuasmenindami, o nuotaikų permainas priimti kaip informaciją ir grįžtamąjį ryšį.

Tai, kas suteikia šiam atsiribojimui humaniškumo, vadinama atjauta. Vakaruose tikras susirūpinimas dažniausiai suvokiamas kaip poreikis ko nors imtis ir ką nors taisyti, todėl nėra sunkesnės pamokos, kurią reikėtų išmokti, už šią: mes negalime atjausti kito žmogaus, vietos ar būtybės pirma nuo jų neatsiriboję!

Nesitapatinimo neišmokstama pernakt. Nėra greitų ir veiksmingų kursų, mokančių atsiriboti. To neįmanoma suprasti. Toks dvasinės pusiausvyros lygis pasiekiamas visą gyvenimą tobulinant šį gebėjimą atsidavus ir sąmoningai.

Kad tai pasiektume, šiame skyriuje susitelksime į įgūdžių lavinimą: bus mažiau „darymo“ (kaip skaitymas) ir daugiau „buvimo“ (kaip mūsų proto veiklos stebėjimas, priimant ir susitaikant su viskuo, kas tik iškyla).

29. PRIIMKITE

Kai kurių dalykų tiesiog neįmanoma paaiškinti.

Įdomu galvoti apie juos, kelti prielaidas, spėlioti,

tačiau esmė ta, kad turite juos priimti – priimti tokius,

kokie jie yra, ir augti toliau.

– Jim Dodge

Laukdama, kol atvyks kas nors iš Amerikos automobilių asociacijos ir padės įkrauti automobilio akumuliatorių, supratau, kad nespėsiu į labai svarbų susitikimą su fizioterapeutu, tad feisbuke paskelbiau: „Mėginu susigyventi su tuo, kad šiandien nepavyko užvesti savo automobilio.“ O ar minėjau, kad dėl šio susitikimo tariausi prieš keletą mėnesių ir tai padaryti buvo išties sunku?

Viena geruolė bemat empatiškai pakomentavo mano būseną: „Veikiausiai dabar jauti tą neapsakomą norą imti rėkti, ar ne?“

Tiesą sakant, šią akimirką supratau, kad turiu kelias pasirinkimo galimybes. Rėkimas, be abejo, buvo viena iš jų. Kita – neviltis su aš tokia vargšelė prieskoniu.

Užuot tam pasidavusi, priėmiau „renkuosi palengvėjimą“ nuostatą. Ir pati save nustebinau. Nė truputėlio nesusinervinau.

Štai kokia pažanga.

GEBĖJIMAS „IŠBŪTI“

Nesitapatinimo principas skatina jus perkelti dėmesį. Performuluodami tai, ką suvokiate kaip savo, galite pamažu pakeisti savo santykį su tuo, kas sukelia stresą.

Vienas iš būdų, padedančių nesitapatinti su fizinėmis ir emocinių orų permainomis jūsų gyvenime, yra paprasčiausiai pakeisti su jomis susijusias kalbas ir mintis. Kai tik prisiminsite, stenkitės pakeisti asmeninį įvardį „aš“ parodomuoju įvardžiu „tai“. Pavyzdžiui, „aš kenčiu nuo galvos skausmo“ taptų „tai yra galvos skausmas“. „Aš bijau, kad man nepasiseks“ taps „tai yra nesėkmės baimė“. „Aš esu liūdnas“ virs „tai yra liūdesys“ ir taip toliau.

Gal tai pasirodys pernelyg supaprastinta, bet kaip paprastų sprendimų šalininkė išsiaiškinau, kad ši priemonė, suderinta su kasdieniu Švelninančių nuostatų vartojimu, yra nepaprastai veiksmingas būdas neatidėliojant nukreipti dėmesį nuo neigiamų dalykų ir pajusti palengvėjimą.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Raginu jus per šį užsiėmimą sąmoningai atsitraukti nuo nesmagios minties ar įsitikinimo. (Ei, jei nusprendėte įveikti milžinišką skausmą ir kančias arba dabar itin aktualią problemą, keliančią didžiulę įtampą, beždžioniškas protas veikiausiai nebus tuo itin sužavėtas. Priimti viską taip, kaip yra, kai esame iš visų jėgų įsikabinę į senus įpročius ir daiktus, ne visada labai lengva. Štai kodėl tai vadinama tvarkymosi užsiėmimu.)

PERFORMULAVIMAS VARTOJANT „TAI YRA“

Kitą kartą, kai susizgribsite beištariantys dar vieną neigiamą mintį, stabtelėkite ir pakeiskite „aš“ į „tai yra...“ Pavyzdžiui:

◊ Aš ir vėl vakar negalėjau užmigti galėtų skambėti: „Tai yra išsekimas“; „Tai yra pervargimas.“

◊ Aš pavargau būti visų tarnaite ir tvarkyti paskui kiekvieną galėtų būti: „Tai yra frustracija“; „Tai yra neviltis.“

◊ Kavos skonis toks, tarsi ji būtų išsivadėjusi: „Tai išsivadėjusi kava.“

◊ Šuo ir vėl prišlapino ant kilimo: „Tai šuns balutė.“

◊ Respublikonai (demokratai) bjauriai su mumis elgiasi: „Tai yra nerimas dėl mūsų ateities.“

◊ Pasaulis sparčiai ritasi žemyn: „Tai yra baimė.“

Atkreipkite dėmesį, ar toks atsiribojimas sukelia emocinių orų permainas, ir išgyvenkite tai kuo pilniau ir giliau. Kiek stipriai leisite sau pajusti pasipriešinimą (gėdą, kaltę, skausmą), lems, kaip greitai tos nuotaikų permainos liausis.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite šiuos sakinius. Taip pagilinsite žinias apie aprašytąjį procesą ir toliau ugdysitės gebėjimą atsiriboti įvardydami tai raštu.

◊ Galiu ramiai priimti viską taip, kaip yra, nes (ei, pastebėkite ir įvardykite tą savo esybės dalį, kuri nesijaučia ramiai) _________

◊ Viską priimti taip, kaip yra (ir ką norėčiau labiau įsisąmoninti), man trukdo _________

◊ Atlikusi atsitraukimo pratimą, jaučiau _________

◊ Galiu ramiai paleisti tai, ko laikiausi įsitvėrusi, ir pasitikėti tuo, ką darau, nes _________

30. LEISKITE

Viską, kas jums nutinka, priimkite paprastai.

– Raši

Nežinau, kodėl man taip nesiseka su automobiliais. Arba visata turi neblogą humoro jausmą, arba kuo puikiausiai žino, ko man reikia, kad pasimokyčiau paleisti tai, ko esu įsikibusi.

Kartą, pasibaigus chiropraktikos seansui, eidama per automobilių stovėjimo aikštelę buvau priblokšta: mano automobilis, tebestovintis ten, kur jį palikau prieš keturiasdešimt penkias minutes (norėčiau pridurti, kad jis buvo kuo puikiausios būklės), visiškai sumaitotas.

Apėjau aplink galvodama, kad tai negali būti mano automobilis (bet buvo), ir taip negalėjo nutikti man (bet nutiko).

Visas priekinis buferis, nuplėštas nuo važiuoklės, laikėsi vos ant vieno varžtelio. Aplink buvo galybė stiklo šukių ir jokio raštelio. Neradau nieko panašaus į „prašau man atleisti, štai mano telefono numeris, štai – draudimo duomenys, paskambinkite man ir viską sutvarkysime...“

Stovėjau ten netikėdama tuo, kas įvyko.

Mano protas ieškojo paaiškinimo, bet jo neradęs padarė tai, ką ir įprastai iškilus būtinybei ką nors suprasti: mėgino viską racionaliai paaiškinti ir ilgai kovodamas diskutavo su savimi.

Dvi valandas, kol aiškinausi, ko griebtis, stebėjau dvi savo puses – erdvųjį „aš“ ir vargšelę „aš“, kovojančias tarpusavyje:

ERDVUSIS „AŠ“: Hmm, kaip įdomu...

VARGŠELĖ „AŠ“: „O viešpatie, kažkas atsitrenkė į mano automobilį ir pabėgo!“ Man taip niekada nebūna.

ERDVUSIS „AŠ“: Juk galėjo būti ir blogiau... Galėjau tuo metu sėdėti automobilyje.

VARGŠELĖ „AŠ“: Koks baisus pažeidimas! Tik gyvulys ir bailys gali būti toks žioplas ir įsirėžti į šio gražaus (penkiolikos metų) automobilio priekį ir jį nurauti.

ERDVUSIS „AŠ“: „Nagi nagi, žiūrim, ką turim.“ Štai – galiu užsukti į šalia esančią automobilių detalių parduotuvę.

VARGŠELĖ „AŠ“: Tai man kainuos milžinišką pinigų sumą. Kodėl turiu mokėti už kito žmogaus klaidas?

ERDVUSIS „AŠ“ (draugiškam automobilių detalių parduotuvės darbuotojui padėjus man nulupti buferį, kad galėčiau parvažiuoti namo): Patekau į geras rankas, šis žmogus pasirūpins mano automobiliu.

VARGŠELĖ „AŠ“: „Bet, bet... aš visai neturiu tam laiko!“

ERDVUSIS „AŠ“: Visi tokie draugiški ir empatiški: ponia iš Amerikos automobilių asociacijos serviso, mano draudimo bendrovės darbuotojas, policijos pareigūnas, surašęs protokolą, degalinės prižiūrėtojas, kuris atsiprašė (kad nebuvo vaizdo kamerų, galinčių filmuoti pakankamai didelį plotą ir taip užfiksuoti šį įvykį), pataisysiąs mano automobilį angelas iš automobilių detalių parduotuvės...

Taigi, nesvarbu, kad nukentėjo automobilis ir teko papurtyti piniginę, erdvusis „aš“ laimi vien dėl azarto, apimančio, kai neberūpi rezultatas, jaudina nepažįstamų žmonių gerumas ir tiesiog darosi smalsu, kaip viskas baigsis.

SU SAVIMI KOVOJANTIS PROTAS

Toliau pateiktame tvarkymosi užsiėmime pristatomos giminingos frazės, mano vadinamos Švelninančiomis nuostatomis. Trečias rinkinys sudarytas taip, kad paremtų neveikliąją jūsų tvarkymosi užsiėmimo pusę ir grąžintų (kiekvienąkart) triukšmingą protą į dabartį.

Šio frazių rinkinio galią pastebėjau tada, kai kentėjau nuo žiaurios abstinencijos iš valgiaraščio išbraukusi cukrų, kofeiną ir alkoholį. Nors mano organizmas buvo baisiausiai nepatenkintas ir ėmė maištauti, ilgainiui ėmė pritarti patvirtinančioms frazėms, pateiktoms žemiau. Tylus jų kartojimas mintyse galiausiai virto mana mano kūnui.

Norėčiau jus perspėti, kad viskas toli gražu nebuvo taip paprasta. Mano beždžionės protas negalėjo pakęsti kančios ir nekentė egzistavimo kančioje: „Kaip? Neketini nieko imtis?“ Stipriai susaistytam egoistiškam protui, kuris trokšta vadovauti ir yra pernelyg išsigandęs, kad nors sekundei atpalaiduotų savo gniaužtus, Švelninančios nuostatos gali pasirodyti ganėtinai grėsmingos. Fizinių ir emocinių orų permainų bangos, išgyventos per pirmąją apsivalymo savaitę, leido man suprasti, kokia buvau tiek fiziškai, tiek emociškai nuo to priklausoma.

Be to, kai dar labiau susitelkiau į tą nepatogumą liepdama kūnui elgtis prieštaraujant prigimčiai ir priimti tas frazes taip, kaip kempinė sugeria vandenį, rezultatas mane tiesiog pribloškė – gerokai sumažėjo maudulys. Užuot man susitraukus nuo nemalonaus pojūčio, nugaros apačią ir kojas apėmė saldus, erdvus palengvėjimas. Mane užplūdo visiška ramybė.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Pasinaudokite keturiomis trečio rinkinio frazėmis kaskart, kai kas nors jus suerzins arba jausitės išsekę, įsitempę, susinervinę, paliegę, netekę pusiausvyros ar negaluojantys.

Kartokite šias frazes atsimerkę arba užsimerkę, kai tik prisiminsite, įtraukdami jas į 5–20 minučių trukmės meditacijos užsiėmimą, ir atkreipkite dėmesį, kaip jus tai veikia.

Aš esu čia.

Aš esu dabar.

Aš priimu.

Aš leidžiu.

3 MEDITACIJOS PRATIMAS „LEISKITE“

1. Pirmiausia susiraskite patogią vietelę atsisėsti, kur jums niekas netrukdytų bent 5 minutes.

2. Užsimerkite, įsitaisykite ant kėdės ar pagalvėlės.

3. Į savo sąmonę įterpkite pirmą frazę „aš esu čia“ leisdami protui elgtis taip, kaip jis nori.

4. Jei norite, pakartokite tą pačią frazę arba pereikite prie „aš esu dabar“ atkreipdami dėmesį į tai, kaip jaučiatės tai darydami.

5. Įsisąmoninkite kvėpavimą.

6. Kai būsite pasirengę, ištarkite trečią frazę „aš priimu“.

7. Stebėkite savo mintis ir jausmus nesistengdami jų tramdyti ar valdyti.

8. Baigę pereikite prie paskutinės šio rinkinio frazės „aš leidžiu“.

9. Atkreipkite dėmesį į suvaržantį ir išlaisvinantį šių frazių poveikį. Stebėkite, kurias iš jų lengviau kartoti ir prisiminti. Atkreipkite dėmesį, kurios verčia sudvejoti arba skatina emocinių orų permainas.

10. Kai būsite pasirengę, baikite pratimą švelniai pakrutindami rankų ir kojų pirštus; atsimerkite ir pamąstykite apie tai, ką patyrėte.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasidalykite įspūdžiais, patirtais atliekant 3 meditacijos pratimą, ir mintimis apie tai, ką reiškia viską priimti taip, kaip yra.

◊ Prieš medituodamas jaučiausi _________ (o po užsiėmimo – _________)

◊ Kai kartoju frazes „aš esu čia“, „aš esu dabar“, jaučiuosi _________

◊ Atsitraukdamas nuo įtampą keliančios situacijos, jaučiuosi _________

◊ Ramiai galiu priimti tai, kas vyksta, ir leisti viskam būti taip, kaip yra, nes _________

31. ATSIRIBOKITE

Jei trokštate taikos, nesvarbu, vidinės darnos

ar taikos pasaulyje, štai jums sutrumpinta instrukcija:

nenukrypkite nuo užsibrėžto kurso. Į viską žvelkite

paprastai.

– Pema Chödrön

Mylimas mūsų šaldytuvas šiandien mus palieka. Girdžiu, kaip jis nė nenumanydamas, kas jo laukia, burzgia už sienos taip, kaip darė dvidešimt penkerius metus. Apėmė toks jausmas, tarsi būtume sumanę jį užmigdyti.

Mes įsigijome savąjį „Hotpoint“ firmos dviejų durų šaldytuvą 1985-aisiais, kada susituokėme. Jo rusvas paviršius ir medinė vertikali juostelė labai gražiai derėjo su avokado spalvos virykle ir grindų linoleumu. Nors kartkartėmis pazvimbdavo ir paburbuliuodavo, šaldytuvas niekada „nesiskundė“ ir dar nė karto jo neteko taisyti.

Kodėl man taip liūdna? Kodėl jaučiuosi tarsi tikra išdavikė? Šio šaldytuvo įpėdinis bus ne toks kenksmingas aplinkai... juk taip? Mes perkame naujutėlaitį nerūdijančiojo plieno modelį, kuris išties dailus, dera su kitais mūsų prietaisais ir turi didžiulę žvaigždę, liudijančią aukštą energijos efektyvumo klasę.

Prisirišimas visai neracionalus.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Šis užsiėmimas papildo aprašytuosius dviejuose ankstesniuose skyriuose. Jis padės jums greitai ir sklandžiai prasibrauti pro savo emocinių orų permainas. Pratimas skirtas seniems įpročiams įveikti, nervų sistemai apraminti ir beždžionės protui nutildyti.

ATSIRIBOJIMAS

Kitą kartą, kai kas nors jus suerzins ar pasijusite išmušti iš vėžių, tai yra pastebėsite, kad darotės nerimastingi, supančioti, netekę pusiausvyros, išsekę, liūdni, išsigandę, beprarandantys kantrybę (ar jau netekę jos), tiesiu taikymu imkitės keturių žingsnių.

Kad nesutriktumėte ar neįklimptumėte emocinėje dramoje, atlikite šį pratimą kaip pradedantieji. Būkite smalsūs. Būkite švelnūs. Judėkite lėtai. Jūsų rūpestis ne tai, kas iškyla, o kaip apdorosite emocinių orų permainas. Atlikę užduotį imkitės kito knygoje aprašyto minutės trukmės užsiėmimo, keliančio gerus jausmus ir ūpą.

1. Stabtelėkite ir įkvėpkite: sąmoningai atsitraukite į šalį. Giliai kvėpuokite. Tarsi tai, ką įkvepiate, kojomis žemyn leistumėte giliai į žemę.

2. Įvardykite ir pajauskite: priimkite situaciją tokią, kokia ji yra. Atpažinkite visa, ką jaučiate, ir leiskite tam vykti, pavyzdžiui: „oho, koks stiprus pojūtis“; „tai beprotybė“; „tai tiesiog šlykštu“; „tai neįveikiama“. Įsigilinkite į jausmą tiek, kiek galite, jo nesuasmenindami. Toliau giliai kvėpuokite.

3. Performuluokite: tobulinkite gebėjimą pasirinkti alternatyvų variantą ir įsivaizduokite, kaip norėtumėte jaustis. Susitelkite į trokštamą jausmą, net jei nevisiškai juo tikite ar jaučiate jį. Ieškokite patvirtinimo arba pasitelkite Švelninančias nuostatas, pavyzdžiui: „renkuosi palengvėjimą“; „esu pakankamai...“; „aš priimu“. Atsikvėpkite; priimkite save tokį, koks esate, pasitelkdami Emocinės laisvės (panaudojimo) metodo įkvėptus posakius: „nors ir jaučiuosi išsekęs (susierzinęs, nesuprastas, pažeidžiamas ir taip toliau), aš visiškai ir visa širdimi save priimu“.

4. Kartokite: kartokite pirmus tris žingsnius, kol emocinių orų permainos nuslūgs ar išnyks.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasinaudodami užuominomis patyrinėkite, kokie yra jūsų prisirišimo prie daiktų įpročiai ir koks jausmas apima nugalėjus varžančius saitus.

◊ Viena iš šiuo metu svarbiausių problemų, su kuria norėčiau atsisveikinti, yra _________

◊ Kai įvardiju ir jaučiu pasipriešinimą, iškyla (fiziškai, protiškai, emociškai) _________

◊ Performuluoti neigiamas nuostatas man padeda _________, (nes _________)

◊ Galiu ramiai atsisveikinti su šia problema, nes _________

◊ Vienas dalykas, kurį dėl savęs galiu padaryti šią akimirką (šiandien, šią savaitę) ir kuris man padės bematant geriau pasijusti, yra _________

32. NUVILKITE

Gyvenu vadovaudamasi tiesa,

kad „ne“ yra baigtas sakinys.

– Anne Lamott

29 skyriuje „Priimkite“ pasidalijau, kaip gyvenimas man pateikė nepalankių staigmenų, dėl kurių patyriau nemažų nemalonumų. Kaip jaučiausi, nepapasakojau dėl to, kad tai itin apkartintų kieno nors kito gyvenimą, šiuo atveju – sveikatos priežiūros paslaugų teikėjos, kuri labai stengėsi atvykti laiku. Dėl manęs.

Nerimas, kad nuvyliau savo fizioterapeutę, buvo daug nemalonesnis negu tai, kad sugedo mano automobilis ir kad praradau galimybę sulaukti man reikiamos medicininės pagalbos. Jaučiau tai jos balse, kai kalbėjomės telefonu, ir mane vėl užplūdo sena gera slėpkis-giliausioje-duobėje-kokią-tik-gali-rasti, gūžtis verčianti emocinių orų permainų reakcija.

Prisimenu nurodymus, skaitytus Cheryl Richardson knygoje „Ypatingo rūpinimosi savimi menas“ („The Art of Extreme Self-Care“), kurie man pasirodė tinkami šiam atvejui ir labai radikalūs. Ji teigė, kad jei norime nugyventi kuo tikresnį gyvenimą, privalome (aktyviai) išmokti nuvilti žmones.

Taip, aktyviai.

Vaje. Šis patarimas gali tapti nemenku iššūkiu tiems, kurie nemėgsta siūbuoti valties.

Jei vien nuo minties, kad nuvilsite kitus, jums sutampo skrandį, apsvarstykite šiuos patarimus. Jie padės išlavinti įgūdį, leisiantį nusibrėžti aiškias ribas.

◊ Kvėpuokite.

◊ Mandagiai atsisakykite. Galite pasinaudoti mano mėgstamiausia atsisakymo fraze: „Ačiū, kad pasiteiravote; gaila, bet man tai netinka.“

◊ Priimkite tai, kad galbūt ką nors įskaudinote ar padarėte ką negero.

◊ Įvardykite ir pajauskite nesmagumą – kaltę, savikritiką, smerkimą. Leiskite kilti visoms emocinių orų permainoms nepriimdami to asmeniškai.

◊ Dar šiek tiek pakvėpuokite.

Nuoširdžiai kalbant, jei gerai pamąstytumėte, suprastumėte, kad nuvilti kitą žmogų nėra pats baisiausias dalykas. Mes tai netyčia darome kasdien. Daug sunkiau yra atlikti tai sąmoningai.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

LEISKITE SAU JAUSTIS NESMAGIAI

Tai dviguba užduotis. Pirmiausia jums reikės padaryti ką nors, kas nuviltų kitą žmogų, ar pasakyti tai, kas kitam bus nemalonu, pavyzdžiui, pasakyti „ne“ arba nesmagią tiesą. Antra, pasidalykite dienoraštyje pamąstymais apie tai, kaip jautėtės. Nepamirškite, kad įvardydami ir išgyvendami tą nemalonų jausmą taip pat tvarkomės.

TVARKYMOSI UŽDUOTIS

Baikite sakinius įvardydami jausmus, kurie kyla nuvylus kitus.

