Vecā Derība. 1.Laiku grāmata

Vecā Derība. 1.Laiku grāmata

1. nodaļa

1 Ādams, Sets, Ēnošs,

2 Kenans, Mahalaleēls, Jareds,

3 Enohs, Metuzāls, Lamehs,

4 Noa, Šems, Hams un Jafets.

5 Jafeta dēli bija Gomers un Magogs, Madajs un Javans, Tubals un Mešehs, un Tirass.

6 Un Gomera dēli bija Aškenass un Difats, un Togarmass.

7 Un Javana dēli bija Elīsa, Taršišs, kitieši un rodanieši.

8 Un Hama dēli bija Kušs un Micraims, Puts un Kānaāns.

9 Un Kuša dēli bija Šeba, Havila, Sabta, Raāma un Sabteka. Un Raāmas dēli bija Šeba un Dedans.

10 Un Kušs dzemdināja Nimrodu, un tas sāka varoņu gaitas zemes virsū.

11 Un Micraims dzemdināja luditiešus, anamiešus, lehabiešus, naftuhiešus,

12 patrusiešus, kasluhiešus (no kuriem cēlušies filistieši) un kaftoriešus.

13 Un Kānaāns dzemdināja savu pirmdzimto Sidonu un Hetu,

14 un jebusieti, amorieti un girgasieti,

15 un hevieti, arkieti un sinieti,

16 un arvadieti, cemarieti un hamatieti.

17 Un Šema dēli bija Ēlāms, Asurs, Arpahšads, Luds un Arāms, Ucs, Huls, Gēters un Mesehs.

18 Un Arpahšads dzemdināja Šelu, bet Šela dzemdināja Ēberu.

19 Un Ēberam dzima divi dēli: viena vārds bija Pelegs, jo viņa dzīves laikā tika zeme sadalīta, bet viņa brāļa vārds bija Joktans.

20 Un Joktans dzemdināja Almodadu un Šelefu, Hacarmavetu un Jerahu,

21 un Hodorāmu, Ūzalu un Diklu,

22 un Ēbalu, Abimaēlu un Šebu,

23 un Ofīru, Havilu un Jobabu; šie visi bija Joktana dēli.

24 Šems, Arpahšads, Šela,

25 Ēbers, Pelegs, Regus,

26 Serugs, Nahors, Tera,

27 Ābrāms, tas ir Ābrahāms.

28 Ābrahāma dēli bija Īzāks un Ismaēls.

29 Šīs ir viņu ciltis: Ismaēla pirmdzimtais bija Nebajots, pēc tam Kedars, Adbeēls un Mibsāms,

30 Mišma, Duma, Masa, Hadads un Tema,

31 Jeturs, Nafiss un Kedma; šie bija Ismaēla dēli.

32 Un Ketūras, Ābrahāma blakussievas, dēli bija Zimrans, Jokšans, Medans, Midiāns, Jišbaks un Šuahs. Un Jokšana dēli bija Šeba un Dedans.

33 Un Midiāna dēli bija Ēfa, Ēfers, Enohs, Abida un Elda; šie visi bija Ketūras dēli.

34 Un Ābrahāms dzemdināja Īzāku, un Īzāka dēli bija Ēsavs un Israēls.

35 Ēsava dēli bija Ēlifass, Reguēls, Jeuss, Jaālāms un Korahs.

36 Ēlifasa dēli bija Temans, Omārs, Cefijs, Gatāms, Kenass, Timna un Amaleks.

37 Un Reguēla dēli bija Nahats, Zerahs, Šamma un Misa.

38 Un Seīra dēli bija Lotans, Šobals, Cibeons, Ana, Dišons, Ēzers un Dišans.

39 Un Lotana dēli bija Horiss un Homāms, bet Lotana māsa bija Timna.

40 Šobala dēli bija Aljans, Manahats, Ēbals, Šefiss un Onāms. Un Cibeona dēli bija Aja un Ana.

41 Un Anas dēls bija Dišons. Un Dišona dēli bija Hamrans un Ēšbans, Jitrans un Kerans.

42 Ēzera dēli bija Bilhans, Saāvans un Jaākans. Dišana dēli bija Ucs un Arans.

43 Un šie ir tie ķēniņi, kuri valdīja Edoma zemē, pirms kāds ķēniņš bija valdījis pār Israēla bērniem: Bela, Beora dēls, un viņa pilsētas vārds bija Dinhaba.

44 Un Bela nomira, un viņa vietā par ķēniņu kļuva Jobabs, Zeraha dēls, no Bocras.

45 Un Jobabs nomira, un Hušāms no Temana zemes kļuva ķēniņš viņa vietā.

46 Un Hušāms nomira, un Hadads, Bedada dēls, kļuva ķēniņš viņa vietā; viņš bija tas, kas sakāva Midiānu Moāba laukā, un viņa pilsētas vārds bija Avita.

47 Un Hadads nomira, un Samla no Masrekas kļuva ķēniņš viņa vietā.

48 Un, kad Samla nomira, tad Sauls no Rehobotas, pie Eifratas upes, kļuva ķēniņš.

49 Un, kad Sauls nomira, tad Baal-Hanans, Ahbora dēls, kļuva ķēniņš viņa vietā.

50 Un Baal-Hanans nomira, un Hadads kļuva ķēniņš viņa vietā; viņa pilsētas vārds bija Pagija, un viņa sievas vārds bija Mehetabeēle, Matredas meita, Mezahaba mazmeita.

