Dorbe Herberts

Tas notika Kaķpēdiņu Bulvārī

Herberts Dorbe

Tas notika Kaķpēdiņu Bulvārī

.

DARBOJAS

.

Kaķu skolas direktors

KAĶANAGS

Kaķu vecakais

PEĻUPĒRKONS

Kaķu skolas revidents

ŪSAINIS,

kam tā pārzināšana uzticēta

Tītars

BULDURJĀNIS,

kas māca kaķiem buldurēšanu

Āzis

SPICBĀRDIS,

kas grib mācīt kaķiem savu amatu

Gulbis PLATPLEZNIS,

peldēšanas meistars

Zaķis

GARAUSIS, gargabalnieks

Zutis

GLUMiĶIS,

kam slikti klājās

Ēzelis BILEĀMS, piemīligs un rāms kustonis

Melni, balti un vēl citi kakēni, kopskaitā piecdesmit

Mērkaķis VIEGLAIS,

kas pavisam viegli sverams

Gailis DIŽPIESiS,

lielais dziedātājs

Darbība notiek kaķu skolā, kas atrodas Inču pilsētas galvenajā ielā. Tā saucas Kaķpēdiņu bulvāris

Pirmā aina AR TO SAKAS

Šie ir tie paši kaķi, kas, aši dūraiņus rokās maukuši, uz mežu pēc malkas tad barā braukuši; nepārveduši nekā, braukuši otru reizi, bet atkal nogājis greizi: viena pagale īsa, cita gara. Ko nu šie dara? Biezputru vāra, lai būtu ko likt uz zoba kāra; saēdās labi un gulēt gāja, pa miegiem krāca, ka skanēja visa māja.

.

Otra aina TAISNI UZ PRIEKŠU — MARŠ!

Cik ilgi tad nu tā gulēs? Visam reiz pienāk gals, un tā ari atskan kaķu priekšnieka Peļupērkona dusmīgā balss:

— Balti un melni, un pelēki kaķi, ja negribat vairs strādāt, bet zināt tikai par savu vēderu gādāt, augšā celties un uz kaķu skolu gudrības smelties!

Vn nu visi, skaitā piecdesmit kaķulēni, kaķu meitenes un kaķu zēni, astes gaisā sacēluši kā rungas, rībinādami milzīgas turku bungas, itin kā būtu izcēlies gāganu karš! — viens, divi, taisni uz priekšu —marš!

.

Treša aina KAĶU SKOLĀ

Nonākuši skola un sasēdušies katrs savā solā, pirms tam krietni izvirinājuši durvju un logu viras, lai neierūs, murrādami gaida: kas tik nu būs?

Drīz svinīgi iečāpo skolas direktors Kaķanags pats, tam gludi pieglausts ikkatrs kažoka mats, lai labu priekšzīmi savā cēlajā amatā rādītu un tikai labu sēklu un teicamus dēstus celmainā kaku skolas līdumā stādītu. Tad, it kā skābu pilienu dziļi ieņēmis būtu, sāk viņš savu skolas meistara amatu grūtu un teic:

— Jums augstas gudrības mācītas liks, nekas noklusēts vai apslēpts nepaliks. Kas mācīs un ko īsti, negribu pašlaik visu to sīki uzskaitīt, stundas sāksies rīt, to lieciet aiz auss, lai līdz malām pildītos katram viņa vēl tukšais zinību kauss.

Ceturta aina. JĀAIZMIRST KRĒJUMA ĶēRNE

Nākošajā diena, kaut laiks bija slikts, visi kaķi bija klātu ka likts. Sasēdās solos, viens otrs mazlietiņ smaidīja, bet \isi ar nepacietību skolotāju gaidīja.

Tad aiz, durvīm atskanēja tāda kā buldurēšana ilgi un gari,un klaso gaidītais skolotājs ienāca ari… tītars Buldurjānis, un tūdaļ balsi skaļā klaja viņš vaļā:

Buldurbuldar, kaķu bērni, aizmirstiet uz visiem laikiem krējuma ķērni, tagad būs jāmācās lasīt un rakstīt.

Un tad Buldurjānis ar garu irbuli sāka tos bakstīt, kas bija sola tā vaļīgāk izlaidušies un ar vienu aci mazlietiņ iesnaudušies.