◊ Žmogus (ar kas nors), kuriam norėčiau pasakyti „ne“, yra _________

◊ Mintis, kad galiu pasakyti „ne“ (ar karčią tiesą), verčia mane jaustis _________

◊ Kai galvoju apie tai, kad galbūt praeityje nuvyliau draugą (šeimos narį), jaučiu emocinių orų permainas ir pasipriešinimą: _________

◊ Sakydama „ne“ puoselėju ir stiprinu aukščiausiąjį ir geriausiąjį savąjį „aš“, nes _________

33. NESITAPATINKITE

Jūs esate dangus. Visa kita – tik orų permainos.

– Pema Chödrön

Kiek kartų nuvykote į didmeninės prekybos parduotuvę jausdamiesi kuo puikiausiai, o išėjote visiškai išsekę? O gal būna, kad stovint eilėje prie kasos jus staiga užplūsta jausmų banga, pavyzdžiui, depresija, būgštavimai dėl pinigų, nerimas – kas tik nori, ko nejautėte prieš tai. Galbūt užeinate į kokią nors patalpą ir dėl neaiškios priežasties sutrinkate?

Kone du dešimtmečius tvarkausi su tuo, ką būtų galima pavadinti energiniu šlamštu žmonių namuose, ir tikrai žinau štai ką: didžioji mūsų gyvenimus nuodijančios įtampos dalis mums net nepriklauso!

Jei šis teiginys atrodo pramanas, leiskite dar labiau pakutenti jums smegenis: didžioji dalis to, ką žmonės suvokia kaip fizinę ir emocinę įtampą, yra pasąmoninga reakcija į nematomas eteryje sklindančias energijos bangas. Gyvenamosios mūsų erdvės labai primena jūrų gelmes: jos gyvos ir kupinos energinių pėdsakų, kurie mums draugiški arba priešiški, tai priklauso nuo mūsų santykio su jais (t. y. mūsų sąmoningumo, prisirišimo ir baimės lygio).

Kai galvos skausmas (kurio nejautėte prieš keletą akimirkų) virsta mano galvos skausmu, liūdesys tampa mano liūdesiu, nerimas virsta mano nerimu, galite būti tikri, kad ką tik susitapatinote su įtampos bangomis, nusprendėte, kad jos yra jūsų, ir parsinešėte namo.

Taigi, kaip neparsinešti namo tos šlykštynės, kurią jaučiame ir kuri apskritai nėra mūsų? „Pirmiausia pabandykite pasistengti dažniau priimti viską taip, kaip yra, ir kuo mažiau suasmeninkite“, – taip pataria Eckhartas Tolle’as per interviu, kurį man pasisekė pamatyti per ABC kanalo vėlyvąsias žinias „Nightline“.

„NIGHTLINE“ VEDĖJAI: Nejaugi jūs niekada nesusierzinate, nesupykstate ar neliūdite – nejaučiate jokių neigiamų jausmų?

ECKHARTAS TOLLE’AS: Ne, aš priimu tai, kas vyksta; štai kodėl mano gyvenimas pasidarė labai paprastas.

„NIGHTLINE“ VEDĖJAI: Net jei jums važiuojant kelią užkerta kiti vairuotojai?

ECKHARTAS TOLLE’AS: Nieko tokio. Tai tarsi staigus vėjo gūsis. Aš nesuasmeninu vėjo gūsių. Tai tiesiog yra tai, kas yra.

Tad kai būsite didžiulėje didmeninės prekybos parduotuvėje, stovėsite eilėje, lauksite, kol jus aptarnaus restorane, leisite laiką kieno nors namuose ar darbo vietoje, atkreipkite dėmesį, kaip ten jaučiatės. Taip pat, kaip prieš ten vykdami, o gal kitaip? Jaučiatės energingi ar pavargę? Perėję į kitą patalpos ar kambario pusę jaučiatės kitaip? Kaip kvėpuojate?

Kai jums pavyksta pastebėti neigiamus savo jausmus ir nesusitapatinti su nepatogumais, patiriamais judant per gyvenimą, kaip tik tada ir gyvenimas, ir jūs patys pasikeičiate – į gerąją pusę.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Mums nepriklausančias įtampos bangas bemat perimame, vos tik su jomis susitapatiname. Šis pratimas padės jums atsiriboti nuo visų problemų ar emocinių orų permainų, kurios verčia jus blogai jaustis.

NESITAPATINIMAS

Kai netikėtai pajusite pojūčio, kurio nejautėte prieš akimirką, bangą ar skausmą, lengvai įkvėpkite ir iškvėpkite tyliai sau kartodami žodžius: „Tai ne mano.“

Atkreipkite dėmesį, kaip jaučiatės iš šalies stebėdami kilusius pojūčius, neįklimpę toje dramoje ir nesutrikę.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius ir pagalvokite, koks jausmas apima, kai susisaistę su kokiu nors daiktu, vieta ar žmogumi atsitraukiate į šalį ir nesitapatinate su tuo.

◊ Vienas iš atvejų, kai jaučiuosi pernelyg stipriai veikiama (daikto, vietos, žmogaus), yra _________

◊ Vos tik mane apima ar įtraukia nemaloni energija, kurios nejutau prieš keletą akimirkų, iš karto galiu _________

◊ Kartodama „tai ne mano“, pastebiu, kad aš _________

◊ Galiu ramiai atsiriboti nuo šiandien mane slėgusios problemos, nes _________

34. PALIKITE VIETOS PASLAPTINGUMUI

Priimkite savo suglumimą.

Tegul susitaikymas su tuo, kad nežinote

visų atsakymų, teikia ramybę.

– Cheryl Richardson, „Rūpinimosi savimi kortos“

(„Self-Care Cards“)

Vakar trumpiau nei per dvi valandas išgyvenau visišką euforiją ir nusiritau į patį dugną. Pasiekusi pačias aukštumas su trenksmu nubildėjau žemyn per kelias akimirkas.

Tą dieną pasipylė begalinis srautas elektroninių laiškų, skelbiančių apie tai, kad pasirodė pirmasis „Jūsų vidinė erdvė“ variantas, – tai buvo žavingi laiškai, kuriuos mano vardu išsiuntinėjo žinomas pranešėjas dešimtims tūkstančių adresatų.

Diena prasidėjo su trenksmu: virpulį ir adrenalino antplūdį keliantis stebėjimas, kaip svetainėje daugėja apsilankymų, naujienlaiškių prenumeratų, pardavimų Amazon tinklalapyje. Duomenys buvo įspūdingi. Daugybė rašymo, ruošimo, maketavimo, rikiavimo metų, ir štai pasijaučiau it su sparnais – padėjusi savo knygai išsiveržti į pasaulį taip, kaip ji to nusipelnė, pagaliau galėjau šildytis savo sėkmės spinduliuose.

Tarsi stebėjau žirgų lenktynes, kur užtikrintai pirmos vietos link, gerokai atsiplėšęs nuo kitų, lekia mano favoritas, už kurį pastačiau visus savo pinigus...

Taip jaučiausi tol, kol mano žirgas staiga liovėsi šuoliavęs ir tiesiog sustingo įpusėjęs trasą.

Mano tinklalapio serveris nepaaiškinamai užstrigo. Visos nuorodos ir pagrindinis puslapis staiga užsivėrė lyg moliusko geldelė. Koncertas baigėsi.

Negalėjau tuo patikėti. Jaučiausi priblokšta. Nugalėta. Atsidūriau visiškai viena nežinioje su laimingu bilietu, beviltiškai plevenančiu rankose.

Kaip tai nutiko? Kodėl visata leido man patirti tokį džiaugsmą ir iškart negailestingai nuleido ant žemės?

Tada iš ten, iš kur mažiausiai tikėjausi to sulaukti – iš kažkokio tamsaus feisbuko „šventyklos“ užkaborio, stebuklingai pasirodė vienos iš mėgstamiausių dvasinių mano mokytojų, Pemos Chödrön, įrašas. Žvelgdama atjautos kupinomis akimis ir švelniai man šypsodamasi ji tiesiai iš Didžiosios visatos siuntė žinutę, kurios ištrauka norėčiau pasidalyti su jumis:

Nerimas, širdgėla ir švelnumas žymi tarpinę būseną. O šito mes dažniausiai stengiamės išvengti... Užmezgant glaudų ryšį su šiuo nesmagiu visiškos nežinios jausmu, mūsų širdys tampa tik dar švelnesnės. Kai esame pakankamai drąsūs likti nežinioje, spontaniškai iškyla atjauta. Nežinodami, nesitikėdami sužinoti ir nesielgdami taip, tarsi žinotume, kas vyksta, pamažu priartėjame prie vidinės savo jėgos.

Išpūčiau akis. Na, žinoma! Kaip galėjau tai pamiršti? Juk apie nežinojimą rašiau savo knygoje.

Bet aš užsimiršau. Godumas man užtemdė akis. Pasiklydau susireikšminimo pinklėse, įsisukau į dienotvarkės, bandymo viską kontroliuoti ir smulkmeniškumo verpetą. Aukštesnės jėgos man labai padėjo ištraukdamos tą „kištuką“.

Serveris ir vėl veikia. Tinklalapis vėl atviras lankytojams. Visos sistemos dirba labai sklandžiai.

Nė nenumanau, kiek mano knygų būtų nupirkta, kiek būtų naujienlaiškių prenumeratų ar kiek kartų feisbuke būtų spustelėta „patinka“, jei nebūtų staigaus sistemos gedimo (ir aš nebūčiau emociškai pralaimėjusi).

Nuojauta kužda, kad, nepaisant viso chaoso, mano didžioji knygos pasirodymo diena buvo labai vykusi, nes priminė man, kad kartais viskas susiklosto kur kas geriau, jei aš nesikišu... ir susitaikau su tuo, kad ne viskas yra taip, kaip atrodo.

BUVIMAS NEŽINIOJE

Atsisakiusi karjeros ir darbo, kuris du dešimtmečius apibrėždavo manąjį „aš“, ilgą laiką klupinėdama klaidžiojau ūkanotame požeminiame pasaulyje, kurį vadinu Nežinia. Aš vis dar retsykiais ten apsilankau. Šios akimirkos užklumpa mane, kai mažiausiai jų tikiuosi, ir dažnai tai nutinka tada, kai turi rastis kas nors nauja. Niekada nežinau, kiek visa tai truks, tačiau šios akimirkos man tapo senais gerais draugais, ir aš svetingai priimu juos į gyvenimą.

Kai padarote vietos savo gyvenime, nesvarbu, sąmoningai ar ne, tikėtina, kad įžengsite į gilios nežinios tarpsnį, kai viskas, ką darote ar patiriate, žvelgiant iš ankstesnio gyvenimo konteksto perspektyvos atrodo nesuprantama; tarsi visiškai praradote visus svarbiausius ryšius su pasauliu. Galite jaustis taip, tarsi rėžiatės į menamą sieną ir išsitaškote ant grindų, kaip man nutiko daugybę kartų.

Nesibaidykite paslaptingumo. Pajauskite jo vingius, posūkius ir įsivaizduojamus aklagatvius. Tai itin derli vieta, kurioje verta pabūti, jei tik jums pavyksta ištverti nežinią ir jos sukeliamus nepatogumus. Nusprendžiau, kad šie mano gyvenimo etapai buvo labai stiprūs ir kūrybingi – niūrūs, chaotiški ir dažniausiai nepakenčiami, bet kaip juodžemis, skatinantis augimą.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

SUSIDRAUGAUKITE SU NEŽINIA

Ar jūsų gyvenime dabar vyksta kas nors tokio, kas atrodo visiškai nesuprantama? Gal jus kamuoja problema, kurios niekaip nesuprantate, neišsprendžiate ir neišsiaiškinate? Gal jūsų gyvenime yra žmogus, kurio nepavyksta perprasti? Slogius jausmus sukėlusi situacija, kurios niekaip negalite prisiminti?

Pasinaudokite galimybe nieko nedaryti ir paprasčiausiai pabūkite Nežinios karalystėje; įsijauskite į tai tiek, kiek galite.

Kas iškyla, kai atsiribojate nuo pasekmių?

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasitelkę nebaigtus sakinius, pagilinkite su nežinia susijusius išgyvenimus.

◊ Kai kurie gyvenimo sunkumai, kurie man sukelia nemalonius jausmus (kurių negaliu perprasti), yra _________

◊ Kai dar labiau įsigilinu į nežinios patyrimą, jaučiu _________

◊ Galiu ramiai pereiti į nežinios etapą, nes _________

◊ Vienas dalykas, kurį galiu padaryti šią akimirką (šiandien, šią savaitę), kad sumažėtų nežinios (nes nežinau atsakymo, nežinau, ką daryti toliau) keliamas nesmagumas, yra _________

35. NIEKO NEDARYKITE

Kartais sėdžiu ir galvoju, o kartais tiesiog sėdžiu.

– Satchel Paige, amerikiečių beisbolo žaidėjas

Kodėl kaskart, kai kas nors užklumpa mus nieko nedarančius, mes akimirksniu pašokame ant kojų, kad tik niekas nepalaikytų mūsų visiškais laiką švaistančiais veltėdžiais? Jei ši situacija jums atrodo pažįstama, pamąstykite apie mano siūlomą radikalų sprendimą: nieko nedarymas yra teisėta būsena.

Jei, kaip ir dauguma žmonių, esate labai veiklus, spėju, kad ši mintis jums nepasirodys priimtina. Ypač jei gyvenate Vakaruose, kur visi pasiekimai ir laimėjimai vertinami pagal tai, kaip gerai mes ką nors darome.

Nieko nedarymas yra lyg tuščias koridorius, kuriame praleidžiame šiek tiek laiko. Gal tai ir ne itin patrauklu, tačiau žinau štai ką: gebėjimo nieko nedaryti bent kelias minutes per dieną ugdymas padės mums atskleisti visiškai naują savo asmenybės pusę, apie kurios buvimą nė neįtarėte.

Štai keletas būdų, kaip su tuo susidraugauti:

◊ Nieko nedarykite stovėdami eilėje.

◊ Nieko nedarykite sustoję, užsidegus raudonam šviesoforo signalui.

◊ Nieko nedarykite laukdami, kol išvirs pietūs ar užvirs vanduo arbatai.

◊ Nieko nedarykite, kai suskamba telefonas.

◊ Nieko nedarykite tomis akimirkomis, kai dažniausiai knieti ko nors imtis, pavyzdžiui, įsijungti televizorių, patikrinti feisbuko paskyrą ar parašyti žinutę draugui.

Taip atrasite malonų erdvumo pojūtį, ramią tylą, gilią ramybę – palaimingą erdvę, anaiptol ne šaltą ar tuščią!

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

NEDARYMAS

Atspėjote. Jūsų laukianti užduotis, jei tik nuspręsite ją atlikti, yra visiškai nieko nedaryti ir stebėti, kaip jaučiatės.

Atkreipkite dėmesį į akstiną ką nors veikti. Pastebėkite ir leiskite pasireikšti nekantrumui, šleikštuliui bei irzlumui ir ištverkite šiuos jausmus.

Atkreipkite dėmesį į savo kvėpavimą.

Kai jausitės pasirengę, dienoraštyje pasidalykite pamąstymais apie tai, ką patyrėte.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius pasidalydami mintimis apie tai, kaip jautėtės visiškai nieko nedarydami.

◊ Savo gyvenime turėdamas neišnaudotos erdvės, jaučiuosi _________

◊ Labai gera (man labai nepatinka) nieko nedaryti, nes _________

◊ Galiu ramiai leistis pričiumpamas nieko nedarantis, nes _________

◊ Keletas būdų, padedančių man nieko nedaryti: _________

SANTRAUKA

NESITAPATINIMAS

Nesitapatinimas – tai gryniausias stebėjimas.

Grynas stebėjimas reiškia, kad mes neanalizuojame, nepriimame asmeniškai ir nepasiduodame emocinių orų permainoms.

Nesitapatinimas – tai būsena, kurią ugdome ir laviname.

Neatsiribodami negalime pajausti nuoširdžios atjautos kitai būtybei.

Atsiribojus fiziškai tvarkytis tampa kur kas lengviau.

Paslaptingumas – teisėta būsena.

Buvimas nežinioje – tai atsisveikinimas su tuo, ko laikomės įsikibę.

Atsisveikinimas – tai tvarkymasis.

V dalis

ATJAUTA

DABAR JAUSKITĖS GERAI

Jei norite, kad kiti būtų laimingi, būkite jiems atjautūs.

Jei patys norite būti laimingi, būkite atjautūs sau.

– Dalai Lama

36. TVARKOMĖS ATJAUSDAMI

Mes neturime savęs tobulinti; tiesiog reikia

atsikratyti to, kas kliudo mūsų širdžiai.

– Jack Kornfield

BE ABEJO, DŽIAUGSMAS

Konkordo miestelyje, Masačusetso valstijoje, kur gyveno ir apie gyvenimą mąstė Henry Davidas Thoreau, ant lipduko, priklijuoto prie nudrengto, seno automobilio buferio, aptikau jo paties žodžius: „Be abejo, džiaugsmas – būtina gyvenimo sąlyga.“ Stabtelėjusi nusišypsojau ir juos užsirašiau. Nuo to laiko šie žodžiai nuolatos sukasi mano galvoje.

Be abejo, džiaugsmas – būtina gyvenimo sąlyga. Sukioju juos tarsi vyną taurėje. Įkvepiu jų aromato. Mėgaujuosi jais lėtai, tarsi maistu, kurio paslaptys ir tobulumas atsiskleidžia sulig kiekvienu kąsniu. Leipstu nuo to it nuo gryniausios ambrozijos. Hmmm. Nejau viskas gali būti taip paprasta?

„Be abejo, tikras džiaugsmas12... Skamba kaip kieno nors vardas“, – vėliau, pietaujant, pastebėjo mano vyras. „Shirley Joy, – pamaniau aš, – kaip bičiulė, su kuria gera leisti laiką, nes ji linksma ir žaisminga, daug juokiasi; ji kuo puikiausiai tave supranta, besąlygiškai palaiko ir žavisi.“ Shirley yra visiška priešingybė maniakiškai kontroliuoti linkusios Hildos – šį vardą sugalvojau prieš galybę metų, norėdama apibūdinti tą savo asmenybės pusę, kuria nesu labai patenkinta (Hilda yra negailestinga-sau-Hilda13 trumpinys).

Įsivaizduokite, kad jūsų delnai – svarstyklės, ir pasverkite: hmmm, negailestinga-sau-Hilda? Ar Shirley Joy? Kuri jums labiau primena žmogų, su kuriuo mielai leistumėte laiką?

Esmė ta, kad netvarkai nebūdingas humoro jausmas. Ji nieko neišmano apie džiaugsmą. Džiaugsmas nepatenka nei į jos akiratį, nei į žodyną. Palyginti su džiaugsmu, netvarka yra vienmatė. Trikdanti. Sudėtinga. Nyki ir nuobodi.

Džiaugsmas. Tai šalutinis tvarkymosi produktas. Tai tarsi erdvumo šampano burbuliukai. Natūrali tėkmė, plūstanti iš aiškumo. Tai jaunystės fontanas. Jis nesustabdomas, amžinas, patrauklus, jam neįmanoma atsispirti. Tai energija, kurią skleidžiame apsivalę.

Džiaugsmas – tai, kas esame.

Tad jei svarstote, iš kur man ištraukti šiek tiek – ar dar daugiau – to jausmo, tarkime, kad mes pamažu tiesėme kelius link jo.

Ankstesnėse dalyse „Ketinimai“, „Veiksmai“ ir „Nesitapatinimas“ turėjote galimybę ugdytis gebėjimą sutelkti dėmesį, imtis veiksmų mažais žingsneliais ir atsiriboti nuo bet kokios iškilusios dramos. Šioje dalyje mes patyrinėsime ketvirtąją tvarkymosi trajektoriją – atjautą. Atjauta yra tvarkymąsi švelninantis balzamas, tai, kas sujungia jus su absoliučios paramos šaltiniu, leidžia be pastangų paleisti tai, ko laikomės įsikibę, ir paprasčiausiai padeda skleistis gryniausiam džiaugsmui.

Atjauta su ugnele14.

TVARKOMĖS ATJAUSDAMI

Vienas iš didžiausių atradimų mano kelionėje buvo štai šis: gera ir naudinga kuo visapusiškiau ir giliau išgyventi visus savo jausmus, bet jei tvarkydamiesi nesijaučiame saugiai, nepasistūmėsime nė per nago juodymą. Mums reikia vietos, kur galima būtų jaustis pakankamai ramiai, kad galėtume atsisveikinti su tuo, kas nereikalinga. Tvarkant erdves, ekspertas paprastai suteikia klientui saugią vietą ir erdvę, leidžiančią atsikratyti prisirišimo įpročių. Tvarkantis su chaosu, ta erdvė – tai rūpinimasis savimi.

Tiems, kuriems atjauta reiškia tobulą nesavanaudiškumą – visų siekiamą altruizmą (o kai mes dar nesame pasiekę tokio tobulybės lygio, kokio reikalaujama, į paviršių iškeliami visi mūsų trūkumai), tai paaiškinsiu toliau.

Daugiausia dėmesio skiriu „rūpinimuisi savimi“, o į šią sąvoką įeina meilė sau, savivertė, gebėjimas save priimti. Tai reiškia, kad turite būti geraširdžiai ir atlaidūs, tarsi nepaprastai sau nuolaidžiautumėte; nuviltumėte kitus ir leistumėte sau nusivilti; nepriekaištautumėte, jei ką nors sugadinote ar kas nepavyko; nusibrėžtumėte aiškias ribas. Be puoselėjančio rūpinimosi savimi neįmanomas tvarkymasis. Taškas. Kaip dėl tų pačių priežasčių neįmanomas ir tikras erdvės pojūtis. Tvarkydamiesi su atjauta suteiksite sau erdvės.

Tvarkymasis su atjauta leidžia mums jaustis pakankamai saugiai, kad galėtume atsisveikinti su nereikalingais daiktais. Apgaubti atjauta tokie jausmai kaip, pavyzdžiui, gedulas ar gėda, neteks galios ir savaime persitvarkys į ką nors erdvesnio ir aiškesnio. Pažvelkite į motiną, besąlygiškai apkabinančią nepaguodžiamą savo vaiką ir nemėginančią planuoti, kaip tai pataisyti ar ką su tuo daryti, ir suprasite, apie ką kalbu. Vaikas pasitraukia šalin jausdamasis kur kas geriau, nes mama paprasčiausiai jam suteikė erdvės. Mes galime pasiekti tokį saugumo lygį tik tada, kai besąlygiškai palaikome savo pastangas ir tikime savimi.