51 Un Hadads nomira. Un Edoma vadoņi bija: vadonis Timna, vadonis Alja, vadonis Jetets,

52 vadonis Oholibāma, vadonis Ela, vadonis Pinons,

53 vadonis Kenass, vadonis Temans, vadonis Mibcars,

54 vadonis Magdiēls, vadonis Īrāms; šie ir Edoma vadoņi.

1.Laiku grāmata

2. nodaļa

1 Šie ir Israēla dēli: Rūbens, Simeons, Levijs un Jūda, Isašars un Zebulons,

2 Dans, Jāzeps un Benjamīns, Naftalis, Gads un Ašers.

3 Jūdas dēli bija Gers, Onans un Šela; šos trīs viņam dzemdēja kānaāniete, Bat-Šuas meita. Bet Gers, Jūdas pirmdzimtais, bija ļauns Tā Kunga acīs, tāpēc Tas Kungs viņu nonāvēja.

4 Un Tamāra, viņa vedekla, dzemdēja viņam Perecu un Zerahu, pavisam Jūdas dēlu bija pieci.

5 Pereca dēli bija Hecrons un Hamuls.

6 Un Zeraha dēli bija Simrijs, Ētans, Hemans, Halkols un Dara; pavisam pieci.

7 Un Karmija dēli bija Ahans, kas apbēdināja Israēlu un kas izdarīja pārkāpumu pret to, kas nolemts iznīcībai.

8 Un Ētana dēls bija Asarja.

9 Un Hecrona dēli, kas viņam tika dzemdēti, bija Jerahmeēls, Rams un Helubajs.

10 Un Rams dzemdināja Aminādabu, bet Aminādabs dzemdināja Nahšonu, Jūdas cilts vadoni.

11 Un Nahšons dzemdināja Salmu, bet Salma dzemdināja Boāsu,

12 un Boāss dzemdināja Obedu, un Obeds dzemdināja Īsaju,

13 un Īsajs dzemdināju savu pirmdzimto dēlu Ēliābu un savu otru dēlu Abinādabu, un trešo - Šimeju,

14 un Netaneēlu ceturto, un Radaju piekto,

15 Ocemu sesto, Dāvidu septīto.

16 Un viņu māsas bija Ceruja un Abigaila, un Cerujas dēlu bija trīs: Abišajs, Joābs un Asahēls.

17 Un Abigaila dzemdēja Amasu, un Amasas tēvs bija ismaēlietis Jeters.

18 Un Kālebs, Hecrona dēls, dzemdināja bērnus no savas sievas Azubas un no Jerigotas, un šie ir viņu dēli: Ješebs, Šobabs un Ardons.

19 Pēc Azubas nāves Kālebs sev apņēma Efratu, un tā viņam dzemdēja Hūru.

20 Un Hūrs dzemdināja Ūriju, bet Ūrijs dzemdināja Becaleēlu.

21 Un pēc tam Hecrons iegāja pie Mahīra, kas ir Gileāda tēvs, meitas un to apņēma par sievu, būdams sešdesmit gadus vecs, un tā viņam dzemdēja Segubu.

22 Un Segubs dzemdināja Jaīru, kuram piederēja divdesmit trīs pilsētas Gileāda zemē.

23 Un Gešūrs un Arāms tiem atņēma Jaīra telšu ciemus un Kenatu ar tās mazajām pilsētām, pavisam kopā sešdesmit pilsētas. Un šie visi bija Mahīra, Gileāda tēva, dēli.

24 Un pēc Hecrona nāves Kāleb-Efratā Hecrona sieva Abija dzemdēja viņam Ašhūru, Tekojas tēvu.

25 Un Jerahmeēla, Hecrona pirmdzimtā, dēli bija: pirmdzimtais Rams, tad Būna, Orens, Ocems un Ahija.

26 Un Jerahmeēlam bija vēl arī cita sieva, un tās vārds bija Atara, un tā bija Onāma māte.

27 Un Rama, Jerahmeēla pirmdzimtā, dēli bija Maācs, Jamīns un Ēkers.

28 Un Onāma dēli bija Šamajs, Nadabs un Abišurs.

29 Un Abišura sievas vārds bija Abihaila, un tā viņam dzemdēja Ahbanu un Molidu.

30 Un Nadaba dēli bija Seleds un Apaims; bet Seleds nomira bez bērniem.

31 Un Apaima dēls bija Jišijs, un Jišija dēli bija Šešans, un Šešana dēls bija Ahlajs.

32 Un Jādas, Šamaja brāļa, dēli bija Jeters un Jonatāns; bet Jeters nomira bez bērniem.

33 Un Jonatāna dēli bija Pelets un Zaza. Šie visi bija Jerahmeēla dēli.

34 Un Šešanam nebija dēlu, bet vienīgi meitas; un Šešanam bija kalps, kāds ēģiptietis, un viņa vārds bija Jarha.

35 Un Šešans deva savu meitu Jarham, savam kalpam, par sievu, un tā viņam dzemdēja Ataju.

36 Un Atajs dzemdināja Nātānu, un Nātāns dzemdināja Zabādu,

37 un Zabāds dzemdināja Eflalu, un Eflals dzemdināja Obedu,

38 un Obeds dzemdināja Jehu, bet Jehus dzemdināja Asarju,

39 un Asarja dzemdināja Helecu, un Helecs dzemdināja Elasu,

40 un Elasa dzemdināja Sisemaju, bet Sisemajs dzemdināja Šalumu,

41 un Šalums dzemdināja Jekamju, bet Jekamja dzemdināja Ēlišāmu.