Buldurjānim bija jāmāca kaķiem peļu valodu stingri metodiski, — bet ko šis? Tikai tītariski! Kaķiem tas apnika, tie sāka savu «miu!» un «ņau!». Buldurjanis nobuldurēja:

— Par tik augstām lietām jēgas jums nav! Kaķiem pēc kārtas tad ielika «divi», pats sev — apaļu «pieci» un lepni aizsoļoja, garāko astes spalvu pa zemi vilkdams kā slieci.

Tā pirmā stunda beidzās, un visi kaķi uz mājām mudīgi steidzās, lai no rīta agri celtos un jaunas zinības no kaķu gudrību avota smeltos.

.

Piektā aina DZĪVĒ VAR VISĀDI GADĪTIES

Ar ziņkāri,nebijušu un lielu,nākošajā dienā kaķi soļoja pa ielu, prātodami, kāds skolotājs nu klasē nāks un ko īsti priekšā klāstīs un izskaidrot sāks. Un ienāca klasē kāds brīnum izliektiem ragiem un pāršķeltiem nagiem, vispirms savu bārdu pa šaurajām durvīm papriekšu sev bāzis, nu skaidrs — Spicbārdis āzis. Spicbārdis svarīgi iesāka:

Šai dzīvē patiesi vai* visādi gadīties, tāpēc arī kaķiem jāmācās badīties!

Bet, tikko viņš vārdiem šiem bija izskanēt ļāvis, no visām pusēm — nu piķis lai rāvis! — izcēlās varenu smieklu šalts, smējās visi kaķi, vai tas bija pelēks, cībrains vai balts.

Kaķi smiedamies ņaudēja pretī:

Nu gan jūs izrunājāties gaužām neparasti! Ar ko tad kaki lai badās ar ūsām vai asti?!

Uz vienu brīdi Spicbārdim kļuva skumji, jo saprata viņš, ka izrunājies pavisam dumji, bet tad, it kā sevi mierinādams, ka snīpis tādēļ nav jānokar, skaļi klāja vaļā:

— Ja kaķiem šodien vēl ragu nav, tie izaugt var!

Tā otrā stunda priecīgi beidzās, un visi kaķi mājup steidzās, lai no rīta agri celtos un jaunas gudrības no kaku zinību avota smeltos.

.

Sestā aina BAILES NO ŪDENS

Nākošajā dienā kaķi atkal sanāca kopā un klasē bija tāds troksnis kā spietojošā bišu stropā, jo visus tirdīja jautājums: kas šodien atkal tik jautri nodarbosies ar mums? Turklāt telpā bija ietaisīts prāvs baseins, ar ūdeni piepildīts, bet,kādam nolūkam,— tas pagaidām vēl bija kā miglā tīts.

Pēc neilga laika gāzelēdamies klasē iesoļoja liels u 11 balts, ar garu kaklu, cienīgs un stalts Platpleznis gulbis. No kaķu trokšņošanas pat neapstulbis, tūdaļ seko ja lēciens smuks, un gulbis iesēdās baseinā — plūks!

Bet nepaspēja viņš labi meldri, ka apmācīs kaķus peldēt, pieņēmās kaķu brēka, ka nodrebēja vai visa skolas ēka. Ir taču visiem zināma lieta, ka kaķim ūdens pasaulē visbriesmīgākā vieta; viņš katru bridi gatavs kauču nagus uz galodas deldēt, tikai ne peldēt!

Tā ne ar ko ši mācību stunda beidzās, un visi kaķi mājup steidzās, lai rīta agrumā celtos un jaunas zinības no kaku gudrību avota smeltos.

Septītā aina. vienmer uz kajam

Nākošajā diena ka lads vilnas baķis klasē pēkšņi ievēlās kaut kas mīksts un vilnains — Garausis zaķis.

Viņš stalli uzgrieza vienu ūsu, tad otru, pakasīja aiz labās, tad kreisas auss it veikli un žigli, jo zaķis savās izdarības nekad nav gauss. Vai viņš gan mācīs kaķiem smiešanu, ko pats mīl darīt ar savu pāršķelto lupu'!' Nekā — šis mācīšot kaķiem skriešanu.

Tikko Garausis šo vēsti pasludināja, tūdaļ sacēlās liels troksnis un lērums vaļā gāja. Kaķi sauca, ka viņi pietiekoši žigli protot jau skriet —Garausis ar savām mācībām vienu māju lai tālāk iet. Lai skrien sacīkstēs zirgi, lai skrien pasaules olimpiādēs visādi rekordisti, kas panakl grib, lai pretinieku sasniegumi tiktu sist i, bet kaķi jau tagad katru peli noskriet var, ja vien tas \ajadzigs žurku ar!