Pagalvokite, ar turite Motinos Teresės bruožų. Tai ta jūsų asmenybės dalis, kuri pakankamai stipri, kad išgyventų baisiausias orų permainas ir liktų jų nepalytėta. Ta dalis, kuri šypsosi nuolat spindinčiomis akimis. Gebėjimas būti savęs paties stebėtoju ir saugotoju – štai ką reiškia tvarkytis su atjauta.

Jei jaučiate, kad rūpinantis savimi jums trūksta palaikymo ir per mažai save puoselėjate, 5 dalyje rasite gausybę patarimų, kaip pamaitinti alkstančią sielą. Jie ypač svarbūs ir pravers, kai susidursite (jei susidursite) su kokiu nors nemaloniu šalutiniu kovos su netvarka poveikiu savo gyvenime.

12 Surely joy (angl.)

13 Hard-on-Yourself-Hilda (angl.)

14 Žodį „atjauta“ (angl. compassion) autorė interpretuoja savaip: with passion – su aistra / ugnele.

37. ILSĖKITĖS

Kaip nuostabu nieko nedaryti, o paskui pailsėti.

– Ispanų patarlė

Pailsėkite. Skamba tiesiog dieviškai, ar ne?

Jeigu tai šitaip neapsakomai malonu, kodėl mes dažniau nesusikeliame kojų ir neužsimerkiame? Poguliais garsėjo Winstonas Churchillis. Siesta per amžius buvo pagrindinis ispanų kultūros elementas, dauguma įstaigų ir dabar užveria duris kiekvieną popietę. Gerai pagalvojus, tai nė kiek nesumažina jų veiklos našumo.

Miegas, kurio teikiama nauda plačiai aprašyta, padeda atgauti jėgas, grąžina kūnui pusiausvyrą, gerina imuninę sistemą, skatina ilgaamžiškumą, įkrauna mūsų baterijas, gražina mus ir pakylėja!

Tyrimai rodo, kad snūstelėjus nuo 20 minučių iki valandos pagerėja smegenų darbas, lengviau priimame sprendimus, sprendžiame problemas, be to, tampame kūrybiškesni. Včronique Vienne įkvepiančioje knygoje „Menas nieko neveikti“ („The Art of Doing Nothing“) taip pat turi nemažai ką pasakyti apie pogulio naudą:

Miego tyrimai rodo, kad nekaltas snaudulys slepia sudėtingus fiziologinius procesus... Mums miegant, įmantrios smegenų bangų sekos sustingusius kūnus paverčia ūžiančiomis jėgainėmis, kurios gamina sumanumą, judrumą ir įžvalgumą... Pasiduodami snauduliui ne tik leidžiame kūnui atgauti gebėjimą veikti visu pajėgumu, bet ir sudarome galimybes rastis tai aiškiai ir skaidriai sąmonės būsenai, kurią vadiname budrumu.

Taip, budrumas – tarsi išplėsta sąmoningumo būsena, tas pasakiško tvarkymosi, apie kurį kalba sukasi jau nuo pat pirmo šios knygos puslapio, šalutinis produktas.

Kitą kartą, kai manysite, kad tik snūstelėjote, turėkite omenyje, kad jūs taip pat spinduliuojate galingą signalą apie tai, kad kuriate erdvę sau – prastovoms, atokvėpio valandėlėms, akimirkoms sielai.

Na, ką pasakysite? Gal norėtumėte šiandien skirti šiek tiek laiko sau ir užsimerkti? Atsistokite iš vietos, kur sėdite. Uždarykite kabineto duris. Susiraskite suolelį parke. Kur nors susirangykite ir atsipalaiduokite. Kai jau rasite tinkamą vietelę, pasimuistykite ir įsitaisykite kuo patogiau ir jaukiau.

Arba paprasčiausiai sėdėkite kur sėdėję, užsimerkite ir pamedituokite, kaip aprašyta toliau.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Čia pateikiamas paskutinis Švelninančių nuostatų serijos rinkinys.

Prisiminkite šiuos žodžius, kai jausitės įsitempę, pavargę ar išsekę. Vartokite juos tam, kad ugdytumėtės gebėjimą rūpintis savimi ir sąmoningai atjausti.

Kartokite šias frazes atsimerkę, kai tik apie jas pagalvosite, arba įtraukite jas į 5–20 minučių trukmės meditacijos užsiėmimą.

Aš ilsiuosi tylumoje.

Aš ilsiuosi sąmoningai.

Aš ilsiuosi.

4 MEDITACIJOS PRATIMAS „ILSĖKITĖS“

1. Pirmiausia susiraskite patogią vietelę atsisėsti, pasimuistykite ir pasisukiokite, kol pasijusite labai patogiai.

2. Užsimerkite ir giliai, palengva įkvėpkite, tada lėtai iškvėpkite.

3. Sąmoningai suvokdami, kas vyksta, ištarkite pirmą frazę „aš ilsiuosi tylumoje“ leisdami protui elgtis taip, kaip jis nori.

4. Jei norite, pakartokite tą pačią frazę arba pereikite prie „aš ilsiuosi sąmoningai“ atkreipdami dėmesį, kaip jaučiatės tai darydami.

5. Kai būsite pasirengę, ištarkite trečią frazę „aš ilsiuosi“.

6. Leiskite kilti mintims ir jausmams nesistengdami jų tramdyti ar valdyti. Atkreipkite dėmesį į savo kvėpavimą.

7. Kai būsite pasirengę, baikite pratimą švelniai pakrutindami rankų ir kojų pirštus; atsimerkite ir pamąstykite apie tai, ką patyrėte.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Raskite laiko ir apmąstykite, ką patyrėte išbandydami 4 meditacijos pratimą ir kaip jaučiatės patirdami ramybę ir visapusišką poilsį, ugdydamiesi gebėjimą tai išgyventi.

◊ Prieš meditacijos pratimą jaučiausi _________ (o atlikęs jį _________)

◊ Kartodamas šias frazes jaučiuosi _________

◊ Kai pasineriu į visapusiškos ramybės būseną, jaučiuosi _________

◊ Patirti visapusišką poilsį man kliudo (ei, atkreipkite dėmesį į norą apkaltinti kitą žmogų ar kokias nors išorines priežastis; panaudokite tai kaip galimybę patyrinėti, kaip jūs patys sau trukdote) _________

◊ Man niekas netrukdo tapti labai ramiam ir erdviam, nes _________

38. MAITINKITE

Kaskart, kai nuoširdžiai džiaugiamės, atsigauname.

– Ralph Waldo Emerson

VANDENS GĖRIMAS APVALO

Klausinėdama, kaip jaučiatės ir koks jūsų kvėpavimas – paviršutiniškas ar gilus, veikiausiai primenu užstrigusią plokštelę, nes tai du geriausi man žinomi būdai įsisąmoninti ir padėti savo kūnui iššifruoti ir apdoroti įtampą keliančią informaciją iš aplinkos „ten“.

Prie šių klausimų turėčiau pridėti dar vieną: „Ar jaučiate troškulį?“

Šis klausimas kyla dėl to, kad fizinio, protinio ir emocinio chaoso tvarkymas labai gerai šalina iš organizmo vandenį.

Kol mes analizuojame mus varžančius saitus ir atsisveikiname su jais, lygiagrečiai vyksta daugybė nepastebimų procesų. Remdamasi tvarkymosi patirtimi galiu pasakyti: ženklas (labai geras), bylojantis, kad išjudinome užsistovėjusią energiją, yra troškulys.

Gerdami gerą, tyrą vandenį mes tarsi spaudžiame savo kūno „atšviežinimo“ mygtuką, be to, tai puikus būdas palengvinti šalutinius tvarkymosi padarinius.

Nors aš ne mokslininkė, štai ką žinau apie vandenį ir jo stoką:

◊ Dauguma mūsų netenkame daug vandens, bet to nepastebime.

◊ Didžiumą mūsų kūno sudaro vanduo; kuo mes lieknesni, tuo daugiau vandens mūsų organizme.

◊ Kad palaikytume reikiamą skysčių kiekį organizme, turime kasdien išgerti tiek vandens, kiek sveria pusę kūno uncijomis. Pavyzdžiui, jei sveriate 150 svarų, per dieną reikia išgerti apie 9 puodelius vandens (septyniasdešimt dvi uncijas15). Kad sulauktumėte terapinio poveikio, padidinkite šį kiekį 20–40 procentų.

◊ Jei vos pabudę nurysite 2 stiklines vandens, išvalysite organizmą nuo toksinų. Kad poveikis būtų stipresnis, vandenį reikia ryti, o ne gurkšnoti.

◊ Ne visas vanduo vienodas. Kartais ir brangus vanduo buteliuose turi daug rūgščių, kurios, kaip ir tam tikri maisto produktai, organizme gamina laisvuosius radikalus.

◊ Laisvieji radikalai – tai molekulės, kurioms trūksta elektrono. Kaip maži alkani Pac Man16 ėdrūnai, laisvieji radikalai klajoja po kūną ieškodami, kaip sukibti su sveikais audiniais ir organais ir jais pasivaišinti.

◊ Mes ne mirštame, o oksiduojamės. Galima pasakyti ir dar šiurkščiau – rūdijame. Jei svarstote, kaip atrodo senėjimas (arba kaip jaustumėtės sendami), pamąstykite apie sąnarių skausmą ir raukšles. Viskas, ką darome, įskaitant ir pratimus ar seną gerą kvėpavimą, yra natūralus oksidavimasis.

◊ Geras, šarminis vanduo detoksikuoja, stabdo senėjimą, sutepa sąnarius ir suteikia energijos.

◊ Daugiau gerdami tinkamo vandens, grąžiname spindesį savo veidui... ir gyvenimui. Kam reikalingi brangūs veido kremai ir vaistai stresui įveikti, kai tereikia tiesiog išgerti gero vandens!

VALGYDAMI NATŪRALŲ MAISTĄ APSIVALOME

Vertėtų susimąstyti ne tik apie vandenį. Kad būtume energingi ir būtų lengviau kasdien tvarkytis, savo maistą turėtumėte pakeisti natūraliu.

Michaelis Pollanas, bestselerio „Visaėdžio dilema“ („Omnivore’s Dilemma“) autorius, kuo puikiausiai viską apibūdino septyniais (dabar ypač pagarsėjusiais) žodžiais: „Valgykite maistą, ypač augalus, tik ne per daug.“ Tai reiškia, kad reikia valgyti tai, ką galite pagaminti ir įvardyti: visadalių grūdų produktus, vaisius, daržoves, žuvį, mėsą.

M. Pollanas toliau plėtodamas mintis suformulavo septynias (taip pat plačiai žinomas) mitybos taisykles, kurias perfrazavau:

◊ Nevalgykite to, ko jūsų prosenelė nelaikytų maistu.

◊ Nevalgykite to, kas pagaminta iš daugiau nei penkių komponentų arba iš tokių, kurių pavadinimo negalite ištarti.

◊ Nevalgykite produktų, kurie niekada nesupus. Tokie maisto produktai kaip pyragaičiai „Twinkies“ nesugenda, todėl nėra maistas. Išimtis – medus, nes jis, nors ir negenda, yra labai sveikas.

◊ Nepirkite maisto ten, kur pilatės degalus. 20 procentų maisto Jungtinėse Amerikos Valstijose suvartojama automobilyje.

◊ Visad pakilkite nuo stalo šiek tiek alkani arba, kaip byloja vokiečių patarlė, užriškite maišelį, kol jis dar nepilnas.

◊ Mėgaukitės maistu su mylimais žmonėmis.

◊ Kokį nenatūralų maisto produktą galėtumėte pakeisti natūraliu? Tai būtų puiki pradžia.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

MITYBA

Tai puiki proga atkreipti dėmesį į tai, kaip jaučiatės (fiziškai ir energijos atžvilgiu), kai pakeičiate geriamo vandens ir valgomo maisto kiekį ir kokybę. (Ei, jei vandens gėrimo ir mitybos įpročius imsite keisti pamažu, ne taip jiems priešinsitės.)

◊ Vanduo: kasdien išgerkite 8 uncijomis vandens daugiau nei įprastai ir didinkite tą kiekį kasdien (kas savaitę), kol pasieksite mažiausią rekomenduojamą (tiek, kiek sudaro pusę jūsų kūno svorio uncijomis). Naudinga pamatuoti tikslų vandens kiekį, kad žinotumėte, ar tai atitinka jūsų tikslus. Jei esate pasiryžę ką nors gyvenime pakeisti, vertėtų išgerti 20–40 procentų daugiau vandens.

◊ Maistas: pradėkite nuo šio jutiminio pratimo: suvalgykite (visą) maisto produktą, nuo kurio skonio leipte leipstate ir kuris yra maistingas, ir kitą – neturintį jokios maistinės vertės ar skonio. Palieskite ir pauostykite abu prieš dėdamiesi į burną. Gerai juos sukramtykite. Atkreipkite dėmesį į jų skonį. Palyginkite energinį vieno ir kito produkto poveikį organizmui prieš valgydami, pavalgę ir praėjus kelioms valandoms po valgymo. Remdamiesi savo pastebėjimais, apsvarstykite, ar nevertėtų pagerinti mitybos po truputėlį keičiant nevertingus organizmui maisto produktus vertingais.

Užrašykite įspūdžius (fizinius, pažintinius, emocinius) dienoraštyje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius ir paanalizuokite, kaip jaučiatės palaikydami ir maitindami savo kūną.

◊ Pradėjęs gerti daugiau vandens, pastebėjau (be to, kad reikia dažniau lankytis tualete), kad _________

◊ Palyginęs naudingus maisto produktus su visiškai beverčiais (kvapo, pojūčio ir skonio atžvilgiu), pastebiu _________

◊ Man nesunku vis labiau keisti savo mitybą, nes (ei, atkreipkite dėmesį į jaučiamą pasipriešinimą) _________

◊ Pakeitęs tai, kas patenka į kūną, pastebėjau namie ir gyvenime tokius pokyčius: _________

◊ Nuo šiandien pasižadu padėti savo kūnui taip: _________

15 Uncija lygi 28,3 g; svaras – 453,6 g.

16 Pac Man (angl.) – kompiuterinio žaidimo veikėjas, geltonas kamuoliukas, kuris judėdamas ryja viską pakeliui.

39. PALAIKYKITE

Palaikyti tolygu paleisti.

– Svaroopos jogos principas

Aš praktikuoju labai švelnią jogos rūšį Svaroopą. Įvairios atramos kūnui tam tikru kampu pasukti yra skiriamasis Svaroopos požymis. Šios pozos sukurtos tam, kad leistų kuo labiau atsipalaiduoti ir atsikratyti pagrindinės įtampos, kuri, kaip teigiama, sklinda iš įsitempusių raumenų, juosiančių uodegikaulį. Daugybę metų bandžiusi įvairias jogos rūšis, atradau tokią, kuri padėjo man ne tik greitai pasijusti (nerizikuojant, kad skaudės raumenis ar susižeisiu) gerai, bet ir suteikė man aiškų, įmanomą būdą ugdyti gebėjimą, apie kurį yra ši knyga: gebėjimą paleisti.

Prisiminkite, kada paskutinį kartą patyrėte besąlygišką paramą, nors ir akimirką. Ar prisimenate, kaip jautėtės? Galbūt gyvenimo draugas maloniai jus nustebino atnešdamas kavos į lovą, viršininkas leido likusį pusdienį pailsėti arba duktė pamasažavo jums pečius.

Nors tokie atvejai nepaprastai nuostabūs, tik labai „erdvus“ žmogus gali suteikti tokią besąlygišką paramą. Mano kasdieniai jogos pratimai man tuo ir patinka, kad palaiko čia ir dabar, duoda didžiulę naudą skiriant tam visai nedaug pastangų.

Pradėdama dieną kas rytą atsigulu ant grindų, po keliais pasikišu keletą storų į ritinėlį susuktų antklodžių, kad nugara būtų visiškai tiesi. Kartais, kai nepajėgiu pakilti iš lovos, po keliais pasikišu velenėlį ir atsigulu reikiama poza neišlipdama iš patalo. Tai nuostabus būdas žengti į naują dieną.

Taip atsigulus, mano kūno raumenys, pradedant uodegikaulio raumenimis, atsipalaiduoja. Po keleto minučių jaučiuosi nuostabiai laisvai, kaip būna po stipraus masažo. Jei man pavyksta išlikti susitelkusiai, tokios paprastos atramos poveikis beveik prilygsta rojui Žemėje.

Yra ir kitos Svaroopos pozos, kurias taip pat atlieku (sėdėdama ant kėdės) per visą dieną, kad sumažinčiau įtampą sprando ir pečių srityje, susikaupusią nuo sėdėjimo prie kompiuterio.

Taikydami šį palaikymo principą galite pasiekti stebuklingą laisvumą visose srityse. Tolesnis tvarkymosi užsiėmimas – vienas iš būdų be pastangų atsipalaiduoti ir pajusti tikrą palengvėjimą.

PARAMA SUTEIKIA TIKRĄ PALENGVĖJIMĄ

Kad būtų lengviau tvarkytis ir suteikčiau jums galimybę išbandyti paramos teikiamą malonumą, pritaikiau paprastą pozą, kurią pati kasdien atlieku namie. Tai galima daryti bet kur ir šiam pratimui nebūtina jogos patirtis. Visa paslaptis yra kūno padėtis ir poza. Tinkamai įsitaisę, leisite traukos jėgai atlikti darbą už jus. Šis pratimas gerai dera su bet kuria iš mano knygoje aprašytų keturių meditacijų.

Vienintelis (labai svarbus) įspėjimas: nesu sertifikuota jogos mokytoja ir mano siūloma pozos alternatyva nėra skirta tikrajai jogai pakeisti. Dėl šių priežasčių labai rekomenduoju pasidomėti, gal jūsų mieste vedamos Svaroopos pamokos. Niekas neprilygsta jų teikiamai paramai ugdant pastovius tvarkymosi įpročius, kurie sukelia malonius jausmus ir išlieka amžiams.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

Išbandykite grindų pozą laikydamiesi nurodytų žingsnių.

GRINDŲ POZA

Ši poza – greitas būdas sumažinti susikaupusią įtampą, spaudimą ir (arba) pradėti dieną. Tai nėra pakaitalas pratimo, kurį laikau „paramos kadilaku“ (per tikrosios Svaroopos užsiėmimus naudojama daug susuktų antklodžių). Neturėdama galimybės lankytis šiuose užsiėmimuose ir tam reikalingų priemonių, atradau, kad ši poza – visai nebloga alternatyva. Kaip jau supratote iš pavadinimo, reikės grindų (pratimą siūlyčiau atlikti ant patiesaliuko ar kilimo). Kad tinkamai atliktumėte šį variantą, jums taip pat reikės kėdės, sofos arba lovos.

1. Pradėkite: atsigulkite ant grindų šalia kėdės, sofos ar lovos.

2. Įsitaisykite: sulenkite abu kelius ir, sudarydami statų kampą, nuleiskite blauzdas ant kėdės, sofos ar lovos stengdamiesi, kad jūsų nugara ant grindų būtų kuo tiesiausia nuo uodegikaulio iki galvos.

3. Prisitaikykite: jei kėdė, sofa ar lova pernelyg aukštos, kad galėtumėte gulėti tiesia nugara, po apačia pasitieskite sulankstytą antklodę ar net keletą jų. Ant pernelyg žemų baldų pasidėkite vieną ar kelias sulankstytas antklodes.

4. Pasitaisykite: švelniai pritraukite smakrą prie krūtinės, kad ištemptumėte stuburą. Jei reikia, po galva pasidėkite pagalvėlę, taip bus patogiau.

5. Paleiskite: kai patogiai įsitaisysite, visiškai atsipalaiduokite (tai yra paleiskite tai, ko laikotės įsikibę).

6. Pabaikite (svarbu): baigę pratimą pasisukite ant šono ir lėtai kelkitės remdamiesi abiem rankomis.

7. Priimkite: ramiai keletą akimirkų pasėdėkite (arba pagulėkite) leisdami kūnui pajausti ir priimti šio pratimo poveikį.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Skirkite šiek tiek laiko ir pamąstykite, iš kur gyvenime galite sulaukti paramos ir kas jums suteikia tai jau dabar.

◊ Man saugu būti supamam paramos gyvenime, nes _________

◊ Aš nusipelniau sulaukti paramos gyvenime, nes _________

◊ Išbandęs grindų pozą, jaučiuosi _________

◊ Kiti būdai paskatinti gebėjimą paleisti tai, kas nereikalinga, ir patirti tikrą palengvėjimą gyvenime yra _________

40. ATSIGAIVINKITE

Leiskite praeičiai ištirpti vandenyje.

– Japonų priežodis

Dauguma mano pažįstamų žmonių labai mėgsta energijos užtaisą, kurį suteikia rytinis dušas. Man labiau patinka maudytis vakarais, prieš gulant miegoti. Net jei esu nusilaksčiusi kaip šuo ir akys pačios merkte merkiasi, aš perbraukiu dantis šepetėliu ir dantisiūliu išsivaliusi tarpdančius palendu po dušu. Mane net nupurto nuo minties, kad po dienos darbų į švarią lovą įgriūsiu nešvari. Be to, maudynės vakare man padeda geriau miegoti.

Prausdamasi prieš miegą apsivalau nuo dienos naštos ir išsivaduoju nuo dalies „lipnių emocinių nuosėdų“, taip atgaunu pusiausvyrą. Jei turiu laiko leisti sau tokią prabangą, nepavyksta paprastai atsipalaiduoti ar jaučiuosi sužvarbusi, prileidžiu vonią karšto vandens, įberiu jūros druskos ir sodos mišinio ir šiek tiek paguliu.

Druskos ir sodos mišinys, ištirpdytas vandenyje, kuriame galima pamirkti, arba panaudotas kaip kūno šveitiklis prausiantis dušinėje, sušvelnina šalutinį energinį su tvarkymusi susijusį poveikį. Jis nepaprastai atgaivina, išvalo nuo toksinų ir padeda pasiekti pilnatvę. Taip pat atgausite pusiausvyrą kaskart, kai jausitės sudirgę, išsekę ar tiesiog įklimpę.

DRUSKOS IR SODOS VONIA ARBA DUŠAS

Šią paprastą formulę sukūrė mano draugė, San Fransisko įlankos apylinkių mokytoja ir hilerė, pasitelkusi seną Edgaro Cayce’o gydomąją priemonę. Ji siūlo naudoti gryną rupią jūros (o ne epsomitą17) druską.

◊ Lygiomis dalimis suberkite rupią jūros druską ir geriamąją sodą.