42 Un Kāleba, Jerahmeēla brāļa, dēli bija Meša, viņa pirmdzimtais, viņš ir Zifa tēvs, un Marešas, Hebrona tēva, dēli.

43 Un Hebrona dēli bija Korahs, Tapua, Rekems un Šama.

44 Un Šama dzemdināja Rahāmu, Jorkāma tēvu, un Rekems dzemdināja Šamaju.

45 Un Šamaja dēls bija Maons, bet Maons bija Beit-Cūras tēvs.

46 Un Ēfa, Kāleba blakussieva, dzemdēja Haranu, Mūcu un Gazesu, bet Harans dzemdināja Gazesu.

47 Un Jahdaja dēli bija Regems, Jotāms, Gēšans, Pelets, Ēfa un Šaāfs.

48 Un Maāha, Kāleba blakussieva dzemdēja Šeberu un Tirhanu.

49 Un viņa dzemdēja arī Šaāfu, Madmanas tēvu, un Ševu, Mahbenas tēvu un arī Gibeas tēvu; bet Ahsa bija Kāleba meita.

50 Šie bija Kāleba dēli. Hūra dēls, Efratas pirmdzimtais, bija Šobals, Kirjat-Jeārima tēvs,

51 Salma, Bētlemes tēvs, un Harefs, Bet-Gaderas tēvs.

52 Un Šobalam, Kirjat-Jeārima tēvam, bija dēli: Harojs, kā arī puse no manahatiešiem.

53 Bet Kirjat-Jeārima ciltis bija jetrieši, putieši, šumatieši un mišrajieši; un no tiem ir cēlušies corātieši un eštaūlieši.

54 Un Salmas dēli bija Bētleme un netofatieši, Aterot-Bet-Joāba un puse no manahatiešiem, proti, corieši,

55 un rakstvežu ģimenes, kas dzīvoja Jabecā: tirjatieši, šimeatieši un šūhatieši. Šie ir kinieši no Hamata, Bet-Rehaba tēva.

1.Laiku grāmata

3. nodaļa

1 Un šie bija Dāvida dēli, kuri viņam piedzima Hebronā: pirmdzimtais Amnons, no jezreēlietes Ahinoāmas; otrais Daniēls, no karmelietes Abigailas,

2 trešais Absaloms, Gešūras ķēniņa Talmaja meitas Maāhas dēls, ceturtais Adonja, Hagitas dēls,

3 piektais Šefatja, no Abitalas, sestais Jitrāms, no viņa sievas Eglas.

4 Šie seši dēli viņam tika dzemdēti Hebronā; tur viņš valdīja septiņus gadus un sešus mēnešus, bet Jeruzālemē viņš valdīja trīsdesmit trīs gadus.

5 Un šie viņam tika dzemdēti Jeruzālemē: Šimejs, Šobabs, Nātāns un Salamans, šie četri, no Bat-Šuas jeb Batsebas, Amiēla meitas;

6 un Jibhars, Ēlišua, Ēlifelets,

7 Nogahs, Nefegs, Jafija,

8 Ēlišāma, Ēljada, Ēlifelets, kopā deviņi.

9 Šie visi ir Dāvida dēli, neminot tos, kas viņam bija dzimuši no blakussievām; un Tamāra bija viņu māsa.

10 Un Salamana dēls bija Rehabeāms, un viņa dēls Abija, un tā dēls Asa, un tā dēls Jošafats,

11 tā dēls Jorāms, un tā dēls Ahasja, un viņa dēls Joass,

12 tā dēls Amacja, tā dēls Asarja, tā dēls Jotāms,

13 tā dēls Ahass, tā dēls Hiskija, tā dēls Manase,

14 tā dēls Amons, un tā dēls Josija.

15 Un Josijas dēli bija: pirmdzimtais Johanans, otrais Jojakims, trešais Cedekija, ceturtais Šalums.

16 Un Jojakima dēls bija Jehonja, un tā dēls Cedekija.

17 Un Jehonjas, tā trimdinieka, dēls bija Šealtiēls,

18 un Malhirāms, Pedaja, Šenacars, Jekamja, Hošama un Nebadja.

19 Un Pedajas dēli bija Zerubābels un Šimejs. Un Zerubābela dēli bija Mešullāms un Hananja, un Šelomīte bija viņu māsa,

20 un Hašuba, Ohēls, Berakja, Hasadja, Jūšabheseds, šie pieci.