Ka ne ne, Garausis samierinājās, piecēlās kājās nn, ausis pieglaudis, projām šmauca, bet kaķi mājup trauca, lai nla agrumā celtos un jaunas gudrības no kaĶu zinību avota smeltos,

.

Astotā aina svinīgums pagalam

Nākošajā diena kaķus mācīt ieradās vēl viens garausis, likai šis bija no citas sugas un saucās ēzelis, vārdā Bileāms, visumā lopiņš piemīlīgs, ērmīgs un rāms.

Tikko Bileāms, garās ēzeļa ausis sakustinājis, klases priekšā visā nopietnībā svinīgi stājis, ieteicās, ka viņš mācīs pacietību un nastu nešanas zinības, ne vēsts vairs nepalika no ievadītās svinības. Kaķi atkal sacēla jāri un kliedza, ka viņi nedarīšot sev pāri, lai krautu kā verdzības laikos vecos ēzeļa nastas plecos. Ja vajadzīgs saiņus ar peļādiņām uz Rīgu vest, pats ēzelis varot tās nest, bet, ja sakrātos pilns ratu vezums, ēzeli talkā lūgšot un pašu to ratos jūgšot!

Ko ēzelis, šis krietnais darba vīrs? Ka ne — ne, viņš bilda, cits lai jūsu galvas ar gudrībām pilda, bet kaķi devās mājup, lai no rīta agri celtos un jaunas zinības no kaķu gudrību avota smeltos.

.

Devītā aina TAUKS KUMOSS

Nākošaja diena kaķi labprāt bija kā saukti atkal klāt. Ar izbrīnu viņi vēroja stikla trauku, bet tajā traukā kumosu mīkstu un tauku. Tas bija zutis Glumiķis, kas tur pa iekšu veikli locījās, to darīja vai nu aiz priekiem, vai tīšām mocījās. Bet izklīda visas šaubas un noslēpumi, kad no zuša mutes nāca vārdi — it kā apviļāti un glumi, ka viņš kaķiem mācīšot kaulu vingrošanu.

Nu tavu runāšanu! Kas var ar mērenu kaķi sacensties liekties līkumos, ja vajadzīgs — .savilkties deviņos līkumos? Neviens! Kas vēl prot no vislielākā augstuma nokrist ka kaķis uz kājām? Neviens! Tāpēc savas mums jau zināmās pamācības vari paturēt pie sevis, bet mēs, tencinādami tam, kas tik garšīgu kumosu devis …

Un kaķi ar gardu muti pa visiem notiesāja to zuti, ka itin nekas nepalika no tā vairs pāri, jo viņi, kā zināms, uz zivīm pagalam kāri.

Tad kaķi omulīgi soļoja mājup, lai no rīta agri celtos un jaunas gudrības no kaķu zinību avota smeltos.

iliiii

Desmita aina DO RE MI

Nākošajā dienā itin kā miezīša mucai būtu pavilkta vaļā spunda — tāda bija stunda! Jo redziet, kas par lietu: gailis Dižpiesis uz katedras bija ieņēmis skolotāja vietu. Viņš, tikko gaiļu mūzikas augstskolu beidzis, uz šejieni steidzis, lai pasaulei par prieku un patikšanu mācītu kaķiem kora dziedāšanu.

Dižpiesis, protams, visu ņēma smalki pēc notīm: solfedžo, do-re-mi, oktāvas, taktis, bet kaķiem visas šīs lietas bija tumšas kā rudeņa naktis. Kaķi pamazām sāka ausīties, jo apnika klausīties; tad ar vienu rāvienu trakāk par vērša māvienu no piecdesmit rīklēm laida vaļā, cik jaudas, īsta estrādes koncerta gaudas.

Ja divi kaķi ņaud, mazbērni raud, bet, kad to dara kaķi piecdesmit, taisni ausis pušu sit un prātus jauc; lad arī Dižpiesim beidzot bija par daudz! Viņš apslāpēja sevī augsta un slavena dziedātāja dziņu un deva kājām ziņu. Bet kaķi? Beiguši koncertu savu, devās mājup, lai no rīta agri celtos un jaunas gudrības no kaku zinību avota smeltos.

.

Vienpadsmitā aina. vieglais un čiks

Ko sacīt par nākošo dienu? Tikai to vienu: kaut kas nebijis! Klasē kā no gaisa ielidoja mērkaķis Vieglais, visādi klanīdamies, izlocīdamies, taisni kā ap pirkstu tīdamies, tuvāk spogulim manīdamies. Un, kad viņš pateica, ka mācīšot kaķīšiem skaistuma kopšanu un smalku uzvešanos, — kas notika pēc tam, to aprakstīt nav spēkos manos.