◊ Dušinėje (šampūnu išsitrinkę galvą, nusiprausę ir viską nuskalavę) pasidarykite šio mišinio pastos delne, įtrinkite į kūną bei plaukus ir nuplaukite vandeniu.

◊ Maudydamiesi karštoje vonioje įberkite mišinio į vandenį ir jame pagulėkite.

◊ Ar bersite druskos ir sodos po puodelį, ar tik po arbatinį šaukštelį, svarbu įberti lygiomis dalimis.

Rupią jūros druską perku vietinėje natūralių maisto produktų parduotuvėje, o geriamąją sodą – 0,5 kg pakeliais; to man užtenka ilgam. Vienam kartui pasiruošiu 4 puodelių mišinį (po 2 puodelius kiekvieno komponento) ir laikau indelyje šalia vonios. Tiek druska, tiek soda turi savybę siurbti neigiamą energiją, tad prieš grąžindami į vietą įsitikinkite, ar maišeliai sandarūs.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ATSIGAIVINIMAS

Vadovaudamiesi aprašytu receptu ir nurodymais, išsimaudykite po dušu arba vonioje naudodami druskos ir sodos mišinį. Net jei esate mėgėjas maudytis ryte, bent kartelį raskite laiko išbandyti šią procedūrą prieš miegą po tvarkymosi seanso ir (arba) varginančios dienos.

Atkreipkite dėmesį į tai, kaip ši procedūra paveiks jūsų energijos lygį apskritai.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite šiuos sakinius pasvarstydami apie fizinius ir energinius pokyčius, kai per įprastą prausimosi procedūrą naudojote druskos ir sodos mišinį.

◊ Nusiprausęs dušinėje (pagulėjęs vonioje) su druska ir soda, pastebėjau _________

◊ Pastebiu, kad maudymasis vakare, prieš miegą, yra _________

◊ Kiti būdai, kaip galėčiau paskatinti ir apdovanoti save atsisakant to, kas nereikalinga, yra _________

17 Magnio sulfatas (epsomitas) naudojamas terapinėse voniose. Hidratas, gana populiarus namų medicinoje, vadinamas karčiąja, arba angliškąja, druska.

41. PABŪKITE VIENI

Šiek tiek laiko, praleisto vienumoje savo kambary,

gali būti kur kas vertingiau už visa, kas jums galėjo

kada nors būti suteikta.

– Rumi

Mėgstu pabūti viena. Man tai būtina kaip augalui vanduo ir saulė.

Praeitą vasarą šiek tiek laiko skyriau vienatvei pajusti remontuodama kelis kambarius, kurie stovėjo tušti, paruošti perdažyti, nes to verkiant reikėjo. Mažesniajame laikėme visą knygų biblioteką (tiksliau tariant, šimtus dulkėtų tomelių, iš jų kai kurie kone du dešimtmečius neregėjo dienos šviesos).

Tad ėmiausi to, kas man labiausiai patinka: itin garsiai įsijungiau muziką ir pradėjau pertvarkymo darbus, o tai mano atveju reiškia, kad tuo metu galvojau apie kiekvieną daiktą (Ar man jis patinka? Ar aš jį dar naudosiu?) ir juos dėliojau... persigalvodavau... ir vėl dėliojau (vis dėliojau ir dėliojau, kol man atrodė, kad pagaliau radau tinkamą vietą). Prireikė kiekvienos tų trijų dienų sekundės, kad įvykdyčiau tai, ką sumaniusi, ir ši smagi veikla buvo atlygis už apgalvotą ir sistemingą mano darbą.

Nors dažniausiai man teikia palaimą dvi trys vienumoje, be jokių planų ir darbotvarkių, praleistos dienos ir neretai to netgi trokštu, ilgesni tokie laikotarpiai ne visada yra vaistas nuo visų bėdų. Per daug laiko praleidus vienumoje, pajuntu į paviršių kylančius seniai pamirštus skaudulius, ir dėl jų apninka nerimas ir vienatvės jausmas. Tada išeinu kur nors pasivaikščioti, susitinku su draugu ar kam nors paskambinu. Tai man padeda.

Net jei vien mintis apie vienumoje praleistą laiką jums atrodo pernelyg drastiška ir kelia nerimą, viliuosi, kad šis skyrelis paskatins jus tai išbandyti derinant su kokia nors mėgstama veikla – ir daryti tai nedvejojant ir neapgailestaujant.

Vienas iš Julios Cameron knygoje „Menininko kelias“ („The Artist’s Way“) pateikiamų patarimų yra pakviesti save į pasimatymą. Taip – pavaišinti save priešpiečiais, nusivesti į koncertą, muziejų, padaryti tai, kas verčia širdį dainuoti. Kartą, atlikdama jos aprašytas užduotis, nusivedžiau save papietauti ir į teatrą. Be to, buvo stebėtinai smagu, todėl pastebėjau ir tai, kad per tokį trumpą laiką man pavyko gauti vieną iš pačių geriausių vietų teatre.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

UGDYKITĖS ĮPROTĮ PABŪTI VIENAS

Išsitraukite kalendorių ir paskirkite kitos savaitės dieną, kada galėtumėte pakviesti save į pasimatymą. Viską suplanuokite arba elkitės spontaniškai. Išeikite prasiblaškyti arba likite namie, kai kiti šeimos nariai bus kur nors išvykę.

Ir atminkite: „vieni patys“ reiškia sau patiems.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pamąstykite, kaip jaučiatės leisdami laiką vieni ir kaip galite tą laiką išnaudoti, tada baikite sakinius.

◊ Kai esu vienas ir darau tai, kas man patinka, jaučiuosi _________

◊ Skirti laiko sau, kurio taip reikia, ir pabūti vienam man kliudo _________

◊ Geriausia vietelė, kur labiausiai mėgstu pabūti vienas, yra _________

◊ Galiu saugiai leisti laiką vienas, nes _________

◊ Kitą kartą, kai mano šeimos nariai bus išvykę, pasižadėsiu pamaloninti save _________

42. PRAŠYKITE PAGALBOS

Bendradarbiavimas, o ne varžymasis tegul būna

pagrindiniu gamtos veikimo principu.

– Tom Shadyac

Praeitą vasarą, kai talkinau vyrui kiloti sunkias medines detales, turėjusias virsti naujais mūsų vidinio kiemo krėslais, man tiesiog surakino nugaros apačią.

Vienas neapgalvotas kėdės detalės kilstelėjimas, akimirka deginančio skausmo, ir štai – viskas baigta. Ilgam sugriuvau. Po to, kas nutiko, nepajėgiau net šaukšto pakelti.

Aš taip pat aiškiai žinau, kaip viskas įvyko. Dvi didžiulės dėžės, tarsi neprašyti įsibrovėliai, ištisas savaites kėpsojo ir užėmė daug (mano minčių) erdvės. Veržte veržiausi jas iš ten galų gale išgabenti ir baigti, kas pradėta: atidaryti tas didžiules dėžes, išmesti iš jų polistireną, ištraukti detales (sveriančias kokią toną), išrikiuoti įrankius, padaryti vietos, kad galėtume darbuotis. Dariau tai, ką ir visuomet, kai užsibrėžiu tikslą: stačia galva puolu veikti, įsitempiu, stumiu, įgyvendinu sumanymą, nepaisau, kad mano kūno galimybės ribotos (ir neapsvarstau kitokių galimybių), pro ausis praleidžiu įspėjimus sulėtinti tempą ir pamirštu paprašyti pagalbos.

Paprašyti pagalbos.

Ak, taip, šitai. Šie du žodžiai, kuriems ištarti tereikia sekundės, turi galios ypač kompetentingą mano pati-padarysiu-viską-geriau-ir-greičiau „aš“ priversti kamuotis tampomam labai tikroviškų pasipriešinimo spazmų – tokių kaip tas, kuris ką tik surakino man nugaros apačią.

Kodėl esu tokia alergiška pagalbos prašymams?

Gal dėl to, kad buvau auginama labai savarankiška. Daugumos pirmagimių, kaip ir mano, šis gebėjimas puikus. Mano atveju gimimo eiliškumas kartais pasireiškia kaip nepalenkiamoji draugužė negailestinga-sau-Hilda, vis įkišanti trigrašį ir besisvaidanti įprastomis įkyriomis mintimis:

◊ Kovok iš paskutiniųjų: privalai dirbti iš paskutiniųjų, kad ir kas nutiktų, nes nuo to priklauso kitų žmonių gerovė (apsaugok viešpatie, bet jei tuo ar jais tučtuojau nepasirūpinsi, pasaulis nustos sukęsis ir viskas bus blogai).

◊ Padaryk pats: privalai tai padaryti pats ir šio imperatyvo variacijos yra įvairios, pavyzdžiui: negali kliautis kitais ir tikėtis, kad jie viską padarys taip pat gerai, kaip ir tu; jei šiuose santykiuose tu gavėjas, vadinasi, esi silpnas; jei būsi budrus ir įsitempęs, tai padės kitiems geriau atlikti savo darbą (tarkim, pilotuoti lėktuvą ar vairuoti taksi).

◊ Nenuvilk: labai blogai yra nuvilti ir nuliūdinti kitus. Kur kas geriau pameluoti, nei sakyti ką nors tikro ar teisingo, dėl ko pasijustum nesmagiai.

◊ Taip negalima: nedovanotina palikti darbus nepadarytus, nebaigtus ar nesutvarkytus; negalima nežinoti; negalima nieko nedaryti.

Toji Hilda... Tikras vargelis.

UŽPROGRAMUOTA ATJAUTAI

Tiesa ta, kad gebėjimas būti nepriklausomam yra labai naudinga savybė, jei keliauji vienas po atokias vietoves ar tave persekioja liūtai savanoje. Kodėl taip nutiko, kad žmonių, kurių dauguma ne tik trokšta ištiesti pagalbos ranką, bet yra užprogramuoti taip elgtis, pilname pasaulyje mes nesame linkę pasinaudoti šiais vertingais žmogiškaisiais ištekliais?

Ieškodamas atsakymo į svarbiausią klausimą „kas ne taip su mūsų pasauliu ir ką mes galime pakeisti?“ kino režisierius Tomas Shadyacas pasidalijo atradimu, kurį padarė filmuodamas provokuojantį dokumentinį filmą „AŠ ESU“ („I AM“):

Mokslininkai atrado net per daug įrodymų, kad esame užprogramuoti ieškoti ryšio su kitais ir atjausti, pradedant nervu klajokliu, gaminančiu oksitociną, vos tik pamatome užuojautos kupiną elgesį, baigiant veidrodiniu neuronu, leidžiančiu mums tiesiogine prasme pajausti kito žmogaus skausmą. Tiesą sakant, pats Darwinas, kuriam per klaidą buvo priskirtas įsitikinimas mūsų polinkiu konkuruoti tarpusavyje, pabrėžė, kad tikroji žmonijos galia kyla iš gebėjimo kartu atlikti sudėtingas užduotis, užjausti ir bendradarbiauti.

Manoji Hilda dar nevisiškai visa tai supranta – bent jau kol kas. Bet mes stengiamės tą pakeisti.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PRAŠYTI PAGALBOS

Popieriaus lape ar tvarkymosi dienoraštyje nubraižykite trijų skilčių lentelę. Kiekvienos viršuje užrašykite žodžius: „poreikis“, „į ką kreiptis“ ir „kada“. Tada laikykitės šių žingsnelių:

1. Pradėkite: sugalvokite nuo vienos iki penkių problemų, kurias sprendžiant praverstų svetimų arba artimų žmonių pagalba.

2. Minčių lietus: „poreikio“ skiltyje vienu sakiniu ar keliais žodžiais aprašykite savo problemą. Skiltyje „į ką kreiptis“ surašykite mintis, kilusias mąstant apie žmones, kurie šiuo klausimu galėtų jums padėti. Taip pat įrašykite telefono numerį, elektroninio pašto adresą ar tinklalapį, jei tai bus naudinga. Skiltyje „kada“ nusistatykite tinkamas laiko ribas.

3. Sudėliokite prioritetus: vienetu pažymėkite, kam paskambinti pirmiausia, dvejetu – antrą pagal svarbą užduotį ir taip toliau.

4. Supaprastinkite: svarbu, kad jūsų užduotys būtų paprastos ir įgyvendinamos. Jei atlikdami šį pratimą jausitės išsekę, pasitelkite „S ir K“ metodą: sutrumpinkite sąrašą ir pakartokite užduotį.

5. Jauskite: atkreipkite dėmesį, kaip jaučiatės prieš pratimą, atlikdami jį ir po jo. Stebėkite savo kvėpavimą. Atkreipkite dėmesį, ar jaučiate troškulį.

Jūsų sąrašas galėtų atrodyti maždaug taip:

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Sudarę sau reikalingos pagalbos sąrašą, pagalvokite ir baikite sakinius.

◊ Žinau, kad man reikėtų pagalbos dėl _________

◊ Man lengva svarstyti galimybę kreiptis pagalbos, nes _________

◊ Svarstant, ar prašyti pagalbos, jaučiu tokias emocinių orų permainas (nes kas nors svetimas matys mano namus, kas nors rūpinsis mano kūnu, reikės kreiptis į kambario draugą (-ę) ir taip toliau): _________

◊ Galiu saugiai išeiti iš savo komforto zonos ir ieškoti pagalbos, nes _________

◊ Dabar man būtina pagalba, nes _________

43. PRALINKSMĖKITE

Vos tik laimė išgirdo tavo vardą, ėmė

lakstyti gatvėmis norėdama tave susirasti.

– Hafiz

Kartais gyvenimas pateikia virtinę nelaimių, tokių siaubingų, kad net ima juokas. Tarsi visata mus kutentų norėdama paskatinti ne taip rimtai į save žiūrėti.

Viena iš mano (daugybės) klaidų komedijų plačiau žvelgiant buvo ne tokia jau tragiška. Po įtemptos kelionių ir pagalbos dukrai kraustantis į naują koledžo bendrabutį savaitės, norėdami atsigauti, su vyru apsistojome jaukiame, nakvynę su pusryčiais siūlančiame viešbutėlyje. Nekantraudami laukėme savaitės poilsio ir atsipalaidavimo Uoliniuose kalnuose Kolorade.

Pirmąją taip ilgai lauktų atostogų dieną mano mėgstamas skaitmeninis fotoaparatas (su visomis mūsų kelionės nuotraukomis) dingo kaip į vandenį. Pranyko šios savaitės sumaištyje.

Visur išieškojusi pamaniau, kad galėjau jį palikti ant automobilio stogo.

Kitą dieną pėsčiomis keliavau maršrutu, kuriuo važiavome; veikiausiai atrodžiau it kokia beprotė, tyrinėjanti šaligatvius ir judrios gatvės nutekamuosius latakus ir lakstanti taip greitai, kad tik nepakliūtų po automobiliu... o link manęs artėjo baisinga liūtis.

Tada viskas ir įvyko: išsisukau kulkšnį ir patekau į smarkią sezoninę liūtį – mane paeiliui užklupusios bėdos smūgiavo dviguba jėga. Peršlapusi iki paskutinio siūlelio paršlubčiojau iki automobilio, kur laukė baisiai sušalęs vyras. Neužsikirsdamas jis išpyškino: „Aš nepaprastai džiaugiuosi, kad pro mūsų kambario langus atsiveria vaizdas į kalnus, nes kalnų iš arčiau tikrai nebepamatysime.“

Ką padarysi, belieka tik nusijuokti iš situacijos absurdiškumo... ir pamiršti.

Netrukus po nelaimės su fotoaparatu, mano sesuo paskelbė šią žinutę feisbuke. Dar vienas didžiosios visatos pakutenimas: tragedija + laikas = komedija.

JUOKITĖS... KUO GARSIAU

Rūpintis savimi – tai ne tik nusistatyti aiškias ribas, bet ir sveikai pasijuokti. Jei nesijuokiate kasdien, metas pradėti. Dėl juoko smegenyse išsiskyrusios stiprios cheminės medžiagos greitai sumažina stresą, įtampą ir kraujospūdį. Jei žvelgsite į viską nerūpestingiau, atsivers naujų kanalų ir naujų galimybių pokyčiams. Tai bemat suteiks daugiau energijos jūsų namams bei gyvenimui ir padės jums jaustis kur kas gyvybingesniems. Kuo daugiau džiaugsmo patirsite, tuo daugiau geros nuotaikos spinduliuosite ir pritrauksite smagesnius žmones. Džiaugsmas ir juokas yra geriausia, kokią tik žinau, grožio priemonė.

Prieš daug metų surengiau sau gimtadienio šventę ir pakviečiau tik smagius, gyvybingus draugus, mėgstančius meksikietišką maistą (mano mėgstamiausią). Vietoj dovanų paprašiau draugų pasidalyti humoru – norėjau, kad jie mane kaip nors prajuokintų.

Šalimais gyvenantis kaimynas pasiūlė savo mažytį rūsio teatrą (galite netikėti, bet jis ten įrengęs nedidelę sceną, modernias apšvietimo ir garso sistemas), kad mano draugai galėtų visiškai atsipalaiduoti ir būti tokiais artistais, kokiais sugeba. Linksmiausias draugas pasisiūlė būti renginio vedėju ir buvo toks pat šaunus ar net geresnis už Leno ar Lettermaną. Žmonės priėmė iššūkį ir vienas po kito pranoko patys save. Buvo nepaprastai malonu, nevaržoma, spontaniška, be galo juokinga, magiška! Taip smarkiai juokiausi, kad paskui daugybę dienų skaudėjo pilvo raumenis. Aš vis peržiūriu gimtadienio vaizdo įrašą ir vėl išgyvenu tos akimirkos energiją ir džiaugsmą. Tai vis dar vienas iš įsimintiniausių mano gyvenimo įvykių.

Jei norite padėti sau lengviau gyventi, pradėkite juoktis. Pasijuokite su sutuoktiniu iš to, kad jūsų naujagimė duktė jau dukart ant jūsų atpylė ir kad jūsų automobilis jau penktą kartą sugedo. Pasišaipykite iš to, kad gyvenimas jums pakiša vieną citriną po kitos.

Jei nepavyksta, keletą kartų nusijuokite dirbtinai ir pažiūrėkite, kas bus. Kaip išsiaiškinome 2 knygos dalyje, apsimetinėjimas „elkitės taip, lyg...“ pasąmonėje ne ką tesiskiria nuo tikrovės.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PRALINKSMĖKITE

Padarykite ką nors, kas priverstų jus garsiai nusijuokti, kvatoti, pratrūkti juoku. Jei jums reikia pagalbos, išbandykite vieną iš šių pasiūlymų.

◊ Nuspręskite daugiau laiko praleisti su tais žmonėmis, kurie priverčia jus daug juoktis. Laikykitės atokiau nuo Debbie Downer18.

◊ Žiūrėkite juokingų serialų kartojimus. Įsirašykite juos, kad galėtumėte peržiūrėti vėliau, kad pagerėtų nuotaika.

◊ Google paieškos langelyje surinkite „YouTube + labai juokingi vaizdeliai“.

◊ Susiraskite vaizdo įrašą, kuriame Ellen DeGeneres telefonu kalbasi su devyniasdešimtmete moterimi vardu Gladys iš Ostino Teksase. „Ellen pokalbis su Gladys Hardy + myliu Jėzų, bet šiek tiek išgeriu“ yra turbūt juokingiausias šešių minučių įrašas YouTube tinklalapyje, kokį tik esu mačiusi.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baikite sakinius, kad prisimintumėte, kas džiugino, ir pasinertumėte į neapsakomą džiaugsmą.

◊ Daugiausia džiaugsmo gyvenime man teikia _________

◊ Žmonės mano gyvenime, kurie dažniausiai mane priverčia juoktis (garsiai), yra _________

◊ Mintis apie nuolatinį džiaugsmo išgyvenimą skatina mane jaustis _________

◊ Vienas dalykas, kurį galiu padaryti dabar (šiandien), kad pasitaisyčiau ūpą, yra _________

18 Tai pramanytas laidos „Saturday Night Live“ personažas. Šis vardas kilęs iš slengo, apibūdinančio žmogų, kuris nuolat aplinkiniams pasakoja blogas naujienas, neigiamai komentuoja, skleidžia blogą nuotaiką.

44. ATLEISKITE

Atlaidumas – tai aromatas, kurį žibuoklė

palieka ant sutraiškiusio ją kulno.

– Mark Twain

Kaip įmanoma susitaikyti su brangaus žmogaus netektimi? Kaip galima pateisinti tokią nedovanotinai ankstyvą vaiko mirtį ar ankstyvą vieno iš tėvų, brolio ar sesers, draugo ar naminio gyvūnėlio netektį? Ar apskritai įmanoma suvokti Rugsėjo 11-osios beprotybę, nekaltų gyvūnų žudymą, visos etninės grupės sunaikinimą, nepaaiškinamą siaubą, kylantį dėl gamtos katastrofų ar žmogaus klaidų?

Kaip įmanoma atleisti Dievui, visatai ar dar kam nors, ką galėtumėte apkaltinti tuo, kad suvedė jus su sutuoktiniu, kuris jūsų nepalaiko, davė tėvus, kurie nesirūpina, nepakenčiamą viršininką, nekompetentingą gydytoją ar negeranorišką kaimyną?

Atsakymas, kylantis iš žmogiško prisirišimo pozicijos, būtų toks: tai nelengva.

Turėti tokią didelę širdį, kuri galėtų pakelti šitiek skausmo, yra neapsakomai sudėtinga.

APSIVALYMAS YRA ATLAIDUMAS

Norėjau šią atjautai skirtą knygos dalį baigti skyreliu apie atlaidumą, nes galų gale atjauta yra atlaidumas. Kad iš tiesų apsivalytume ir įkūnytume geriausias savo savybes, privalome atsikratyti to, kas nereikalinga. Kad galėtume paleisti – ir žengti pirmyn, – privalome atleisti.

Veikiausiai paklausite, kaip atlikti šį sudėtingą darbą?