21 Un Hananjas dēli bija Pelatja un Jesaja; Refajas dēli, Arnana dēli, Obadjas dēli, Šenanjas dēli.

22 Un Šenanjas dēls bija Šemaja, un Šemajas dēli: Hatušs, Jīgals, Bariahs, Nearja un Šafats, seši.

23 Un Nearjas dēli bija Ēlisoenajs, Hiskija un Azrikāms, trīs.

24 Un Ēlihoenaja dēli bija Hodavja, Ēljašibs, Pelaja, Akubs, Johanans, Dalja un Ananijs, septiņi.

1.Laiku grāmata

4. nodaļa

1 Un Jūdas dēli bija Perecs, Hecrons, Karmijs, Hūrs un Šobals.

2 Bet Reaja, Šobala dēls, dzemdināja Jahatu; un Jahats dzemdināja Ahumaju un Lahadu. Šīs ir corātiešu dzimtas.

3 Un šie ir Hūra, Ētama tēva, dēli: Jezreēls, Jišma un Jidbašs, un viņu māsas vārds bija Haclelponija,

4 un Pnuēls, Gedora tēvs, bet Ēzers ir Hušas tēvs. Šie ir Hūra, Efratas pirmdzimtā, Bētlemes tēva, dēli.

5 Un Ašhūram, Tekojas tēvam, bija divas sievas: Helea un Naāra.

6 Un Naāra viņam dzemdēja Ahuzāmu, Heferu, Teimeni un Ahaštari. Šie ir Naāras dēli.

7 Un Heleas dēli bija Cerets, Jihars un Etnans.

8 Un Kocs dzemdināja Anūbu un Cobebahu un Aharhēla, Haruma dēla, dzimtas.

9 Bet Jabecs bija vairāk godāts par saviem brāļiem; un viņa māte bija nosaukusi viņu vārdā Jabecs, sacīdama: "Es viņu esmu sāpēs dzemdējusi."

10 Un Jabecs piesauca Israēla Dievu, sacīdams: "Kaut Tu mani svētīdams svētītu un paplašinātu manas robežas un kaut Tava roka būtu allaž ar mani, un kaut Tu mani pasargātu no nelaimes, ka man nebūtu jācieš sāpes!" Un Dievs lika tam notikt, ko viņš bija lūdzis.

11 Un Helubs, Šuaha brālis, dzemdināja Mehīru, un tas ir Eštona tēvs.

12 Un Eštons dzemdināja Bet-Rafu, Paseahu un Tehinnu, kas bija Īr-Nahašas tēvs. Šie ir Rehas vīri.

13 Un Kenasa dēls bija Otniēls, kā arī Šeraja. Bet Otniēla dēls bija Hatats.

14 Bet Meonotajs dzemdināja Ofru, un Šeraja dzemdināja Joābu, kas bija amatnieku ielejas tēvs, jo tie bija amatnieki.

15 Un Kāleba, Jefunnas dēla, dēli bija Īrus, Ēla un Naāms, un Ēlas dēls bija Kenass.

16 Un Jehaleēla dēli bija Zifs, Zifa, Tirja un Asareēls.

17 Un Ezras dēli bija Jeters, Mereds, Ēfers un Jalons. Un šie ir Bitjas, faraona meitas, dēli, ko Mereds bija apprecējis, viņa dzemdēja Mirjāmu, Šamaju un Jišbahu, Eštemoas tēvu.

18 Bet viņa sieva, kas pati bija no jūdu cilts, dzemdēja Jēredu, Gedora tēvu, un Heberu, Soho tēvu, un Jekutiēlu, Sanoas tēvu.

19 Bet Hodijas sievas, Kegilas tēva, Nahāma māsas dēli bija kāds garmietis un Ēštemoa, maāhatietis.

20 Un Sīmona dēli bija Amnons, Rina, Ben-Hanans, Tilons, un Jišeja dēli bija Zohets un Ben-Zohets.

21 Bet Šelas, Jūdas dēla, dēli bija Gers, kas bija Lehas tēvs, un Laāda, kas bija Marešas tēvs, un linu vērpēju ģimenes no Ašbeas nama,

22 un Jokims, un vīri no Kazebas, arī Joass un Sarafs, kas pārvaldīja Moābu, un Jašubijs-Lehems. Bet tie ir seni nostāsti.

23 Tie bija podnieki un dzīvoja Neteimā un Gederā, tur viņi dzīvoja un kalpoja ķēniņam.

24 Un Simeona dēli bija Nemuēls un Jamīns, Jaribs, Zerahs un Sauls.

25 Un viņa dēls bija Šalums, un tā dēls Mibsāms, un tā dēls Mišma.

26 Un Mišmas dēli bija: Hamuēls - viņa dēls, Zakurs - tā dēls, Šimejs - tā dēls.

27 Bet Šimejam bija sešpadsmit dēli un sešas meitas, bet viņa brāļiem nebija tik daudz dēlu, un viņu dzimtas nepieauga tādā skaitā kā Jūdas.

28 Un tie dzīvoja Bēršebā, Moladā un Hacar-Šualā,

29 Bilhā, Ēcemā un Tolādā,

30 Betuēlā, Hormā un Ciklagā,

31 Bet-Markobotā, Hacar-Susimā, Bet-Birejā un Šaaraimā. Šīs bija viņu pilsētas, kas tiem bija apdzīvojamas līdz ķēniņa Dāvida valdīšanas laikam.