Tas bija jāredz, kā viņi visi tūdaļ sāka spoguļoties un grozīties, kā glaudījās, turpu un atpakaļ steidzīgi šaudījās, no lieliem priekiem itin kā apsviluši un savā kaķa prātā vai sajukuši. Neko tie nevēlējās vairs zināt, vienīgi savu radagabalu mērkaķi un viņa ākstības atdarināl. Kas lai zina, kā šie ērmi būtu beigušies, ja vecais runcis direktors Kaķanags un revidents Ūsainis nebūtu šurpu steigušies.

Kaķanags bija prātīgs un stingrs vīrs, no viņa bargā skatiena gaiss klasē acumirklī kļuva tīrs. No Vieglā nebija vairs ne pēdas, bet kaķiem nu sākās kaķu bēdas. Kaķanags un Ūsainis izklaušināja vingri, cik savās zināšanās kaķi stingri. Bet izrādījās, ka viņu mācēšana viens vienīgs — čiks!

— Nē-ē, tā tas, mīlīši, nepaliks! — teica Kaķanags, kad visi kaķi eksāmenos izkrita cauri, jo tukši bija viņu vieglie pauri.

Tā Kaķanags lika kaķīšiem viņu līdzšinējos nedarbus labi pārdomāt, bet rīt visi neiztrūkstoši — kā naglas lai būtu klāt!

.

Divpadsmita aina SARAKSTS UN PARAKSTS

un tad pienāca kārta nākošajai dienai. Kaķi kārtīgi sasēdās klasē no sienas līdz sienai. Viņi zināja, ka vaļībām un nerātnībām nu gals, bet stingri valdīs Kaķanaga varenā balss.

izbeidzās vaļas dienas, un parādījās pie klases gaišākās sienas stundu saraksts, bet zem tā — Kaķanaga pašrocīgs paraksts. Tur nu skaidri bija sacīts, kas kakiem vīnu skolā tiks mācīts.

Tā nu kaķiem šogadējiem un pērniem bija kārtīgi jāmācās itin kā cilvēku bērniem. Kā viņiem veicās ar mācībām un uzvedību; kas notiek, kad tintes trauks paliek cieši neaizbāzts, — tas jau cits, jaunas bilžu grāmatas stāsts. Nav gan kaķulēniem nekādas jēgas par krietnām meitenēm un zēniem. Labas mācības kaķa galvā lāgā negrib iet iekšā, tur kaķu nerātnības jau priekšā, jo — kauču Incītim uzvilkts meitenes tērps vai zēna praķiš — kaķis paliek kaķis!

Герберт Дорбе Нa БУЛЬВАРЕ КОШАЧЬИ ЛАПКИ Издательство «Лиесма» На латышском языке Художник И Звагузис

Redaktors I. Lasmanis. Māksi, redaktors

H.     Purviņš. Tehn. redaktore A Pētersone

Korektore V. Krlle. Nodota salikšanai 1970. g. II. decembrī. Parakstīta iespiešanai 1971. g. 20. februārī. Ofseta papīrs 100 g.. lormāts 84X90/16.

I.            7S flz. Iespiedi., 2,45 uzsk. iespiedi ; 3,36 izdevn. I. Metiens 60 000 eks Maksā

45 kap.

Izdevniecība «Liesma», Rigā. Padomju bulv. 24. Izdevn. Nr. 24079/B92. Iespiesta Latvijas PSR Ministru Padomes Preses komitejas Rīgas Paraugtipogrāfijā, Vienības gatvē II. Pašūt. Nr. 11345.

Content

Dorbe Herberts Tas notika Kaķpēdiņu Bulvārī

DARBOJAS

Pirmā aina AR TO SAKAS

Otra aina TAISNI UZ PRIEKŠU — MARŠ!

Treša aina KAĶU SKOLĀ

Ceturta aina. JĀAIZMIRST KRĒJUMA ĶēRNE

Piektā aina DZĪVĒ VAR VISĀDI GADĪTIES

Sestā aina BAILES NO ŪDENS

Septītā aina. vienmer uz kajam

Astotā aina svinīgums pagalam

Devītā aina TAUKS KUMOSS

Desmita aina DO RE MI

Vienpadsmitā aina. vieglais un čiks

Divpadsmita aina SARAKSTS UN PARAKSTS