Tam tikra prasme visi iki vieno šios knygos skyreliai stiprino jūsų širdį. Tvarkymasis stumiantis pirmyn po kūdikišką žingsnelį vienu metu yra atlaidumo ugdymas. Kaip ir atjautos kupinas rūpinimasis savimi ir jūsų gebėjimas atsiriboti ir būti „stipresniems“ už skausmą, dramą ir pasakojimus. Bestselerių autorė Debbie Ford filme „Šešėlio efektas“ („The Shadow Effect“) teigia: „Atlaidumas neatsiranda galvoje tol, kol jis negimsta širdyje.“

Mes, žmonės, dažnai klystame manydami, kad atlaidumas reiškia tai, jog turime leisti išsisukti nuo atsakomybės kokiam nors bjauriam žmogui ar šiurpiam nutikimui. Marianne Williamson sako, kad viskas visai ne taip:

Visata pasirūpins to žmogaus karma. Jums neverta jaudintis dėl to, kad jeigu „jiems atleisite“, tie žmonės nugyvens pelnytą nuostabų gyvenimą... Atleidimas skirtas ne tam, kad praskaidrintumėte jiems dieną, o tam, kad jūs išsilaisvintumėte.

Perduokite tai Dievui. Perleiskite šią atsakomybę aukštesnėms jėgoms. Jums nebereikia nešiotis skausmo – nei dėl savęs, nei dėl pasaulio. Leiskite tuo už jus pasirūpinti dieviškajai išminčiai.

Visko, ką tik sugebate, tvarkymas ir didelis rūpinimasis savimi yra visa, ko reikia, kad praplėstumėte savo širdies erdves. Niekada negalite žinoti; gal tai paskatintų jus atrasti, ko nė beprotiškiausiose fantazijose neįsivaizdavote.

Taigi, nuo kokios nepagarbos, įskaudinimo ar įžeidimo norėtumėte išsivaduoti? Kokiam dalykui ar žmogui norėtumėte rasti vietos savo širdyje šiandien? Kam norėtumėte atleisti?

Manykite, kad tuo pasirūpinta.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ATLEIDIMAS

Štai proga ugdyti gebėjimą atleisti kam nors ir sau. Šie punktai užves jus ant kelio.

1. Kam nors (asmeniui arba daiktui): išsivaduokite nuo prisirišimo prie teisingumo poreikio ir paprasčiausiai leiskite... jam... išnykti.

2. Sau: išsivaduokite nuo prisirišimo prie poreikio, kad viskas vyktų taip, kaip jūs suplanavote.

Ugdykite šį gebėjimą kasdien ir pastebėkite savo pokyčius.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Nepagailėkite laiko ir pamąstykite apie tai, ką reiškia atleisti ir visiškai išsivaduoti nuo prisirišimo. Pasinaudokite šiomis užuominomis arba improvizuokite – darykite viską, kas tik padės prisikasti kuo giliau ir pasiekti tiesą.

◊ Žmogus (kažkas), kuriam esu pasirengęs atleisti, yra _________ (tai padaryti man kliudo _________)

◊ Kai pagalvoju apie tai, kad turėčiau atverti širdį ir leisti (šiam nesąžiningam poelgiui, gėdingai situacijai, siaubingam žmogui, sau) išsisukti nuo bausmės, jaučiuosi _______

◊ Svarstydamas galimybę perleisti savo skausmą aukštesnėms jėgoms, jaučiuosi _________

◊ Kai kurios permainos (pokyčiai, sapnai), kurias pastebėjau pradėjęs šią tvarkymosi kelionę, yra _________

SANTRAUKA

ATJAUTA

Džiaugsmas savaime kyla iš erdvumo pojūčio. Tai geriausia grožio priemonė.

Erdvumo energija yra mūsų prigimtinė teisė: nemokama, nešiojama, patraukli ir jai neįmanoma atsispirti.

Tvarkymasis su atjauta reiškia, kad išsaugome vietos sau.

Rūpinimasis savimi – švelninantis tvarkymosi balzamas.

Geras miegas ir nuolatinis pogulis suteikia jėgų ir padeda kūnui atsigauti, skatina erdvesnes sąmonės būsenas ir maitina sielą.

Išgerdami per dieną tiek vandens, kiek sveria pusė mūsų kūno uncijomis, skatinsite sveikatą ir pusiausvyrą.

Natūralaus maisto (tokį, kurį galite išvirti ir ištarti jo pavadinimą) valgymas suteikia maisto medžiagų ir apvalo.

Daug lengviau paleisti tai, ko laikomės įsikibę, tuomet, kai jaučiame fizinę ir emocinę paramą.

Pagulėjimas jūros druskos ir geriamosios sodos mišinio vonioje ar išsitrynimas juo padeda sumažinti stresą ir priimti šalutinį tvarkymosi poveikį.

Žmonės yra užprogramuoti bendradarbiauti ir atjausti.

Juokas – patikimas būdas suteikti energijos savo namams ir gyvenimui, be to, tai sumažina stresą ir įtampą.

Gebėjimas paleisti iš esmės yra atlaidumas.

Atlaidumas apvalo.

VI dalis

IŠMINTIS

ATSKLEISKITE TIKRĄJĮ SAVO „AŠ“

Suteikiau sau laisvės ir lankstumo išvaduoti vidines

ir išorines savo erdves nuo šlamšto priimtinu tempu,

nesvarbu, per minutę ar per valandą.

Įgyvendinu su deklamuojamąja

poezija susijusį sumanymą.

Šįmet man sukanka 69-eri. Mano menininkės

gyslelė pabudo iš gilaus ir ilgo miego,

kad galėtų pasireikšti ir švęsti!

Feniksas prisikelia iš pelenų.

– Laiškas nuo laimingai susitvarkiusiosios

45. IŠMINTINGAS TVARKYMASIS

Akimirka išaušta tada, kai pajuntate, kad sparnai,

kuriuos užsiauginote, išsiskleidžia.

– Rumi

Ar kada nors praleidote bent šiek tiek laiko nepriimdami nieko asmeniškai ar net rimtai? Nedarydami nieko, tik stebėdami savo mintis ir nesuteikdami joms reikšmės?

Prieš keletą metų mudu su vyru pasilepinome kaip tik tokiu užsiėmimu. Pasiėmėme dvi savaites atostogų ir išsiruošėme į meditavimo stovyklą įspūdingoje Graikijos saloje. Tokiam įgudusiam meditacijos praktikui kaip mano vyras „pasilepinti“ gal ir būtų tinkamas žodis. Tačiau man, tuo metu tokių ilgalaikių sąmoningumo maratonų naujokei, būtų tiksliau šiuos išgyvenimus vadinti „buvimu-su-protu-kuris-niekaip-nenurimsta“ arba, atsižvelgiant į tai, kurią dieną manęs to paklaustumėte, tiesiog visišku pragaru.

Mūsų išgyvenimų negalima būtų pavadinti tipišku asketiniu potyriu, kai valandų valandas sėdi it riestainis. Tai buvo prabangi viso to atmaina, surengta nuostabiame kurorte su kvapą gniaužiančiais Egėjo jūros vaizdais. Kasdien galėjome mėgautis malonia šiluma, gurmaniškais vegetariškais pietumis, smagiais dalyviais, įkvepiančiais mokytojais, sielai peno suteikiančiomis žmogaus sąmoningumo pamokomis. Mums buvo leista (tiesą sakant, nurodyta) dvi savaites visiškai nieko neveikti... ir nieko nepriimti rimtai.

Rojus, pasakytumėte jūs, jei tik ne visaapimanti mąstymo orgija, įsisiūbavusi mano galvoje; godus susireikšminimo „aš tokia vargšelė“ perdirbimas ir nesiliaujantis „turėjau-galėjau-reikėjo“ apmąstymų srautas – visa tai mane neapsakomai, kone iki šleikštulio, sekino, kad net, rodos, fiziškai skaudėjo. Buvau vienoje iš gražiausių mūsų planetos vietų, bet manęs tas visiškai nejaudino.

Tad kam rojuje daryti tai, kas neteikia malonumo? Šito savęs klausiau nesuskaičiuojamą galybę kartų besiblaškydama lyg narkomanė reabilitacijos klinikoje, pasirengusi bet kurią akimirką sprukti. Atsakymas: antroji savaitė.

Norint nuginkluoti beždžionės protą ir išsivaduoti nuo itin svarbių skelbimų mintyse, pavyzdžiui: „Man reikia puodelio kavos... Kofeinas – nesveika... Skauda nugarą... Fui, kaip man tai nepatinka... Ak, kaip mėgstu šitai... Ir aš su tuo sutikau?!. Liko dar trylika su puse dienų... Visi, išskyrus mane, „pagauna kampą“... Skauda nugarą...“ prireikia laiko.

Ir dar milžiniškų atjautaus rūpinimosi savimi dozių.

Vėliau supratau, kad ne pačios mintys, o nuolatinis jų gromulavimas (susitapatinimas, suasmeninimas, papildymas, prisirišimas) gali nepaprastai varginti. Liaukitės gromulavę ir akimirksniu palengvės. Taip, kaip palengvėja burnoje, kai galiausiai prisimenate, jog vertėtų išspjauti tą jau seniai beskoniu tapusį gumos gumulėlį.

Nors mūsų protas to nesuvokia (ir niekad nesuvoks) ir pasitelkia galybę itin įspūdingų slaptų taktinių manevrų, verčiančių mus kaip užkerėtus griebtis senų įpročių, alternatyva godžiajam gyvenimo būdui yra velnioniškai saldi. Tai stebuklas, nutinkantis pasirinkus palengvėjimą. Arba kai nusprendžiame nieko nepriimti asmeniškai. Arba pasineriame į tą gilią tylią vidinę erdvę, kuri tiesiog žino.

Baigiantis mano antrajai sąmoningo nieko nedarymo savaitei, kažkas pamažu ėmė skverbtis pro šlamšto mano galvoje keliamą triukšmą. Tiesą sakant, tai nebuvo koks nors ypatingas ar priverčiantis žemę slysti iš po kojų dalykas. Jokių fejerverkų ar didžiulių atradimų.

Tai, kas išryškėjo, buvau aš. Tarsi vienas iš tų trimačių paveikslėlių, kuriuos įžiūri tik sušvelninęs žvilgsnį: ten „aš“, toji, kuri čia nepastebėta buvo visą laiką. Toji aš, kuri plevena begalinėje erdvėje, kur viskas, regis, yra paprasta ir aišku.

Gyvenimas dabar, šią akimirką. Štai ką vadinu rojumi!

Vartai į beribę išmintį.

JŪSŲ NAUJOJO „AŠ“ GIMIMAS

Ši kelionė tokia įdomi ir smagi dėl stebuklingų „atradimų“, kurie atsiranda reguliariai laikantis tvarkymosi įpročių. Buda yra pasakęs: „Tai, kas esate, yra tai, kuo buvote; tai, kuo būsite, yra tai, ką darote dabar.“

Neįmanoma pasakyti, ką išvysite nulupę visus savo ankstesniojo „aš“ sluoksnius. Tai jūs išsiaiškinsite per savo tvarkymosi kelionę. Kai streso ir šlamšto uždanga nukris, pasirodys tikrasis – kur kas galingesnis – jūsų naujasis „aš“, tikėtina, kad jausite arba darysite tai, ko niekada anksčiau nejautėte ir nedarėte. Išsiskleisdami į šią prigimtinę erdvumo būseną – po akimirką, žingsnį, mintį ar stalčių vienu metu – stebuklingai pasijusite laisvesni ir labiau įsijautę, lyg ne jūs gyventumėte gyvenimą, o gyvenimas gyventų jus.

Galbūt įprastus dalykus pamatysite naujomis akimis ir tai paskatins naujas įžvalgas, kaip nutiko mano mokinei:

Šiandien mane aplankė nuostabus supratimas. Aš suvokiau, kad įprastai dėlioju daiktus į vietas visiškai į tai nesigilindama. Psichologiškai atsiriboju nuo šio bjauraus reikalo, dėl kurio švaistau laiką, užuot veikusi ką nors įdomesnio. Didžiai savo nuostabai, jaučiu malonumą, kai įsisąmoninu procesą, kaip atsargiai grąžinti daiktą į jo „namus“. Įsisąmoninimas to, ką darau, net jei tai yra tvarkymasis – nuobodus tvarkymasis, – suteikia man malonumą. Kaip nuostabu!

Gal pastebėjote, kad kur kas mažiau nerimaujate dėl ateities ar to, ką apie jus mano kiti, ir jūsų taip dažnai nebesuerzina žmonės ar gyvenimo įvykiai. Taip pat galite pastebėti, kad jūsų prisirišimas prie įvairių daiktų ar dalykų nebe toks įtemptas, fizinė netvarka tampa vis mažesne problema ir, tvarkantis be ypatingų pastangų, paprasčiausiai išsisklaido.

Galbūt pajusite – kaip dažnai nutinka man, kai esu savo „erdviojoje teritorijoje“, – kad jūsų kūnas gracingai sklendžia per dieną be trinties ir pasipriešinimo, tarsi linguojant supamajame krėsle. Galite patirti fizinius pokyčius, pavyzdžiui, lengvesnius, sklandesnius judesius, kad sumažėjo antsvoris, paaštrėjo regėjimas, oda tapo švelnesnė... o taip, ir net gali išsivalyti sinusai!

Galite pastebėti ilgesnes tylios ramybės kupinas pauzes tarp savo minčių ar stipraus įkvėpimo properšas arba kvapą gniaužiantį vidinį supratimą. Galite pastebėti, kad pasaulis labiau švyti ir yra gyvesnis, atskleidžiantis dieviškąsias savo paslaptis mažomis smulkmenomis, kurių anksčiau nepastebėdavote. Medžiai spindi, žmonės šypsosi, vyksta stebuklai. Spėkite, kas tai? Tai pasaulis atspindi jums jūsų švytėjimą! Mėgaukitės tuo. Tai tik pradžia!

Šioje, paskutinėje, knygos dalyje pateiksiu pačius geriausius užsiėmimus, mėgstamiausias mano priemones ir atskleisiu paslaptis, kaip sukurti tvarkymosi „gyvenimo būdą“, kuris išlaikytų tvarką ir neatsibostų. Visa tai jums leis pritaikyti, integruoti ir įgyti dar daugiau patirties ateityje naudojant knygoje pateiktą medžiagą.

46. POKYČIAI VYKSTA

Pokyčiai pradeda rutuliotis pamažu,

paskui viskas staiga pasikeičia.

– Jay W. Vogt

AUGIMO KANČIOS

Tvarkymasis kartais keistas ir neperprantamas. Ramiai sau gyvenate jausdamiesi nepaprastai erdviai, ir staiga, tarsi perkūnas iš giedro dangaus, pasijuntate sutriuškinti nelaukto ir netikėto emocinio škvalo ar fizinio nesmagumo.

Ankstyvaisiais tvarkymosi metais, kai, pavyzdžiui, susitvarkydavau stalčių ar knygų spintą, nepaprastai pavargdavau, pasijusdavau vangi, nerangi, dusdavau (lyg įžengusi į dūmų pilną patalpą). Man dažnai skaudėdavo kojas, imdavau kvėpuoti paviršutiniškai ir jausdavausi neapsakomai ištroškusi. Paskui dar keletą dienų pabusdavau it pritvota plaktuku, negalėdavau nė per colį pasukti kaklo. „Kas po galais nutiko? Juk dar vakar švytėjau tarsi gavusi milijoną!“

Nors kiekvienas žmogus į tvarkymąsi reaguoja skirtingai, kartais jaustis prasčiau – ar ne tokiam tvarkingam – nei iki pradedant tvarkytis nėra toks neįprastas reiškinys. Galbūt prieš pareiškiant, kad „tas ne-pa-de-da!“, vertėtų apmąstyti tai, apie ką raginu pagalvoti ir savo klientus bei mokinius: mėginimas atsikratyti stresą keliančių įpročių į paviršių iškelia kur kas giliau slypėjusius sunkumus, apie kuriuos prieš tai nė nenumanėte.

Jei jaučiatės prastai, esate vangūs, pridusę ar apsunkę, vadinasi, kažką pajutote! Jaučiate tas savo būties sritis, kurių anksčiau neleisdavote sau pajusti. Tai yra gerai. Tai reiškia, kad bundate!

Ar kada nors bandėte ilgai palaikyti sugniaužę kumštį ir pastebėjote, jog ilgainiui jis nutirpsta, tarsi apmiršta ir jo beveik nebepastebite ir nejaučiate? Atgniaužę jį iš pradžių gal nieko ir nepajuntate, bet vėliau ranką ima skaudėti! Panašius pojūčius sukelia fizinio, protinio ir emocinio chaoso tvarkymas. Tai, ką palaikysite emocinių orų permainomis, yra dilgsėjimas, kylantis pabudus po visą gyvenimą trukusio sąstingio. Dabar jūsų pareiga būti kuo švelnesniems sau. Atminkite, kad jaustis gerai / blogai / bet kaip, neprisirišant prie to pojūčio, yra tvarkymasis!

TVARKYMOSI KELRODŽIAI

Žinoti, kad priešaky laukia keletas netikėtų duobių, menka paguoda. Žmogui įgimta ieškoti neatidėliotino atpildo už pastangas. Mes tikimės, kad porą valandų ar visą savaitgalį dėlioję savo šlamštą į dėžes, šiukšlių maišus arba pasėdėję lotoso poza ant pagalvėlės pajusime lengvumą. Tačiau dauguma mūsų kone visą gyvenimą vadovavosi įpročiais, verčiančiais įsikibti į daiktus, todėl gali prireikti šiek tiek laiko, kad mūsų gniaužtus atlaisvinančios priemonės duotų laukiamą rezultatą. Atskleidus giliai įsišaknijusius saitus, galima tikėtis dar didesnių emocinių orų permainų, o tai, jei nebūsime budrūs, gali priversti mus nukrypti nuo kurso.

Jei tvarkotės pasitelkdami šios knygos pratimus, duodate pradžią galingiems pokyčiams. Kad ir kokios menkutės būtų jūsų pastangos ar tvarkymosi tikslai, svarbu nepamiršti: sąmoningas tvarkymasis, net jei išmetate vieną dantų krapštuką ar pūkų kamuoliuką, atvers duris erdvumui.

Keturi toliau pateikiami ženklai padės atpažinti kai kurias natūralias fazes – galimas kasdienio tvarkymosi pasekmes. Tai padės jums pajusti, kad, tiesą sakant, vyksta tam tikri pokyčiai, net jei jie yra pernelyg subtilūs, kad būtų itin pastebimi, ar rezultatai ne visai tokie, kokių tikėjotės.

Štai jūsų kelrodžiai; laikykite juos mažyčiais patarimais, „kaip elgtis tam tikru oru“, padėsiančiais tęsti šią kelionę.

1. Kyla jausmai – leiskite jiems iškilti.

2. Atsiranda pokyčių – susitaikykite su jais.

3. Keičiasi rezultatai – priimkite tai.

4. Viskas ima aiškėti – patikėkite tuo.

Štai ką reiškia kiekvienas iš jų.

KYLA JAUSMAI – LEISKITE JIEMS IŠKILTI

Tvarkantis dažniausiai išlaisvinama energija, kuri ilgą laiką, o kartais net visą gyvenimą buvo įkalinta. Kai energija gerai išjudinama, tikėtina, kad jausite didesnį nei paprastai nuovargį, irzlumą, dirglumą ar nesmagumą. Galbūt pasidarysite emocingesni, jus užklups panikos ar sielvarto, pykčio arba liūdesio priepuolis. Arba pajusite, kad visiškai užsivėrėte. Galite būti išsiblaškę, užmaršūs ar nesusivokti, kas vyksta; tačiau gali atsitikti ir priešingai – pasijusite gyvesni, energingesni, susijaudinę, o jūsų mintys bus aiškios.

Galite dažniau nei įprastai žiovauti arba apsipilti ašaromis, raugčioti, gadinti orą ir jausti šleikštulį. Jus gali kamuoti nepaaiškinami fiziniai simptomai, pavyzdžiui, galvos ar nugaros skausmai. Galbūt daugiau miegosite arba būsite pernelyg energingi, kad miegotumėte. Jus gali apimti noras viską mesti. Arba jausite, kad sunku valdytis, beviltiškai trokšite nuo visko pasprukti, atsiras maisto, alkoholio poreikis, noras žiūrėti televizorių ar mankštintis. Vieną akimirką galbūt jausitės pasakiškai, o kitą visiškai sugniuždyti – ir šie virsmai gali įvykti vos per minutę!

Šie tvarkymosi simptomai – tai galybė būdų, kaip mūsų kūnas apdoroja iškilusius į paviršių senus dalykus. Tai detoksikacijos, atsirandančios dėl padidėjusio energinių bangų dažnio mūsų namuose ir gyvenime, požymiai. Taip mūsų ego bando susidoroti su mintimi, kad reikės paleisti, ko laikosi įsitvėręs, ir išgyventi tuos jausmus. Tai plėtimosi ir traukimosi energijų susidūrimo padarinys, kuris ne ką tesiskiria nuo aukšto slėgio sistemos smūgio jūsų vangiems žemo slėgio prisirišimo prie daiktų įpročiams. Audros kyla natūraliai. Nebūkite sau pernelyg griežti.

ATSIRANDA POKYČIŲ – SUSITAIKYKITE SU JAIS

Viena iš mano mėgstamiausių yra Ramo Dasso citata, kur jis apibūdina, kas mums nutinka, kai ima byrėti griežtai sustyguota savojo „aš“ samprata: „Tai sielvartas, atsirandantis tada, kai visa, kuo jūs save laikėte, ima nykti.“ Tie, kurie mato, kaip byra jų pačių tapatybė, turėtų nusiraminti ir išgyventi šią netektį. Atsisveikinimas su labai stipraus prisirišimo prie daiktų įpročiais gali pasirodyti tolygus mirčiai. Šlovinkite šiuos pokyčių etapus, nes tai tikra jūsų senojo „aš“, padarančio vietos kam nors naujam, mirtis.

Pokyčiai gali reikštis įvairiai. Vienas iš kūdikio gimimo etapų vadinamas pereinamuoju, kai gimdyvei prasideda stūmimo fazė. Dažniausiai tai pats trumpiausias ir intensyviausias gimimo etapas, be to, jis reiškia, kad gimdymas artėja į pabaigą.

Egzistuoja ir pereinamieji tvarkymosi etapai, padedantys mums pasiekti visiškai naują savęs įsisąmoninimo lygį. Šių etapų su niekuo nesupainiosi. Tai tokios akimirkos, kai bandymas įveikti netvarką baigiasi arba sveikimo, arba pasitikėjimo savimi krize. Galite prarasti darbą, namus ar gyvenimo draugą, su kuriuo praleidote dvidešimt penkerius metus. Galbūt jausitės vienišas, tuščias ar nerandantis gyvenimo tikslo. Gal susizgribsite, kad esate išsekę iki negalėjimo ir susierzinę, pasirengę kapituliuoti ar svaidote prakeiksmus į viską, kas tik juda. George’as Leonardas sako: „Tikėtina, kad jūsų pasipriešinimas pokyčiams pasieks viršūnę būtent tada, kai artėja reikšmingos permainos.“ Būkite itin dėmesingi šiam ženklui. Tai užuomina, kad jumyse kas nors netrukus smarkiai pasikeis į gerąją pusę.