32 Un viņu ciemi bija: Ētama, Ajina, Rimona, Tohena un Ašana, piecas pilsētas.

33 Un viņiem piederēja visi ciemi visapkārt šīm pilsētām līdz pat Baalai. Tās ir viņu apmešanās vietas, un šie ir viņu cilts raksti.

34 Un vēl Mešobabs, Jamleas un Joša, Amacjas dēls,

35 un Joēls un Jehus, abi Jošibjas dēli, tas Serajas dēls, un tas Asiēla dēls,

36 un Ēlihoenajs, Jaākoba, Ješohaja, Asaja, Adiēls, Jesimiēls un Benaja,

37 un Ziza, Šifeja dēls, tas Alona dēls, tas Jedajas dēls, tas Šimrija dēls, un tas Šemajas dēls,

38 tie, kas še nosaukti vārdos, bija savu dzimtu vadoņi, un viņu tēvu nami ļoti pieauga pēc skaita.

39 Un viņi virzījās uz priekšu, noiedami līdz Gedoras apvidum un līdz ielejas austrumu malai, lai meklētu ganības saviem sīklopiem.

40 Viņi arī atrada treknas un labas ganības, un šī zeme bija plaši atvērta uz abām pusēm, klusa un mierīga, jo tie, kas pirms viņiem tur bija apmetušies, bija bijuši no Hama cilts.

41 Un šie vārdos nosauktie devās turp Hiskijas, Jūdas ķēniņa, dzīves laikā, un viņi uzbruka viņu teltīm un mehuniešiem, kas tur atradās, un viņi tos izdeldēja, līdz pat šai dienai, un apmetās viņu vietā, jo tur bija ganības viņu ganāmiem pulkiem.

42 Un viena daļa no viņiem, no Simeona dēliem, kādi pieci simti vīru, devās uz Seīra kalnu zemi, un viņu priekšgalā bija Pelatja, Nearja, Refaja un Usiēls, Jišija dēli.

43 Un viņi iznīcināja tur amalekiešu atlikušos, kas bija izglābušies, un viņi apmetās tur līdz pat šai dienai.

1.Laiku grāmata

5. nodaļa

1 Un Rūbena, Israēla pirmdzimtā, dēli, - jo viņš bija pirmdzimtais dēls, bet, tāpēc ka viņš bija aptraipījis ar negodu sava tēva guļasvietu, viņa pirmdzimtība tika atdota Jāzepa, Israēla dēla, dēliem; bet viņš netika ierakstīts ciltsrakstos kā pirmdzimtais,

2 jo Jūda bija varenākais starp saviem brāļiem, un no viņa nāca valdnieks, bet pirmdzimtība piederēja Jāzepam, -

3 un Rūbena, Israēla pirmdzimtā, dēli bija Hanohs, Pallus, Hecrons un Karmijs.

4 Joēla dēls bija Šemaja, tā dēls Gogs, un tā dēls Šimejs,

5 un tā dēls Miha, un tā dēls Reaja, un tā dēls Baals,

6 un tā dēls Beēra, ko Asīrijas ķēniņš Tiglat-Pilesers izveda; viņš bija rūbeniešu vadonis.

7 Bet viņa brāļi pēc savām dzimtām, kā viņi pēc izcelšanās bija ierakstīti savos ciltsrakstos, bija: galvenais - Jehiēls, tad Zaharja,

8 tad Bela, Azas dēls, tas Šemas dēls, un tas Joēla dēls. Bela dzīvoja Aroerā un līdz Nebo kalnam un Baal-Meonai.

9 Uz austrumiem viņš dzīvoja līdz pieejai tuksnesim, kas stiepjas no Eifratas upes, jo viņu ganāmie pulki bija savairojušies Gileādas zemē.

10 Un Saula laikā tie karoja ar hagariešiem; un, kad šie bija krituši no viņu rokas, tad tie dzīvoja viņu telšu nometnēs pa visu Gileādas austrumu apgabalu.

11 Un Gada bērni dzīvoja tiem pāri pretī Basanas zemē līdz Šalkai.

12 Joēls bija galvenais, Šafāms bija otrais, tad Jaānajs un Šafats Basanā.

13 Un viņu brāļi pēc viņu dzimtām bija Mihaēls, Mešullāms, Šeba, Jorajs, Jākans, Zia un Ēbers, septiņi.

14 Šie bija Būza dēla, Jahdo dēla, Ješišaja dēla, Mihaēla dēla, Gileāda dēla, Jaroaha dēla, Hūrija dēla, Abihaila dēli.

15 Ahijs, Abdiēla dēls, Gunija dēladēls, bija viņu tēva nama galvenais.

16 Un viņi dzīvoja Gileādā, Basanā un tās mazajās pilsētās, un visā Šaronas apgabalā, līdz tās robežām.

17 Šie visi bija ierakstīti ciltsrakstos Jūdas ķēniņa Jotāma un Israēla ķēniņa Jerobeāma laikā.

18 Un Rūbena dēlu un gadiešu, un Manases puscilts, varonīgu karotāju, kas varēja nest lielo vairogu un zobenu un šaut ar loku un bija kaujai apmācīti, - tādu bija četrdesmit četri tūkstoši septiņi simti sešdesmit, kas gāja karā.

19 Un tie karoja pret hagariešiem un pret Jeturu, Nafišu un Nodabu.

20 Un tiem tika sniegta palīdzība, un viņu rokās tika nodoti hagarieši un visi, kas bija ar tiem, jo viņi bija kaujas laikā piesaukuši Dievu, un Viņš ļāvās pielūgties, tāpēc ka viņi uz Viņu paļāvās.

21 Viņi tad pievāca kā laupījumu hagariešu ganāmos pulkus: piecdesmit tūkstošus kamieļu, divi simti piecdesmit tūkstošus sīklopu un divus tūkstošus ēzeļu, un simts tūkstošus vīru.

22 Un tur bija daudz kritušo, jo karš bija no Dieva. Un tad tie apmetās viņu vietā līdz izvešanai.

23 Un Manases puscilts piederīgie dzīvoja zemē no Basanas līdz Baal-Hermonam un līdz Senīram un Hermona kalnam. Un viņu bija daudz.

24 Un šie bija viņu tēvu namu galvenie: Ēfers, Jišijs, Ēliēls, Azriēls, Jeremija, Hodavja un Jahdiēls - varonīgi karotāji, vīri ar vārdu, savu tēvu namu galvenie.

25 Bet viņi lauza uzticību savam tēvu Dievam un netikli dzinās pakaļ šīs zemes iedzīvotāju dieviem, ko Dievs viņu priekšā bija izdeldējis.

26 Tad Israēla Dievs modināja Asuras ķēniņa Fūla garu un Asuras ķēniņa Tiglat-Pilesera garu, un tie aizveda gūstā rūbeniešus, gadiešus un Manases puscilti; viņi noveda tos uz Halahu, uz Haboru un Haru, un līdz pat Gozanas upei, līdz pat šai dienai.

27 Un Levija dēli bija Geršons, Kehats un Merārijs.

28 Un Kehata dēli bija Amrāms, Jihars, Hebrons un Usiēls.

29 Un Amrāma dēli bija Ārons un Mozus, un viņu māsa bija Mirjama. Un Ārona dēli bija Nadabs, Abijs, Ēleāzars un Ītamārs.

30 Ēleāzars dzemdināja Pinehasu, un Pinehass dzemdināja Abišuju,

31 un Abišujs dzemdināja Bukiju, un Bukijs dzemdināja Usiju,

32 un Usijs dzemdināja Zerahju, un Zerahja dzemdināja Merajotu,

33 un Merajots dzemdināja Amarju, un Amarja dzemdināja Ahitubu,

34 un Ahitubs dzemdināja Cadoku, un Cadoks dzemdināja Ahimaācu,

35 un Ahimaācs dzemdināja Asarju, un Asarja dzemdināja Johananu,

36 un Johanans dzemdināja Asarju, un tas ir tas, kas kalpoja kā priesteris Templī, ko Salamans bija Jeruzālemē uzcēlis.

37 Un Asarja dzemdināja Amarju, un Amarja dzemdināja Ahitubu,

38 un Ahitubs dzemdināja Cadoku, un Cadoks dzemdināja Šalumu,

39 un Šalums dzemdināja Hilkiju, un Hilkija dzemdināja Asarju,

40 un Asarja dzemdināja Seraju, un Seraja dzemdināja Jehocadaku,

41 un Jehocadaks devās līdzi, kad Tas Kungs ar Nebukadnēcara roku izveda Jūdas un Jeruzālemes iedzīvotājus.

1.Laiku grāmata

6. nodaļa

1 Un Levija dēli bija Geršoms, Kehats un Merārijs.

2 Bet šie ir Geršoma dēlu vārdi: Libnijs un Šimejs.

3 Un Kehata dēli bija Amrāms, Jihars, Hebrons un Usiēls.

4 Un Merārija dēli bija Mahlijs un Mušijs. Bet šīs ir Levija ciltis, pēc viņu tēviem:

5 no Geršoma: Libnijs, viņa dēls, tā dēls Jahats, tā dēls Simma,

6 tā dēls Joahs, tā dēls Ido, tā dēls Zerahs, tā dēls Jeatrajs.

7 Kehata dēli bija: Aminādabs, viņa dēls, tā dēls Korahs, tā dēls Asirs,

8 tā dēls Ēlkana, tā dēls Ēbjasafs, tā dēls Asirs,

9 tā dēls Tahats, tā dēls Ūriēls, tā dēls Usija, tā dēls Sauls.

10 Un Ēlkanas dēli bija: Amasajs un Ahimots,

11 tā dēls Ēlkana, tā dēls Cofajs, tā dēls Nahats,

12 tā dēls Ēliābs, tā dēls Jerohāms, tā dēls Ēlkana.

13 Un Samuēla dēli bija: pirmdzimtais Joēls un otrs Abija.

14 Un Merārija dēli bija: Mahelijs, tā dēls Libnijs, tā dēls Šimejs, tā dēls Usa,

15 tā dēls Šimejs, tā dēls Hagija, tā dēls Asaja.

16 Un šie ir tie, kurus Dāvids iecēla par dziesmu vadītājiem Tā Kunga namā, pēc tam kad derības šķirsts bija ticis tur novietots.