Visata randa būdų, kaip tvarkymosi kelionėje suteikti tai, ko mums reikia, bet ko ne visada norime. Jei viena iš tų stiprių audrų baudžiasi jus parblokšti, neišsigąskite ir nepasiduokite. Atminkite, šiame etape jūs ir turite nežinoti. Palaikykite save šiame kelyje ir rūpinkitės savimi, tikėkite, kad įveiksite nesklandumus. Būtent šiuo etapu jus varžę prisirišimo įpročių gniaužtai pamažu atsileidžia. Netrukus išvysite visiškai kitą visą šį laiką egzistavusią savo būties pusę. Kad ir kaip blogai jaučiatės, esu čia tam, kad jums pasakyčiau – tai labai geras ženklas. Sveikinu!

KEIČIASI REZULTATAI – PRIIMKITE TAI

Jūs taip pat galite pritraukti tai, ką vadinu visatos dovanėlėmis. Tokios dovanėlės – tai tie dieviški nemalonumai, kurie mums nutinka pačiu netinkamiausiu metu. Dažniausiai jie neprašyti primena mums, kad turime būti dėmesingi. Jie suteikia mums naujų galimybių pakeisti savo suvokimą ir performuluoti mintis.

Vėluojantis transportas, atidėti skrydžiai, pakimbantis kompiuteris. Šios dovanėlės yra kur kas subtilesnė sveikimo krizės atmaina. Dovanėlės – dažna užuomina, kad tai, ką darome, neveikia, ir taip mes genami atgalios, kad pasitaisytume. Jos taip pat gali liudyti, kad bent kartą kažkas vyksta taip, kaip ir turi būti. Tai, kad nepatekote į tariamai geriausią koledžą, netekote galimybės gauti trokštamą darbą ar nusipirkti norimą namą, gali būti gerai užmaskuota palaima.

Galite paprašyti visatos šias dovanėles jums pateikti švelniai, taip, kad jas suprastumėte ir lengvai galėtumėte pritaikyti gyvenime. Pasinaudokite jomis ugdydamiesi gebėjimą paleisti tai, ko esate įsitvėrę. Šios dovanėlės – puikios mokytojos.

VISKAS IMA AIŠKĖTI – PATIKĖKITE TUO

Tvarkydami chaosą savo gyvenime, vis geriau įsisąmoninate jus pasiekiančią informaciją, kuri atrodo tikra ir teisinga. Tai itin stipru, nes, tiesą sakant, ši gryna, neužteršta ir neperfiltruota informacija sugeba aplenkti racionalų, ego kontroliuojamą beždžionišką protą. Jums gali nepavykti paaiškinti, kokia informacija jus pasiekia, tačiau kažkuri jūsų esybės dalis paprasčiausiai žino. Neabejokite šiais mažyčiais aiškumo virpesiais. Nesistenkite paneigti tų tikrų įkvėpimo jausmų, kurie sugeba prasmukti nepastebėti. Atrodys, lyg jūsų radijo signalai pasiekia jus be didesnių trukdžių. Išvysite tai, ko anksčiau neregėjote, o pasaulis jums atrodys kur kas energingesnis ir gyvesnis.

Informacija gali pasireikšti ir kaip intuicija, raginanti jus ką nors daryti arba ko nors nedaryti. Tai gali būti sapnas, galimybė, telefono skambutis ar sutapimas. Jei įdėmiau pažvelgsite, pastebėsite, kad tai, kas kunkuliuoja, yra bundanti jūsų siela, aukščiausia išmintis – jūsų tikrasis, erdviausiasis „aš“. Priimkite ir mėgaukitės šiomis akimirkomis. Tai tik pradžia.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

DOMĖJIMASIS

Šio užsiėmimo esmė – užduoti sau domėtis, svarstyti skatinančius klausimus. (Ei, į svarstyti skatinančius klausimus reikia ne atsakyti, o į juos įsijausti, apmąstyti juos... išgyventi.)

◊ Ką mano sielai čia lemta nuveikti?

◊ Kam aš duodu pradžią?

◊ Ką reikia sutvarkyti, kad tai įvyktų?

Išsamiau panagrinėkite šiuos klausimus dienoraštyje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Skirkite šiek tiek laiko ir pamąstykite apie tai, ko stipriai trokštate ir kas keičiasi jūsų gyvenime nuo tada, kai pradėjote tvarkytis.

◊ Esu įsitikinęs: atsiradau Žemėje tam, kad _________

◊ Žinau, kad tai tiesa, nes _________

◊ Darau vietos naujai užgimstančiam savajam „aš“ tvarkydamas _________

◊ Pastebiu, kad kai kurios duobės, pasitaikančios mano gyvenimo kelyje, yra augimo kančios, nes _________

◊ Man regis, tam tikri pokyčiai jau vyksta, nes _________

47. SUSIDARYKITE PLANĄ

Pasakykite, ką planuojate daryti su vieninteliu

pašėlusiu ir brangiu savo gyvenimu?

– Mary Oliver

Kaip jau išmokome ir išbandėme, visa šioje knygoje aprašyto tvarkymosi esmė yra mūsų gebėjimas

◊ leisti nesmerkiant egzistuoti tam, kas yra;

◊ atsiliepti, o ne reaguoti;

◊ daugiau gyventi, mažiau daryti.

Tai įmanoma vadovaujantis keturiais šioje knygoje minėtais tvarkymosi principais: ketinimu, veiksmu, nesitapatinimu ir atjauta.

Laikykite juos lygiaverčiais tvarkymosi komandos nariais, jie padės jums pasiekti geriausių įmanomų rezultatų. Jums nepavyktų veiksmingai to įgyvendinti be kurio nors iš jų. Pasvarstykite apie tai, kad veiksmas be ketinimo neturi vadovo, krypties ir tikslo. Panašiai ir ketinimai be veiksmo tėra tik galimybės, kuriomis taip ir nepasinaudojama. Atmeskite nesitapatinimą ir štai – jūs apraizgyti tabaluojančiais emociniais saitais, slegiami gausybės dramatizmo ir sunkumo ant širdies. Be atjautos jums nepavyks išsisukti nuo „kūdikiško“ proto intrigų ar jaustis saugiai, jausti palaikymą, įsilieti į tėkmę ir būti stipresniems už savo netvarką. Verta paminėti, kad veiksmas, kuris yra daugumos mūsų kultūros tradicinių tvarkymosi ir struktūriško daiktų dėliojimo į vietas metodų varomoji jėga, sudaro tik ketvirtadalį tvarkymosi darbo!

Nors kiekvienas principas buvo atskirai aptartas šioje knygoje ir jau pats savaime gali reikšmingai paveikti jūsų tvarkymosi procesą, tikrieji stebuklai nutinka tik tada, kai visi keturi jie taikomi ir lavinami it vieninga visuma. Tik šių keturių energijos srautų santaka sukuria galingą pokyčių jėgą.

Kad išsiugdytume veiksmingus tvarkymosi įgūdžius, mums reikia nuoseklumo. Mano knygoje nuoseklumas reiškia kasdienę veiklą. Kasdien atlikdami tam tikras užduotis, nesvarbu, koks menkutis veiksmas ar pastanga tai būtų, sušvelninsime prisirišimo įpročius ir nusimesime ilgainiui susikaupusią streso ir emocinių orų permainų naštą.

Todėl mano patarimas norintiesiems susikurti patvarią tvarkymosi programą yra kasdien pasirinkti bent po vieną keturių pagrindinių principų pasiūlymą. Nepaisyti vieno iš šių keturių tolygu nulaužti vieną stalo koją. Programa netenka galios bei stabilumo ir sumažėja galimybės sulaukti atpildo už pastangas.

Kaskart, kai užduotis pasirodys neįveikiama, svarbu sumažinti kasdienės veiklos krūvį kartojant visus keturis principus, bet pasirenkant mažiau pasiūlymų. Nuosaikesnis „S ir K“ metodas reiškia, kad turėsite sutrumpinti tvarkymosi užduotį, tvarkomą plotą ar tai užduočiai skiriamą laiką iki įgyvendinamo lygio ir kartosite tą veiksmą tol, kol užduotis bus atlikta ar daugiau nebekels pasipriešinimo.

PAGRINDINIS KETVERTUKAS

Štai jie – jūsų raktas į tvarkingo gyvenimo karalystę.

1. Ketinimai: performuluokite įsitikinimus ir įprastą mąstyseną, sustiprinkite savo ketinimus, nuraminkite protą pasitelkę Švelninančias nuostatas (1–4 rinkinius) ir Dėkingumo nuostatas, tai darykite užsimerkę 1–20 minučių bent kartą per dieną. Atlikite šį pratimą ir atsimerkę tada, kai tik apie tai pagalvosite.

2. Veiksmas: kiekvieną dieną šluokite, pajudinkite, sudėliokite į vietas, surinkite, sutvarkykite, išvalykite arba imkitės vieno daikto, krūvelės, ploto, smulkaus darbelio ir (arba) problemos. Kad išvengtumėte baimės reakcijos, jūsų užduotys turėtų būti kuo mažesnės.

3. Nesitapatinimas: saugokitės savųjų „turėčiau“. Stebėkite ir leiskite emocinių orų permainoms iškilti, „aš“ teiginius pakeisdami „tai yra...“, kaskart apie tai pagalvoję. Taip pat arba pakaitomis tyliai kartokite „tai ne mano“, „nepasiduok tam“ arba „neįsijausk į tai“ kaskart, kai pajusite susierzinimą. Kiekvieną dieną dažniau stabtelėkite ir pajauskite prie to neprisirišdami – kad nuleistumėte garą. (Ei, siūlyčiau grįžti prie 7-o skyriaus skirsnelio „Tvarkymasis – tai jausmai“, jei mintis apie tai, kaip galima atsiriboti jaučiant, jums vis dar svetima ir neaiški.)

4. Atjauta: kasdien sukurkite saugumo ir džiaugsmo pojūtį padarydami bent vieną dalyką, kuris suaktyvintų jūsų pojūčius, priverstų širdį dainuoti, būtų smagus ir skatintų gerai jaustis. Kasdien atlikite grindų pozą. Praskaidrinkite gyvenimą juokdamiesi.

SIŪLOMAS SAVAITĖS UŽSIĖMIMAS

Keturi principai (žr. ankstesnį p.) yra puikus pagrindas savaitiniam savo poreikiams lengvai pritaikomam tvarkymosi planui. Užduotys, kurias rasite 1 priede, suteiks jums galimybę pasitikslinti ketinimus, susirašyti tikslus, stebėti pažangą ir būti atsakingiems. Kai tvarkymasis taps įprastu gyvenimo būdu, šie užsiėmimai bus nebereikalingi.

Štai kaip reikėtų taikyti šias užduotis, kad išsiugdytumėte nuolatinius tvarkymosi įpročius.

1. Pradėkite: pasidarykite savaitinių užduočių, pateikiamų dviejuose 1 priedo puslapiuose, kopijas. Jei norėtumėte užsiėmimus tęsti ilgiau nei savaitę, ką primygtinai jums siūlau, pasidarykite šešias šių dviejų puslapių kopijas – to pakaks šešioms savaitėms.

2. Sudarykite planą: pasirinkite dieną (pageidautina, kad tai būtų ta pati savaitės diena), kurią pildysite užduočių lapą. Sukurkite tikrovišką ir įgyvendinamą planą (kitaip tariant, šiek tiek pasimankštinkite, bet ne tol, kol visiškai išseksite).

3. Pažymėkite varnele (kasdien užduočių lapo apačioje, lentelėje) užduotis, kurias jau atlikote.

4. Peržiūrėkite: savaitei baigiantis peržvelkite savo pažangą ir patikslinkite kitos savaitės ketinimus, jei tik nuspręsite tai tęsti.

5. Atnaujinkite: kiekvieną savaitę pradėkite nuo pradžių užpildydami naują užduočių lapą, net jei praėjusią savaitę jums nepavyko įgyvendinti visų sumanymų.

6. Pagirkite: visada pagirkite save už pastangas, kad ir kokios nedidelės jos būtų. Atminkite: smerkdami save už menką pažangą tik dar labiau sujauksite savo netvarką!

7. Neprivaloma: šį užduočių lapą galite naudoti norėdami įtvirtinti ir aptarti tikslus su kitais „Tvarkymosi ratelio“ palaikymo grupės (ji plačiau aprašyta toliau šioje knygos dalyje) nariais.

IŠLIKITE SAVIMI

Šie žingsneliai padės prasiskinti kelią tikrajam jūsų „aš“. Užklijuokite šiuos sakinius ant veidrodžio, prietaisų skydelio, šaldytuvo ar kompiuterio monitoriaus. Tebūnie tai švelnus priminimas įtraukti pagrindinį ketvertuką į kasdienę savo veiklą. Tai išties gali padėti, ypač jei siūlomas savaitės užsiėmimas jums atrodo pernelyg sudėtingas ir neįveikiamas beždžioniškam protui.

◊ Dėkokite: išreikškite savo dėkingumą.

◊ Sumažinkite ir kartokite: sumažinkite veiklą iki vienos užduoties (ar srities, kuriai skirsite dėmesį, arba laiko vieneto) ir kartokite veiksmus tol, kol atliksite užduotį arba baigsis tam skirtas jūsų laikas.

◊ Atsiribokite pakeisdami „aš“ teiginius į „tai yra...“.

◊ Pakylėkite: nuveikite ką nors tokio, kas pakelia ūpą ir dėl ko gerai jaučiatės.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PLANO SUSIDARYMAS

Remdamiesi siūlomu savaitės užsiėmimu, susidarykite savaitės tvarkymosi planą. Naudokite tvarkymosi dienoraštį arba užduočių lapą, pateikiamą 1 priede.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pildydami dienoraštį įsiklausykite į pasipriešinimą, kylantį dėl kuriamo veiksmų plano ir (arba) atliekant šias užduotis.

◊ Sudarant planą mane labiausiai ramina _________

◊ Sudarant planą mane labiausiai erzina _________

◊ Man nesunku siekti savo tikslų, nes (ei, įvardykite ir pajauskite tą savo esybės dalį, kuri maištauja ir yra įsitikinusi, kad tai anaiptol nelengva) _________

◊ Kai jaučiu, kad pervargau, man nesunku sulėtinti tvarkymosi tempą, nes _________

◊ Pradėjus kelti įgyvendinamus tikslus, man jau pavyko pasiekti (ei, įvardykite ir pajauskite tą savo esybės dalį, kuri mano, kad to vis dar nepakanka) _________

48. TOBULINKITE

Norite pamatyti tai, kas gražu? Pažvelkite į garus,

kylančius ir vingiuojančius iš kavos puodelio, nušviesto

pro langą prasiskverbiančių saulės spindulių.

– Amy Hillman, žinutė tviteryje

Teko pakeisti visas ritinines mūsų svetainės užuolaidas. Laikinos pusiau uždengtų langų terapijos poveikis buvo stulbinantis atradimas. Nebemačiau nė vieno automobilio, namų ar pro šalį einančių žmonių.

Mano akys matė tik viršūnes. Iš savo įprastos vietelės ant sofos regėjau tik pavasariškai sprogstančius medžius!

Šis naujas vaizdas buvo kerintis. Medžius išvydau visai šalia, ko anksčiau nepastebėdavau. Jie, kaip ir laukinė mūsų obelis, laukė pirmos šiltos dienos, kad galėtų galiausiai išleisti pumpurus. Šlamantys žalios, vario ir rausvos spalvos lapų sluoksniai.

Tik dėl matomo pro šakas dangaus lopinėlio pastebiu, kad medžiai šoka! Na ir kvapą gniaužiančios šėlionės ten dedasi.

O kokį grožį jūs aptiksite savo panosėj? Kažkas, kas visada buvo čia pat, tik jūs to anksčiau nepastebėdavote.

Susitelkite į tai.

TOBULINKITE

Kaip jau pastebėjote, knygoje pateikiami keturi frazių rinkiniai. Jie skirti tam, kad į viską žvelgtumėte paprasčiau ir nuramintumėte protą. Prie kiekvieno rinkinio priderintas meditacijos užsiėmimas.

Štai ir vėl juos matote. Kartu jie išties šauniai atrodo, ar ne?

Jie taip pat yra gana universalūs. Be siūlomų kasdienių užsiėmimų, jūs, spręsdami tam tikrą problemą ar jus slegiančius rūpesčius, galite pasitelkti kurį nors frazių rinkinį.

Štai keli pavyzdžiai, kaip jais naudojantis pergudrauti

1. Prisirišimą: jei tvarkote spintą, pilną daiktų, prie kurių esate sentimentaliai prisirišę, arba nešate dėžę į komiso parduotuvę, 1 rinkinys („esu pakankamai...“, „turiu pakankamai“, „yra pakankamai“) gali padėti jums susilpninti savo prisirišimą prie daiktų ir atsisveikinti su jais.

2. Išsekimą: jei jums neduoda ramybės, jaučiatės skubinamas, išsekęs, galite griebtis 2 rinkinio („aš renkuosi palengvėjimą“, „aš renkuosi ramybę“, „aš renkuosi džiaugsmą“) arba naudokite vien tik „aš renkuosi palengvėjimą“.

3. Nekantrumą: jei įstrigote transporto spūstyje, stovite eilėje ar lūkuriuojate skrydžio, kurį atidėjo, arba nerimastingai laukiate, kol gydytojas pasakys jums diagnozę, rinkitės 3 rinkinį („aš esu čia“, „aš esu dabar“, „aš priimu“, „aš leidžiu“). Nepamirškite ramiai kvėpuoti.

4. Įklimpimą: 4 rinkinys („aš ilsiuosi tylumoje“, „aš ilsiuosi sąmoningai“, „aš ilsiuosi“) yra ypač nuostabus atliekant jogos ar taiči pratimus, vaikštant miške ar kai sunku užmigti. Galite naudoti šį rinkinį norėdami pralaužti ledus ir sulaukti įkvėpimo rašyti, kurti ir taip toliau.

Jei nė viena iš šių frazių netinka dabartinei jūsų situacijai ir jūsų neįkvepia, galbūt šie žymaus devynioliktojo amžiaus filosofo Ralpho Waldo Emersono patarimai padės jums atrasti asmeninę mantrą:

Kiekvienam yra savas pamokymas, o nuolankiai klausydamiesi rasime mums tinkamą... Įsibridę į patį galios ir išminties tėkmės (srūvančios į jūsų gyvenimą) vidurį, be didelių pastangų pasistūmėsite tiesos... ir tobulo pasitenkinimo link.

Yra begalė būdų patobulinti savo tvarkymąsi. Kiekviena akimirka – nauja galimybė. Jei kas nors jums šioje kelionėje nesiseka, perjunkite kanalą. Susitelkite į tai, kas iš tiesų kelia ūpą ir palengvina jums naštą.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

TOBULINIMAS

Pradėkite sušvelnindami žvilgsnį ir leisdami širdžiai nuvesti jus žodžio, frazės, vieno iš minėtų keturių frazių rinkinių ar savojo rinkinio link. Atkreipkite dėmesį, kas nutinka, kai paprasčiausiai pasineriate į žodžio ar frazės tėkmę ir leidžiatės jos išjudinami. Kur jus tai nuneša? Kaip jaučiatės?

Jei nė vienas nesuvirpina širdies, užsimerkite ir luktelėkite, kol kas nors jums atsiskleis.

Vėliau išbandykite toliau aprašytą betarpišką meditaciją, ypač jei jaučiatės įklimpę, ir stebėkite, kas nutiks.

BETARPIŠKA MEDITACIJA

1. Pradėkite įsigilindami į savo emocinių orų permainas. Gal jus kamuoja problema, kurios vis nepavyksta išspręsti, pagieža, kurios negalite atsikratyti, arba stresas ir išsekimas dėl to, ko negalite kontroliuoti, pavyzdžiui, nemiegojote visą naktį ar budėjote prie sergančio vaiko, turite taikstytis su triukšmingais kaimynais arba netvarka gatvėse.

2. Pasirinkite tą nuostatų rinkinį, kuris labiausiai tinka jūsų situacijai, ir ugdykitės įprotį kartoti frazes 5–20 minučių užsimerkę arba atsimerkę, kaskart prisiminę.

3. Atkreipkite dėmesį, kaip paskui jaučiatės. Stebėkite kūną, mintis ir visas emocinių orų permainas, kokios tik iškils.

4. Patobulinkite. Ar įtampa, kurią jautėte, vis dar tokia pat stipri kaip anksčiau? Galbūt supratote ir atskleidėte ką nors nauja?

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Akimirką pamąstykite apie tai, kaip jaučiatės pastebėję ką nors nauja savo gyvenime ir kaip tvarkymosi įgūdžių tobulinimas keičia jūsų patirtį. Užrašykite tai dienoraštyje.

◊ Gražus reginys, šią akimirką atsiveriantis man tiesiai prieš akis (kurio anksčiau nepastebėjau), yra _________

◊ Kai sutelkiu dėmesį į grožį, jaučiu _________

◊ Prieš betarpišką meditaciją jaučiausi _________, o po jos _________

◊ Priemonės, galinčios man padėti puoselėti daugiau paprastumo ir grožio savo gyvenime, yra _________

◊ Sąvokos „žiūrėti“ ir „matyti“ man skiriasi tuo, kad _________

49. BŪKITE SU KITAIS

Netapsite savimi, jei būsite vieni.

– Katherine Woodward Thomas ir Claire Zammit

KALBĖJIMAS APIE TVARKYMĄSI...

YRA TVARKYMASIS

Pagal apibrėžimą, apskritimai (arba ratai) riboja erdvę. Jie yra netiesiniai. Jie paslaptingi. Jie generatyviniai. Pridėkite dar nešališkus ir be išankstinių nuostatų individus, kurie nori būti sąmoningi ir nėra prisirišę prie konkretaus rezultato, ir apskritimas tampa saugia ir lengvai perkeliama tvarkymosi priemone.

Taip sudaromos ir mano klausytojų – dažniausiai moterų – grupės. Jos susirenka šešis kartus (tik kartą per savaitę) pasidalyti tvarkymosi pasiekimais ir iššūkiais. Mūsų susitikimai paskatina daugybę gyvų pasakojimų, juoką, nuo jų palengvėja. Kartais diskusijos leidžia atsiskleisti gilesniems emocinių orų permainų įpročiams:

◊ Praradau savojo „aš“ pojūtį.