17 Tie Saiešanas telts mājokļa priekšā kalpoja ar dziedāšanu, līdz kamēr Salamans Jeruzālemē uzcēla Tā Kunga namu, un tad tie veica savus pienākumus, pēc savas kārtības.

18 Un šie ir, kas kalpoja, un viņu dēli: no Kehata dēliem Heimans, dziedātājs, Joēla dēls, tas Samuēla dēls,

19 tas Ēlkanas dēls, tas Jerohāma dēls, tas Ēliēla dēls, tas Toaha dēls,

20 tas Cūfa dēls, tas Ēlkanas dēls, tas Mahata dēls, tas Amasaja dēls,

21 tas Ēlkanas dēls, tas Joēla dēls, tas Azarjas dēls, tas Cefanjas dēls,

22 tas Tahata dēls, tas Asira dēls, tas Ēbjasafa dēls, tas Koraha dēls,

23 tas Jihara dēls, tas Kehata dēls, tas Levija dēls, tas Israēla dēls.

24 Un viņa brālis Asafs stāvēja viņam pa labai rokai; Asafs bija Berehjas dēls, tas Šimeja dēls,

25 tas Mihaēla dēls, tas Baāseja dēls, tas Malhijas dēls,

26 tas Etnija dēls, tas Zeraha dēls, tas Adajas dēls,

27 tas Ētana dēls, tas Simmas dēls, tas Šimeja dēls,

28 tas Jahata dēls, tas Geršoma dēls, tas Levija dēls.

29 Un pie kreisās bija viņu brāļi no Merārija dēliem: Ētans, Kišija dēls, tas Abdija dēls, tas Maluha dēls,

30 tas Hašabjas dēls, tas Amacjas dēls, tas Hilkijas dēls,

31 tas Amcija dēls, tas Banija dēls, tas Šemera dēls,

32 tas Mahelija dēls, tas Mūšija dēls, tas Merārija dēls, tas Levija dēls.

33 Un viņu brāļi levīti bija iecelti pār visu kalpošanu Dieva nama mājoklī.

34 Bet Ārons un viņa dēli bija tie, kas nesa dedzināmos upurus uz dedzināmo upuru altāra, kvēpināja uz kvēpināmā altāra, visā kalpodami vissvētākajā vietā, lai salīdzinātos Israēla labad, kā visu to Dieva kalps Mozus bija pavēlējis.

35 Un šie bija Ārona dēli: Ēleāzars, viņa dēls, tā dēls Pinehass, tā dēls Abišua,

36 tā dēls Bukijs, tā dēls Usijs, tā dēls Zerahja,

37 tā dēls Merajots, tā dēls Amarja, tā dēls Ahitubs,

38 tā dēls Cadoks, tā dēls Ahimaācs.

39 Un šīs ir viņu dzīves vietas, pēc viņu apmetnēm un to robežās, Ārona pēcnācējiem no Kehata dzimtas, jo pirmie mesli krita viņiem.

40 Viņiem deva Hebronu Jūdas zemē ar tās apkārtējām ganībām,

41 bet šai pilsētai piederīgos tīrumus un tās ciemus iedeva Kālebam, Jefunnas dēlam.

42 Vēl Ārona dēliem deva glābšanās pilsētas Hebronu un Libnu līdz ar tās ganībām, kā arī Jatīru un Eštemou līdz ar tās ganībām,

43 un Holonu ar tās ganībām, un Debīru ar tās ganībām,

44 arī Ašanu ar tās ganībām un Bet-Šemešu ar tās ganībām;

45 un no Benjamīna cilts Gebu ar tās ganībām, Allemetu ar tās ganībām un Anatotu ar tās ganībām. Visu viņu pilsētu, pēc viņu dzimtām, bija trīspadsmit.

46 Bet atlikušajiem Kehata pēcnācējiem, pēc viņu dzimtām, un no Manases puscilts deva, meslus metot, desmit pilsētas.

47 Un Geršoma dēliem, pēc viņu dzimtām, no Isašara cilts, no Ašera cilts, no Naftaļa cilts un no Manases puscilts deva Basanā trīspadsmit pilsētas.

48 Un Merārija dēliem, pēc viņu dzimtām, no Rūbena cilts, no Gada cilts un no Zebulona cilts deva, meslus metot, divpadsmit pilsētas.

49 Tā Israēla bērni deva levītiem šīs pilsētas līdz ar tām piederīgām ganībām.

50 Un viņi deva, meslus metot, no Jūdas dēlu cilts, no Simeona dēlu cilts un no Benjamīna dēlu cilts šīs vārdā nosauktās pilsētas.

51 Un dažām Kehata dēlu dzimtām krita, meslus metot, robežu apgabalu pilsētas no Efraima cilts.

52 Un viņi deva glābšanās pilsētu Sihemu līdz ar tās ganībām, Efraima kalnos, un Gezeru ar tās ganībām,

53 un Jokmeāmu ar tās ganībām, un Bet-Horonu ar tās ganībām,

54 un Ajalonu ar tās ganībām, un Gat-Rimonu ar tās ganībām,

55 un vēl no Manases puscilts Aneru ar tās ganībām un Jibleāmu ar tās ganībām; tās visas deva pārējām Kehata bērnu dzimtām.