◊ Netvarka manyje, valandose, tvarkaraščiuose...

◊ Susizgrimbu betvarkanti sūnaus ar dukters knygų spintą, kad išvengčiau savosios.

◊ Nuo frazės „aš renkuosi palengvėjimą“ man šiurpsta oda.

◊ Aš taip pavydžiu tiems, kurie sugeba viską atlikti iki galo.

◊ Girdžiu garsų vidinį balsą, šaukiantį išleiskite mane lauk!

O kartais mes paprasčiausiai sėdime tyloje ir laukiame, kol kas nors nutiks – tiesiog stebime, kokius jausmus tai sukelia.

Nesvarbu, kas iškils, dėl vieno beveik visada galite būti tikri: dažnai nė piršto nepajudinę, kad susitvarkytume namus, pasijuntame kur kas lengviau! Po šitiek metų, praleistų stiprinant tvarkymosi pozicijas, neabejodama galiu pasakyti, kad, susibūrus draugėn su kitomis atjautos kupinomis sielomis, proporcingai padaugėja matomų ir nematomų jūsų sluoksnių, kuriais, tikėtina, jums pavyks atsikratyti.

STEBĖJIMAS YRA TVARKYMASIS

Tvarkymosi ratelio formatas nuo individualaus tvarkymosi skiriasi stebėjimo poveikiu, leidžiančiu atsikratyti prisirišimo įpročių. Būtent ratelio sukuriama saugi aplinka skatina pasakyti ir manyti ką tik nori, nebijant pasmerkimo. Niekas neprivalo sietis ar būti itin prasminga, kad būtų vertinga ir stipru. Kol laikomasi paprastų svarbiausių principų (pavyzdžiui, „čia susirinkome ne tam, kad ką nors taisytume ar koreguotume“, „viskas, ką papasakojame, lieka tarp mūsų“ ir taip toliau), tinka viskas.

Dalyviai pastebi, kad skausmas ir gėda, baimė ir vienišumo jausmas būdingi ne jiems vieniems. Jie turi progą įsitikinti, kad kiekvienas turi savitą prisirišimo prie ko nors būdą: nuosavas gėdingas istorijas, nesmagias silpnybes ir dramas, kvailas keistenybes, tamsias paslaptis. Toks gilus suvokimas padeda žmonėms išlįsti iš slėptuvių, daugiau juoktis ir judėti tiesiai link to stebuklingo erdvumo, iškylančio į paviršių tada, kai kalbame savąją tiesą.

Tai skamba išties šauniai tik dėl to, kad taip iš tiesų yra! Pabandyti juk nieko nekainuoja. Jei jau esate knygų klubo ar paramos grupės dalyvis, apsvarstykite, ar nevertėtų leistis į papildomą šešių savaičių (ar šešių mėnesių) kelionę. Arba pasiteiraukite vieno ar keleto draugų, su kuriais jaučiatės jaukiausiai, galbūt jie susidomėtų ir norėtų prisidėti prie jūsų tvarkymosi nuotykio.

Nustatykite datą ir laiką, susitikimo vietą ir skirkite kokias dvi valandas susirinkimams. O svarbiausia – pasilinksminkite!

SUBURKITE TVARKYMOSI RATELĮ

Kurie jūsų pažįstami žmonės galėtų padėti jums tvarkytis, lėtinti gyvenimo tempą ir stengtis į viską žvelgti paprasčiau? Gal jūs jau priklausote knygų klubui, moterų rateliui, bažnyčios bendruomenei, sodininkystės klubui, siuvimo būreliui, žaidžiate pokerį... ar panašiai? Esu įsitikinusi, kad jūsų gyvenime rastųsi žmonių, kuriems tikrai patiktų leistis į šį nuotykį kartu su jumis – net jei tai tik vienas asmuo, gyvenantis kitoje pasaulio pusėje! Kai yra mobilieji internetiniai įrenginiai ir skaipas, visai nesvarbu, kur žmonės gyvena.

Suburti tvarkymosi paramos grupę taip pat nesudėtinga: visi žingsniai, padėsiantys tai padaryti ir išlaikyti ratelį bei šeši susitikimų darbotvarkių pavyzdžiai išsamiai aprašyti 2 ir 3 prieduose. Šias gaires nesunkiai galima pakeisti ir priderinti, nesvarbu, kokio dydžio grupelė ar tvarkaraštis.

Na, ką pasakysite? Jei kuri nors idėja jus suintrigavo, išbandykite. Galbūt tai jus maloniai nustebins.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PARTNERYSTĖ

Sudarykite 1–5 žmonių, su kuriais būtų galima sukurti tvarkymosi ratelį, sąrašą. Kad įsibėgėtumėte, pasinaudokite žingsniais, aprašytais prieduose. Atkreipkite dėmesį į bet kokį pasipriešinimą, kylantį dėl to, kad ten dalyvausite.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasitelkę „minčių lietų“ baikite sakinius paminėdami tvarkymosi ratelio galimybes, visas įmanomas pasipriešinimo apraiškas ir baimes, kurios jums gali sukliudyti.

◊ Žmonės (draugai, bendradarbiai, šeimos nariai), su kuriais aš jaučiuosi saugiausiai ir kurie galėtų susidomėti šia veikla ir būti mano partneriais: _________

◊ Jaučiuosi saugiai ir man lengva paskelbti, kad noriu suburti grupę, nes (ei, atkreipkite dėmesį į savo baimes ir įvardykite jas) _________

◊ Suėjimas draugėn su kitais leis man pasiekti kur kas aukštesnį tvarkymosi lygį, nes (ei, pajuskite vidinį pasipriešinimą, įvardykite, iš kur jis kyla) _________

◊ Labiausiai trokštu štai ko: _________

50. ĮVERTINKITE IR PASVERKITE

Gyvenimo prasmė yra pamiršti, kas išmokta,

ir prisiminti, kas pamiršta.

– Sufijų išmintis

Na... kaip sekasi?

Savaime suprantama, tvarkymosi sėkmę liudija akivaizdūs išoriniai įrodymai: tuštesnė knygų spinta ir elektroninio pašto dėžutė, nauja simpatija, darbo pasiūlymas. Tačiau kaipgi su vidiniais ženklais? Kiek erdvus, atsiribojęs ir sąmoningas jūs būsite, kai išauš dar vieno šeimos susibūrimo diena? Arba rimtai susirgs vaikas? Ar jums pavyksta sklęsti per gyvenimą beveik dėl nieko nesierzinant?

Tvarkymasis mus, žmones, veikia keistai. Kai atsikratome prisirišimo prie daiktų ar rezultatų ir nebe taip lengvai susierziname, net pamirštame, kad taip būdavo! Gal ir sunku tuo patikėti, bet tai tiesa.

Kokią permainą ar teigiamą pokytį namuose ar gyvenime pastebėjote ir patyrėte pradėję skaityti šią knygą? Jei niekas nešauna į galvą, galbūt šie klausimai sužadins jūsų sąmoningumą.

◊ Ar jaučiatės lengviau? Ramiau?

◊ Ar pastebite, kad dažniau tvarkotės arba jaučiate poreikį tvarkytis ir dėlioti daiktus į vietas?

◊ Ar jūsų namai arba butas atrodo erdvesnis? Mažesnis? Kas nors pasikeitė?

◊ Gal per pastarąjį mėnesį pritraukėte naujų (teigiamų ar neigiamų) galimybių arba santykių?

◊ Ar pasikeitė sveikatos, miego ir valgymo įpročiai?

◊ Ar pasikeitė jūsų santykiai su kuriuo nors šeimos nariu?

◊ Ar atkreipėte dėmesį į paaštrėjusį ar susilpnėjusį uoslės (skonio, lytos, regos, klausos, nuojautos) pojūtį?

◊ Ar jums pavyksta dažniau būti emocinių orų permainų liudininku, užuot buvus dalyviu?

◊ Ar dažniau juokiatės, geriau leidžiate laiką ir įsiliejate į įvykių sūkurį?

◊ Ar susidūrėte su įdomiais sutapimais, sapnais, suvokimo pokyčiais, atradimais?

Neskirstydami pokyčių į gerus ir blogus, prisiminkite, kad žvelgiant plačiau tvarkymasis – smulkus ar rimtas – susijęs su kelių į tą nekomplikuotą ir nesusaistytą, tviskančią ir tvarkingą vidinę erdvę atvėrimu. Kol ego rūpinasi mūsų patogumu, sielai visai nerūpi, patogiai jaučiamės ar ne. Vienintelis jos (sielos) tikslas – padėti mums tobulėti ir vystytis.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

ĮVERTINIMAS

Ši užduotis padės pamąstyti apie permainas, kurias jau patyrėte savo kelionėje.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Baigdami dienoraščio sakinius, apsvarstykite galimybę suformuluoti aiškius ketinimus ir tikslus, kurių norėtumėte pasiekti keliaudami tvarkingesnio ir erdvesnio savojo „aš“ link.

◊ Tam tikros permainos ir aiškumo prošvaistės, su kuriomis susidūriau pradėjęs nuoširdžiai tvarkytis, yra _________

◊ Kai kurie malonūs ir nelabai smagūs šios kelionės rezultatai: _________

◊ Kiti pokyčiai, sapnai, sutapimai, džiaugsmai, su kuriais susidūriau: _________

◊ Buvo naudingiausia ir sušukti mane iš džiaugsmo privertė _________

◊ Nuo šios dienos mano tikslai yra _________

51. MĄSTYKITE PLAČIAU

Atminkite, durys, vedančios į šventovę, slypi jumyse.

– Rumi

Ką galiu pasakyti. Esu mokytoja. Man patinka perteikti esmę kuo trumpiau ir paprasčiau. Jei tik tai padės jums pamatyti, kur buvote ir kur link einate ėmęsi šio tvarkymosi reikalo, žvilgtelėkite į lentelę „Paradigmų pokyčiai tvarkantis“.

Ar labai dešinio stulpelio mintys skiriasi nuo jūsų pasaulėžiūros?

Dar svarbiau, kaip jaučiatės tai skaitydami.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

IŠSISKLEIDŽIAME Į ERDVUMĄ

Paimkite kortelę ir lėtai slinkite ją žemyn lentelėje pateiktu sąrašu, vienu metu atskleisdami po abiejų stulpelių eilutę. Atkreipkite dėmesį į tai, kokios sąvokos ir frazės rezonuoja ar labiausiai jums krinta į akis, o kurios – ne, įvertinkite, kaip jaučiatės įsisąmoninę tai, kas parašyta.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pamąstykite apie tai, kas jumyse pasikeitė, o kas – ne, ir baikite sakinius.

◊ Kai kurios lentelėje pateikiamos mintys, randančios atgarsį vidiniame mano pasaulyje: _________

◊ Sąvokos, su kuriomis man vis dar nesiseka susitvarkyti (kurios mane erzina, nuo kurių man sukasi galva): _________

◊ Jaučiu, kad pradėjęs tvarkytis, pasikeičiau šiais atžvilgiais: _________

52. PRADĖKITE IŠ NAUJO

Ateis laikas, kai manysite, jog viskas baigta.

Tai bus pradžia.

– Louis L’Amour

Naujųjų metų išvakarėse savo feisbuko puslapyje paskelbiau tokią žinutę: „Kiekviena akimirka – tai džiaugsmingi naujieji metai. Mėgaukitės savaisiais!“

Į tai buvo atsiliepta: „Visai šaunu... nauja galimybė viską pradėti iš naujo. Norėčiau, kad man pavyktų tai padaryti tinkamai.“

Aš atsakiau taip: „Mintis padaryti tai tinkamai sufleruoja, kad dabar tą darote klaidingai – tokia samprata, gyvenant dabartyje, neegzistuoja. Siūlyčiau likti prie „dabar“ ir būsite laimingas. Sveikinu vėl viską pradėjus iš naujo!“

Žiūrint iš erdvumo pozicijų, noras ką nors tinkamai atlikti yra paprasčiausias beždžioniško proto pypsėjimas, kai šiam kas nepatinka, jis prie ko nors prisirišęs arba prisimena ką nors... iš praeities. Tai, kas iš tiesų tikra – ir naudinga, – vyksta būtent dabar.

Jei mums artėjant prie paskutinio knygos skyriaus jūs dar patys to nesupratote, štai specialus pranešimas: tvarkymosi kelionė niekada nesibaigia; ji tik gerėja, darosi energingesnė ir smagesnė!

Atminkite: nuoseklumas, o ne kiekybė yra raktas į laisvę ir ilgalaikius pokyčius.

TVARKYMOSI UŽSIĖMIMAS

PRISIMINIMAS

Perskaitykite knygos skyrių „Nuolatinė kelionė: 10 tiesų ir dešimt 10 paslapčių“, kurį rasite po šios dalies santraukos. Kortele uždenkite abu sąrašus lentelėje ir atidenkite po vieną 10 tiesų sąrašo eilutę.

Lygiai taip perskaitykite 10 paslapčių sąrašą.

Atkreipkite dėmesį į eilutes, kurios sukelia didžiausią atgarsį vidiniame jūsų pasaulyje ir verčia jus jaustis nesmagiai.

Susidraugaukite su nesmagiosiomis eilutėmis. Jos yra jūsų mokytojos.

TVARKYMOSI DIENORAŠTIS

Pasinaudokite šiuo skyreliu ir patyrinėkite tiesas ir paslaptis, tiek radusias atgarsį vidiniame jūsų pasaulyje, tiek jo nesulaukusias. Papildykite jį savo tiesomis ir paslaptimis.

◊ Daugiausia atgarsių rado šios tiesos ir paslaptys: _________, (nes _________)

◊ Labiausiai mane suerzinusios tiesos ir paslaptys: _________, (nes _________)

◊ Galiu ramiai tikėti tuo, kad (įterpkite tiesą ar atsakymą iš sąrašo, kuris jums pasirodė nesmagus; įvardykite ir pajuskite jo sukeliamas emocinių orų permainas), nes _________

◊ Tiesa, mano manymu, yra _________

◊ Manau, ilgalaikės sėkmės paslaptis – tai _________

SANTRAUKA

IŠMINTIS

Tvarkymasis natūralus tuo, kad po plėtros laikotarpio ateina susitraukimas.

Įtampą keliančių įpročių tvarkymas į paviršių iškelia sunkumus, apie kuriuos anksčiau nė neįtarėme. Štai kodėl tai vadinama augimo kančiomis.

Sąmoningas gerų / blogų / bet kokių jausmų išgyvenimas atsiribojus yra tvarkymasis.

Egzistuoja pereinamieji tvarkymosi etapai, leidžiantys mums pereiti į visiškai naują sąmoningumo lygmenį.

Ketinimai, veiksmai, nesitapatinimas ir atjauta yra keturi pagrindiniai principai, leidžiantys puoselėti tvarkingus namus ir erdvų gyvenimą; tvarkymasis yra nuoseklus tik tada, kai visi šie keturi principai taikomi ir ugdomi kaip visuma.

Kalbėjimas apie tvarkymąsi ir atidus klausymasis (stebėjimas) taip pat yra tvarkymasis.

Tvarkymosi rateliai padeda proporcingai sumažinti asmeninę ir kolektyvinę naštą.

Nuoseklumas, o ne kiekybė yra raktas į laisvę ir ilgalaikius pokyčius.

Tvarkymosi kelionė niekada nesibaigia; ji tik gerėja, darosi energingesnė ir kur kas smagesnė!

NESIBAIGIANTI KELIONĖ:

10 TIESŲ IR 10 PASLAPČIŲ

Nusprendžiau viską pradėti iš naujo, nusimesti tai, ko buvau išmokyta.

– Georgia O’Keefe

Kadangi tvarkymosi prigimtis yra nuolat skleistis ir plėtotis, norėčiau paraginti jus dažnai peržvelgti šią knygą. Kaskart, kai ją skaitysite, būsite vis kitas žmogus. Galbūt išvysite tai, ko nepastebėjote anksčiau. Gal kai kurie užsiėmimai ar pamąstymai dienoraštyje, kurie anksčiau jums kėlė sunkumų, pasirodys kur kas suprantamesni. Pasitelkite šią knygą, kad pagerintumėte ir patobulintumėte savo įgūdžius ir atsiskleistų tos nuostabios akimirkos, dėl kurių, regis, ir buvo verta stengtis. Naudokite ją kaip vadovą ir ramstį, net jei ir jausitės kur kas labiau susitvarkę! Laikykite ją saugiu prieglobsčiu, keliu, vedančiu savo tikrojo „aš“ link.

Bet nepamirškite, kad užsiėmimai ir metodai, aprašyti šioje knygoje, tėra tik priemonė. Jie negali visiškai pakeisti vidinės jūsų išminties elgtis pagal savo įsitikinimus. Be to, negali būti ir jūsų gebėjimo pajusti, kas veiksminga ir aktualu jums, pakaitalu. 565 m. pr. Kr. Lao Dzė rašė:

Išmokite išsivalyti protą. Išmokite supaprastinti savo veiklą. Jei vis mažiau kliausitės žinojimu, ką reikia padaryti, jūsų darbas bus tikslingesnis ir veiksmingesnis. Pastebėsite, kad jūsų sąmoningumas stipresnis už bet kokius metodus, teorijas ar interpretacijas. Sužinokite, kokiomis produktyviomis gali virsti užsiblokavusios grupės ar individai, kai staiga liaujasi stengęsi viską padaryti teisingai.

Nepamirškite tai darydami džiaugtis ir mėgautis!

Dovanoju jums du sąrašus: „10 tiesų apie tvarkymosi kelionę“ ir „10 ilgalaikės sėkmės paslapčių“. Pasidarykite kopiją ir pasikabinkite juos ten, kur, tikėtina, nuolat galėsite matyti ir leisti jiems nušviesti jums kelią.

1 priedas

TVARKYMOSI PLANAS:

UŽDUOTYS SAVAITEI

________ savaitė

Data _________________________

Kasdien pasirinkite bent po vieną šių keturių principų užsiėmimą.

1. Ketinimai: kad sumažinčiau įtampą, nuraminčiau protą ir pajusčiau pusiausvyrą, iš visų jėgų stengsiuosi taikyti šias Švelninančias nuostatas (įvardykite vieną ar keletą frazių): ______________________ ir tai darysiu po _____ minučių kartą per dieną visą savaitę.

2. Veiksmas: aš (apibraukite vieną) šluosiu, sudėliosiu į vietas, surinksiu, sutvarkysiu, išvalysiu arba imsiuosi vieno iš šių (pasirinkite vieną) daiktų, krūvelių, plotų, problemų, smulkių darbelių kiekvieną šios savaitės dieną.

3. Nesitapatinimas: saugosiuosi tokių „turėčiau“ minčių kaip šios: ______________________; nemalonią ir neigiamą patirtį sąmoningai pakeisiu „tai yra...“ teiginiais; stabtelėsiu ir tai pajausiu taip dažnai, kaip tik prisiminsiu, ir iš visų jėgų stengsiuosi leisti iškilti bet kokioms emocinių orų permainoms nepriimdamas to asmeniškai.

4. Atjauta: pasižadu padaryti (tai) ______________________, kad sau padėčiau, pakelčiau ūpą ir geriau pasijausčiau; visą šią savaitę kasdien atliksiu grindų pozos pratimą.

Kartą per savaitę – užpildykite taip, kaip reikia, ir pažymėkite varnele, kai užduotis bus atlikta.

_________ 1. Imsiuosi šių erzinančių darbelių:

_________ 2. Fiksuosiu savo jausmus, pokyčius, sutapimus, sapnus, nušvitimus.

_________ 3. Sukursiu kitos savaitės tvarkymosi planą (užpildysiu naują savaitės užduočių lapą).

_________ 4. Šią savaitę pridėsiu šias papildomas užduotis ar užsiėmimus:

1) _________________________

2) _________________________

3) _________________________

4) _________________________

5) _________________________

6) _________________________

7) _________________________

8) _________________________

9) _________________________

Užpildykite lentelę įrašydami pasirinktas užduotis ir pažymėkite jas, kai įgyvendinsite.

2 priedas

TVARKYMOSI RATELIS:

TVARKYMOSI PARAMOS

GRUPĖS SUBŪRIMO IR

PALAIKYMO ŽINGSNIAI

Tvarkymosi ratelis yra grupinis patyrimas, analogiškas tam, ką vienam keliautojui reiškia tvarkymosi dienoraštis. Toliau rasite nuosekliai suskirstytas ir išsamiai aprašytas tvarkymosi ratelio sudarymo gaires.

◊ Grupės subūrimas

◊ Pagrindinių taisyklių pavyzdžiai

◊ Pirmo susitikimo – ratelio subūrimo – pavyzdys

◊ Tolesnių susitikimų pavyzdžiai

◊ Sėkmės paslaptys

Jei norite sužinoti, kas yra tvarkymosi ratelis ir kaip tai gali padėti (proporcingai) plėtojant savo tvarkymosi įgūdžius, atsiverskite 49 skyrių „Būkite su kitais“.

Šešių susitikimų darbotvarkių pavyzdžius rasite 3 priede.

GRUPĖS SUBŪRIMAS

Pagalvokite apie grupelę iš 1–6 žmonių, su kuriais galėtumėte 6–12 savaičių puoselėti tvarkingus namus ir erdvų gyvenimą. Rinkitės tik mokančius išklausyti žmones ir tuos, kuriais besąlygiškai pasitikite. Laikykitės toliau nuo tokių draugų ar šeimos narių, kurių varžotės, drovitės ar paprasčiausiai nesmagiai jaučiatės šalia jų. Geriausias būdas sužinoti – paklausti savęs: ar galiu visiškai atsiskleisti būdamas šalia to žmogaus? Ar galėsiu su ja (juo) saugiai jaustis verkdamas, juokdamasis ar dalydamasis gėdingiausiomis akimirkomis? Šią grupę laikykite rezonatoriumi, liudininku, veidrodžiu, padėsiančiu jums pradedant tvarkymosi ir atsisveikinimo su šlamštu kelionę.

Išrinkite žmogų, kuris bus jūsų grupelės vadovas: seks laiką, prižiūrės, kad susitikimas vyktų sklandžiai, ir, jei pavyks, kaitaliokite šią poziciją. Paskirkite nuolatinį susitikimų laiką: jie gali vykti kas savaitę, kartą per dvi savaites ar kartą per mėnesį 6–12 savaičių laikotarpiu. Paskui galite įvertinti, aptarti iš naujo ar dar pridėti savaičių. Jei neišeina visiems susitikti, galite kalbėtis telefonu arba skirti laiko kassavaitiniams konferenciniams skambučiams, pasinaudoti skaipu. Kadangi ratelio sėkmė priklauso nuo kiekvieno nario įsipareigojimo dalyvauti, sutarkite, kiek kartų susitiksite, ir kaip grupė nuspręskite, ar už praleistus susitikimus bus taikomos kokios nors bausmės.

Atsižvelgdami į grupelės dydį, vienam susitikimui skirkite nuo pusantros iki dviejų valandų. Pradėkite įžanginiu susitikimu, kuriame visi dalyviai susipažintų, pasidalytų ketinimais, peržvelgtų pagrindines taisykles ir gautų pirmąją užduotį (atsiverskite toliau aprašytą 1 susitikimą). Pirma užduotis gali būti nusipirkti šią knygą ir pradėti skaityti, kol dar neįvyko pirmasis susitikimas.

3 priede pateikiami šeši darbotvarkių pavyzdžiai, kuriuos nesunku pritaikyti tiek kassavaitiniams, tiek kartą per mėnesį rengiamiems susitikimams. Jei atrodo, kad pernelyg daug reikalaujama prašant dalyvių perskaityti ir atlikti visas per susitikimą siūlomas atlikti užduotis, sumažinkite jų.

PAGRINDINIŲ TAISYKLIŲ PAVYZDYS

Garsiai perskaitykite šį taisyklių sąrašą ir įsitikinkite, kad dalyviai jas įsisąmonino. Nesivaržykite, jei norite ką nors pakeisti.

◊ Klausymasis: tai grupelė, kurioje išklausoma, o ne konsultacija ar patarimų dalijimo kursai; čia susirenkama ne tam, kad ką nors taisytume ir koreguotume.

◊ Stebėjimas: čia susirenkame, kad tiesiog pasidalytume sėkmės ir iššūkių istorijomis ir suteiktume paramą stebėdami emocinių orų permainas, kurių gali kilti, o ne priimdami tai asmeniškai.

◊ Pagarba: kad suteiktume vieni kitiems erdvės, iš visų jėgų stengsimės vengti pertraukinėti ar komentuoti kalbėtoją.

◊ Konfidencialumas: viskas, ką pasakysime, liks tik tarp mūsų.

◊ Kalbėjimas: kiekvieno susitikimo pradžioje paeiliui suteiksime galimybę trumpai pakalbėti visiems norintiems ratelio dalyviams. Labai stengsimės kalbėti apie save; vartosime asmeninį įvardį „aš“ apibūdindami tai, kaip jaučiamės. Kalbėtojas turės rankose kalbėtojo lazdelę ar kokį nors daiktą, liudijantį, kad auditorijos dėmesys turi būti skirtas jai. Kai daiktas bus grąžintas į ratelio vidurį, žinosime, kad jis baigė ir gali kalbėti kas nors kitas.

◊ Lankomumas: kad sukurtume erdvę, kur kiekvienas jaustųsi saugiai, lankysimės visuose susitikimuose, nebent mums sukliudys kokios nors švelninančios aplinkybės. (Pastaba: būtų neblogai patikslinti, kokių gali būti išimčių ir dažno susitikimų praleidimo pasekmių.)

◊ Laiku: gerbdami visus grupelės dalyvius, labai stengsimės susitikimus pradėti ir baigti laiku.

◊ Tyla: jei nė vienas dalyvis nenorės kalbėti, sėdėsime ir tylėsime tiek, kiek buvo skirta šiai susitikimo daliai.

◊ Laiko stebėjimas: prireikus pasitelksime laikrodį arba laikmatį, kad dalijimasis patirtimi ir diskusija vyktų dinamiškai ir progresuotų.

PIRMOJO SUSITIKIMO –

RATELIO SUBŪRIMO – PAVYZDYS

Susėskite ratu; rateliai skatina klausytis ir sveikti. Jeigu esate susitikimo vadovas ar jo padėjėjas, pradėkite pasveikindami ir, jei pageidaujate, pacituodami kokią nors įkvepiančią sentenciją. Perskaitykite pagrindinių taisyklių sąrašą arba pertvarkytą savo grupės taisyklių variantą. Taip pat galite garsiai perskaityti 10 tvarkymosi kelionės tiesų ir 10 ilgalaikės sėkmės paslapčių santrauką (žr. 287 p.).

Įtvirtinę pagrindines taisykles ir davę toną, pradėkite užsiėmimą: naudodami 3 toliau pateiktas (arba savo sukurtas) klausiamąsias užuominas ir kalbėtojo lazdelę ar kitą daiktą, ratu po vieną pasidalykite mintimis. Būkite atsargūs, nes per šią užsiėmimo dalį, kai žmonės dalijasi išgyvenimais, gali kilti tam tikrų emocinių orų permainų.

1. Kodėl esu čia?

2. Ką man reiškia netvarka; kaip ji pasireiškia mano gyvenime; kaip dėl to jaučiuosi?

3. Kas, viliuosi, galėtų pasikeisti man prisidėjus prie šios grupelės?

Didžiąją pirmojo susitikimo dalį skirkite savo viltims, baimėms, iššūkiams ir ketinimams ištyrinėti, be to, nepamirškite laikytis ką tik įtvirtintų pagrindinių taisyklių.

Po kiekvienam suteiktos galimybės kalbėti aptarkite susitikimų strategiją. Nustatykite protingas laiko ribas, pavyzdžiui, kiek savaičių truks jūsų susitikimai, vienas užsiėmimas, išsirinkite pagalbininką ir nutarkite, ar susitikinėsite toje pačioje vietoje, ar ją kaitaliosite.

Paskirkite kito susitikimo datą, laiką ir vietą, taip pat peržvelkite užduotis, paminėtas pirmosios savaitės darbotvarkėje (žr. 3 priedą).

Susitikimą baikite padėka, įžvalga ir (arba) įkvepiančia citata arba 10 tiesų ar 10 paslapčių, jei jų dar neperskaitėte.

TOLESNI SUSITIKIMAI

Pradėkite pasveikinimu, pakylėjančia sentencija arba padėka. Jei reikia, pasikartokite pagrindines taisykles. Apsvarstykite galimybę pradėti Švelninančiomis nuostatomis. Šios meditacijos – puikus būdas nuraminti šėlstantį protą ir duoti toną užsiėmimui.

Pratęskite tardami trumpą žodį. Paraginkite visus ratelyje paeiliui pasidalyti tuo, kas iškilo praėjusią savaitę ar mėnesį. Būkite atsargūs ir atsižvelkite į tai, kad komentarai ir pertraukinėjimas gali būti nervingumo (orų permainų) požymis. Jei esate susitikimo vedėjas (padėjėjas), nepastebimai grąžinkite dalyvius prie to, kas vyksta, ir priminkite jiems, kad kalbėti galima tik tada, kai laikote kalbėjimo lazdelę.

Kiekvienam dalyviui gavus progą pakalbėti, paraginkite visus vėl paeiliui arba kaip kas nori padiskutuoti pagrindinėmis temomis ir aptarti darbotvarkės klausimus.

Pirmomis savaitėmis skirkite laiko peržvelgti „Augimo kančioms“ ir „Tvarkymosi kelrodžiams“, pateikiamiems 46 skyriuje. Pasiteiraukite, ar kas nors susidūrė su tokiu šalutiniu tvarkymosi poveikiu kaip nuovargis, nuotaikų svyravimai, užmaršumas, minčių raizgalynė, energijos perteklius, kompulsyvus elgesys ir kt. Taip pat galite aptarti pasiteisinusias nesmagumo, vangumo ir panašių pojūčių sušvelninimo strategijas (Pastaba: tai itin svarbus tvarkymosi kelionės aspektas, suteikiantis galimybę susidoroti su nemaža emocinių orų permainų dalimi.)

Apibendrinkite peržvelgdami tikslus ir užduotis kitai savaitei (mėnesiui). Jei manote, kad tai praverstų, norėdami lengviau susikaupti ir susidoroti su užduočių našta, savo nuožiūra galite pasinaudoti tvarkymosi plano užduočių lapu (atsiverskite 1 priedą).

Aptarkite kito susitikimo datą, laiką ir vietą.

Susitikimą baikite leisdami kiekvienam žmogui pasakyti po žodį, atspindintį tai, kaip jis jaučiasi tą akimirką. Jei jums liko šiek tiek laiko, susitikimą baikite meditacijos pratimu.

SĖKMĖS PASLAPTYS

Kad tvarkymosi ratelis būtų kuo naudingesnis, norėčiau paraginti jus apsvarstyti šiuos tris svarbiausius dalykus:

1. Laikykitės pagrindinių taisyklių. Sukūrus šventą visų grupelės narių pasitikėjimą vienas kitu, galima bus užtikrinti svarbiausią raktą į sėkmę – saugumo jausmą. Kai jaučiamės saugiai, labiau linkstame paleisti tai, prie ko esame prisirišę.

2. Nebijokite tylos. Tyla atveria kelius ir sukuria galimybes pajusti; nesibaiminkite jos!

3. Nebijokite paslaptingumo. Šią grupinę patirtį laikykite kelione nepramintais takais į savo širdies slėpinius. Nėra nei teisingų, nei klaidingų atsakymų. Niekas negali numatyti ar žinoti, kas bus. Nesvarbu, kas nutiktų, tai ir yra, kas gali nutikti.

3 priedas

TVARKYMOSI RATELIS:

ŠEŠIŲ SUSITIKIMŲ

DARBOTVARKĖS

Kadangi netvarka (ir kalbos apie netvarką) turi niekšišką gebėjimą mus suerzinti ir išmušti iš vėžių, sukūriau šešių pavyzdinių susitikimų darbotvarkes, kad jie vyktų energingiau ir nenukryptumėte nuo savo tikslo.

Pastaba: jei norite sužinoti kiekvieną sėkmingų tvarkymosi paramos grupelių subūrimo ir palaikymo žingsnį, atsiverskite 2 priedą.

1 Susitikimas – sąmoningumas

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 1 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Pradėkite (galioja tik pirmam susitikimui)

◊ Prisistatykite kitiems, papasakokite, kodėl čia atsidūrėte ir kokios naudos tikitės iš dalyvavimo šioje grupėje. (Atsiverskite pirmo susitikimo – ratelio subūrimo – pavyzdį, aprašytą 2 priede.)

2. Apibūdinkite

◊ ką jums reiškia „erdvumas“, kaip tai vyksta jūsų gyvenime, kaip dėl to jaučiatės;

◊ savo atsisveikinimo su tuo, ko buvote įsitvėrę, patirtį ir kokius jausmus tai sukėlė.

3. Dalykitės

◊ tuo, kokį grįžtamąjį ryšį jums siunčia kūnas; kuria iš šešių juslių labiausiai naudojatės;

◊ kaip naudojatės nuojauta ar vidinės išminties šaltiniu; iš kur žinote, kad jūsų gaunami signalai yra tikri ir patikimi;

◊ kaip jaučiatės būdami nežinioje.

4. Aptarkite temas

◊ 1 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

2 SUSITIKIMAS – KETINIMAI

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 2 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Išvardykite pakilimus ir nuosmukius

◊ sutapimus, pokyčius arba patirtas nušvitimo akimirkas;

◊ nesmagias emocinių orų permainas, kurias pastebite dirbdami su šia knyga.

2. Apibūdinkite

◊ kaip jaučiatės sakydami „turiu viską, ko man reikia“;

◊ kaip jaučiatės sakydami „viskas man pavyksta net nesistengiant“ (jei tai skiriasi nuo jausmų ankstesnio teiginio atžvilgiu);

◊ ką jums reiškia žodžiai „visata – neutrali vieta, reaguojanti, į ką aš susitelkiu“.

3. Dalykitės

◊ tuo, kaip tikslų kėlimas keičia jūsų gyvenimą (pavyzdžiui, ar jums visada pavyksta rasti vietą automobiliui pastatyti, jei norite, kad tokia atsilaisvintų);

◊ asmeniniu būdų „elgtis taip, lyg...“ sąrašu;

◊ tuo, ką jums reiškia parodyti dėkingumą; visais pokyčiais ir atsivėrusiomis galimybėmis, kurias pastebėjote gyvenime pradėję kur kas dažniau reikšti dėkingumą;

◊ savo mėgstamiausiais atsisveikinimo ritualais ir tuo, kaip jaučiatės juos atlikdami;

◊ tuo, kaip jaučiatės atlikę 1 meditacijos pratimą „Man pakanka“.

4. Aptarkite temas

◊ 2 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

3 SUSITIKIMAS – VEIKSMAS

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 3 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Išvardykite pakilimus ir nuosmukius

◊ sutapimus, pokyčius arba patirtas nušvitimo akimirkas;

◊ emocinių orų permainas, kurias pastebite dirbdami su šia knyga.

2. Apibūdinkite

◊ kaip jaučiatės sakydami „gerbiu ir vertinu savo daiktus“;

◊ kaip jaučiatės sakydami „gerbiu ir vertinu save“ (jei tai skiriasi nuo jausmų ankstesnio teiginio atžvilgiu);

◊ kaip jaučiatės sakydami „galiu ramiai sulėtinti tempą ir neskubėti“.

3. Dalykitės

◊ tuo, kaip jaučiatės padėdami į vietą tą patį daiktą, sutvarkydami tą patį plotą ar kasdien šluodami;

◊ tomis tvarkymosi užduotimis, kurios sukelia pasipriešinimą; mintimis, kurios gali paskatinti jūsų pasipriešinimą;

◊ dėl „S ir K“ („sumažink ir kartok“) tvarkymo (taikomo fizinei netvarkai ir elgesiui, kurį norite pakeisti) metodo atsiradusiais padariniais, jei tokių buvo;

◊ kaip jaučiatės atlikę 2 meditacijos pratimą „Palengvėjimas“;

◊ erzinančių užduočių (namų ruošos darbų, problemų arba sumanymų, kuriuos reikia pakoreguoti, užbaigti ar skirti jiems dėmesio) sąrašu ir tuo, kaip jautėtės ėmęsi vieno iš jų.

4. Aptarkite temas

◊ 3 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

4 SUSITIKIMAS – NESITAPATINIMAS

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 4 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Išvardykite pakilimus ir nuosmukius

◊ sutapimus, pokyčius arba patirtas nušvitimo akimirkas;

◊ emocinių orų permainas, kurias pastebite dirbdami su šia knyga.

2. Apibūdinkite

◊ kaip jaučiatės sakydami „aš – tai ne mano pasakojimas ir ne mano drama“;

◊ kaip jaučiatės sakydami „esu pranašesnis už savo netvarką“ (jei tai skiriasi nuo jausmų ankstesnio teiginio atžvilgiu).

3. Dalykitės

◊ tuo, ką reiškia „atsiriboti“ ir iš kur žinoti, kad jums pavyko;

◊ sėkmingo atsiribojimo pavyzdžiais ir tuo, kaip jautėtės;

◊ kaip jaučiatės palinkdami link fizinio skausmo ar emociškai sudėtingos situacijos ir šiam prigimčiai prieštaraujančiam žingsniui sušvelninus nemalonius pojūčius;

◊ kaip jaučiatės atlikę 3 meditacijos pratimą „Leiskite“.

4. Aptarkite temas

◊ 4 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

5 SUSITIKIMAS – ATJAUTA

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 5 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Išvardykite pakilimus ir nuosmukius

◊ sutapimus, pokyčius arba patirtas nušvitimo akimirkas;

◊ emocinių orų permainas, kurias pastebite dirbdami su šia knyga.

2. Apibūdinkite

◊ kaip jaučiatės sakydami „aš giliai ir visiškai save priimu“.

◊ kaip jaučiatės sakydami „malonumas – prigimtinė mano teisė“ (jei tai skiriasi nuo jausmų ankstesnio teiginio atžvilgiu).

3. Dalykitės

◊ tuo, ką šią savaitę nuveikėte puoselėdami ir rūpindamiesi savimi; kaip – lengvai ar sunkiai jums sekėsi;

◊ priežastimis, dėl kurių priešinotės rūpindamiesi savimi;

◊ kaip jaučiatės kasdien atlikdami grindų pozos pratimą;

◊ tuo, kaip jautėtės pakvietę save į pasimatymą; ką nusprendėte veikti ir kodėl;

◊ sąrašu būdų, padedančių jums atsiverti, kad išgyventumėte gryną džiaugsmą;

◊ sąrašu dalykų, kurie verčia jus juoktis (pavyzdžiui, juokingiausiais filmais, knygomis, anekdotais);

◊ tuo, kaip jaučiatės atlikę 4 meditacijos pratimą „Ilsėkitės“.

4. Aptarkite temas

◊ 5 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

6 SUSITIKIMAS – IŠMINTIS

Diskusija ratelyje: šia darbotvarke naudokitės tada, kai visi grupelės nariai bus perskaitę 6 knygos dalį. Atlikite šias užduotis ir, jei pakanka laiko ir energijos, galite jas papildyti.

1. Išvardykite pakilimus ir nuosmukius

◊ sutapimus, pokyčius arba patirtas nušvitimo akimirkas;

◊ emocinių orų permainas, kurias pastebite dirbdami su šia knyga.

2. Apibūdinkite

◊ kaip jaučiatės sakydami „galiu be baimės atskleisti savo tikrąjį „aš“;

◊ kaip jaučiatės sakydami „tikiu, kad žinosiu, ką daryti vėliau“.

3. Dalykitės

◊ tuo, kaip tvarkymasis pasirodė jums šiuo tuo daugiau, nei tikėjotės;

◊ dėl „lėto pasinėrimo“ nuostatos tvarkymosi kasdien atžvilgiu atsiradusiais padariniais, jei tokių buvo;

◊ tuo, kaip būsite pasikaustę, kai kitąsyk išvysite kadaise jus įskaudinusį žmogų;

◊ tuo, kaip sužinoti, kad „netapsite savimi, jei būsite vieni“, ir žingsniais, kuriuos žengsite ieškodami paramos po keleto savaičių.

4. Aptarkite temas

◊ 6 knygos dalies santrauką panaudokite kaip tolesnės diskusijos (jei tam pakaks laiko) gaires.

5. Suplanuokite kito susitikimo

◊ strategiją, laiką ir vietą.

TOLESNIAM ĮKVĖPIMUI

Knygos ir straipsniai

Beattie, Melody. The Language of Letting Go Journal: A Meditation Book and Journal for Daily Reflection. Center City, MN: Hazelden, 2003.

Cameron, Julia. The Artist’s Way: A Spiritual Path to Higher Creativity. New York: Jeremy P. Tarcher/Putnam, 1992.

Chödrön, Pema. When Things Fall Apart: Heart Advice for Difficult Times. Boston, MA: Shambhala Publications, 2002.

Chödrön, Pema. The Places That Scare You: A Guide to Fearlessness in Difficult Times. Chapter 22, „The In-Between State.“ Boston, MA: Shambhala Publications, 2005.

Chödrön, Pema. Taking the Leap: Freeing Ourselves from Old Habits and Fears. Boston, MA: Shambhala Publications, 2009.

Emoto, Masaru. The Hidden Messages in Water. Translated by David A. Thayne. Hillsboro, OR: Beyond Words Publishing, 2004.

Heider, John. The Tao of Leadership: Lao Tzu’s Tao Te Ching Adapted for a New Age. Atlanta, GA: Humanics New Age, 1985.

Hicks, Esther, and Jerry Hicks. Ask and It Is Given: Learning to Manifest Your Desires. Carlsbad, CA: Hay House, 2004.

Johnson, Robert A. Owning Your Own Shadow: Understanding the Dark Side of the Psyche. San Francisco: HarperSanFrancisco, 1991.

Katie, Byron. Loving What Is: Four Questions That Can Change Your Life. New York: Harmony Books, 2002.

Katie, Byron. Who Would You Be without Your Story? Carlsbad, CA: Hay House, 2008.

Maurer, Robert. One Small Step Can Change Your Life: The Kaizen Way. New York: Workman, 2004.

McTaggart, Lynne. The Field: The Quest for the Secret Force of the Universe. New York: HarperCollins, 2002.

Naparstek, Belleruth. Your Sixth Sense: Activating Your Psychic Potential. San Francisco: HarperSanFrancisco, 1997.

Nhat Hanh, Thich. Present Moment, Wonderful Moment: Mindfulness Verses for Daily Living. Berkeley, CA: Parallax Press, 1990.

Norris, Gunilla. Being Home: A Book of Meditations. Photographs by Greta D. Sibley. New York: Bell Tower, 1991.

Pert, Candace. Molecules of Emotion: Why You Feel the Way You Feel. New York: Scribner, 1997.

Pollan, Michael. In Defense of Food: An Eater’s Manifesto. New York: Penguin Press, 2008.

Richardson, Cheryl. The Art of Extreme Self-Care: Transform Your Life One Month at a Time. Carlsbad, CA: Hay House, 2009.

Rilke, Rainer Maria. Letters to a Young Poet. Translated by M. D. Herter Norton. New York: W. W. Norton & Company, 1954.

Tolle, Eckhart. The Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment. Novato, CA: New World Library, 1999.

Vienne, Včronique. The Art of Doing Nothing: Simple Ways to Make Time for Yourself. Photographs by Erica Lennard. New York: C. Potter, 1998.

Ware, Bronnie. The Top Five Regrets of the Dying: A Life Transformed by the Dearly Departing. Carlsbad, CA: Hay House, 2012.

Yogananda, Paramahansa. Autobiography of a Yogi. New York: Philosophical Library, 1946.

APIE AUTORĘ

Stephanie Bennett Vogt Didžiosios Britanijos lektorė, knygų „Išminties perlai“ („Pearls of Wisdom“) bei „Mintis, amžiams pakeitusi mano gyvenimą“ („The Thought That Changed My Life Forever“) autorė. 1996 metais ji įsteigė mokymo ir konsultacijų centrą „SpaceClear“ („Erdvės tvarkymas“), kuriame siekiama padėti atkurti pusiausvyrą namuose ir vidiniame gyvenime. Stephanie dėsto įkvepiančią programą visame pasaulyje, įskaitant jogos centrą „Kripalu“ ir Naujosios Anglijos fengšui mokyklą, ir dalijasi unikalia supaprastinimo, asmeninio persitvarkymo ir atsisveikinimo su prisirišimu samprata svetainėje DailyOM, be to, rašo straipsnius Huffington Post. Apsilankykite autorės svetainėje www.spaceclear.com.

Content

Vogt Stephanie Bennett Jūsų vidinė erdvė