56 Geršoma dēliem, pēc viņu dzimtām, deva: no Manases puscilts Galonu Basanā ar tās ganībām un Aštarotu ar tās ganībām;

57 un no Isašara cilts Kedešu ar tās ganībām un Daberatu ar tās ganībām,

58 un Ramotu ar tās ganībām, un Anēmu ar tās ganībām;

59 no Ašera cilts Mašalu ar tās ganībām un Abdonu ar tās ganībām,

60 un Hukoku ar tās ganībām, un Rehobu ar tās ganībām;

61 no Naftaļa cilts Kedešu Galilejā ar tās ganībām un Hamonu ar tās ganībām, Kirjataimu ar tās ganībām;

62 un atlikušajiem Merārija dēliem no Zebulona cilts Rimonu ar tās ganībām un Tāboru ar tās ganībām.

63 Un viņpus Jordānas, pretī Jērikai, austrumos no Jordānas, viņi saņēma no Rūbena cilts: Beceru tuksnesī ar tās ganībām un Jahcu ar tās ganībām,

64 un Kedemotu ar tās ganībām, un Mefaatu ar tās ganībām;

65 no Gada cilts: Ramotu Gileādā ar tās ganībām un Mahanajimu ar tās ganībām,

66 un Hešbonu ar tās ganībām, un Jāzeru ar tās ganībām.

1.Laiku grāmata

7. nodaļa

1 Un Isašara dēli bija Tola un Pūva, Jašubs un Šimrons, četri.

2 Un Tolas dēli bija Usijs, Refaja, Jeriēls, Jahmajs, Jibšāms un Samuēls, Tolas tēvu namu galvenie; tie bija varonīgi karotāji savās paaudzēs; viņu skaits Dāvida laikā bija divdesmit divi tūkstoši seši simti.

3 Usija dēls bija Jizrahja, un Jizrahjas dēli bija Mihaēls, Obadja, Joēls un Jišija, visi pieci tēvu namu galvenie.

4 Bet viņiem savās paaudzēs, pēc viņu tēvu namiem, viņu karaspēka pulkos bija trīsdesmit seši tūkstoši vīru, jo tiem bija daudz sievu un bērnu.

5 Un viņu brāļu, varonīgu karotāju, visās Isašara dzimtās bija astoņdesmit septiņi tūkstoši, kuri visi tika ierakstīti ciltsrakstos.

6 Un Benjamīna dēli bija Bela, Behers un Jediaēls, trīs.

7 Un Belas dēli bija Ecbons, Usijs, Usiēls, Jerimots un Īrijs, pieci, savu tēvu namu galvenie, varonīgi karotāji; viņi tika ierakstīti - divdesmit divi tūkstoši trīsdesmit četri.

8 Un Behera dēli bija Zemīra, Joass, Ēliēzers, Ēlihoenajs, Omrijs, Jerimots, Abija, Anatots un Allemets, visi šie bija Behera dēli.

9 Un viņi tika ierakstīti ciltsrakstos pa savām paaudzēm kā savu tēvu namu galvenie, varonīgi karotāji - divdesmit tūkstoši divi simti.

10 Un Jediaēla dēls bija Bilhans, un Bilhana dēli: Jehuss, Benjamīns, Ehuds, Kenaāna, Zeitans, Taršišs un Ahišahars.

11 Visi šie bija Jediaēla dēli, savu tēvu namu galvenie, varonīgi karotāji - septiņpadsmit tūkstoši divi simti vīru, kas gāja karā.

12 Un Šupims un Hupims bija Ira dēli; Hušims bija Ahera dēls.

13 Naftaļa dēli bija Jahaciēls, Gunijs, Jecers un Šalums, Bilhas pēcnācēji.

14 Manases dēli bija Asriēls, kuru dzemdēja viņa blakussieva, aramiete, viņa dzemdēja arī Mahīru, Gileāda tēvu.

15 Un Mahīrs ņēma Hupima un Šupima māsu par sievu, viņas vārds bija Maāha, un viņa māsas vārds bija Hamoleheta, bet viņa brāļa vārds bija Celofehads, un Celofehadam bija tikai meitas.

16 Un Maāha, Mahīra sieva, dzemdēja dēlu un nosauca tā vārdu Perešs; viņa brāļa vārds bija Šerešs, un tā dēli bija Ulāms un Rekems.

17 Un Ulāma dēls bija Bedans. Šie bija Gileāda dēli, tas Mahīra dēls un tas Manases dēls.

18 Bet viņa māsa Hamoleheta dzemdēja Īšhodu, Abiēzeru un Mahlu.

19 Un Šemīdas dēli bija Ahjans, Šekems, Likhijs un Aniāms.

20 Un Efraima dēli bija Šūtelahs, tā dēls Bereds, tā dēls Tahats, tā dēls Ēlads, tā dēls Tahats,

21 tā dēls Zabāds, tā dēls Šūtelahs, un Ēzers un Ēlads. Bet Gātas vīri, tās zemes iedzīvotāji, viņus nogalināja, tāpēc ka tie bija nākuši lejā laupīt viņu ganāmpulkus.

22 Un viņu tēvs Efraims sēroja vairākas dienas, un viņa brāļi nāca viņu iepriecināt.

23 Un viņš gāja pie savas sievas, un tā kļuva grūta un dzemdēja viņam dēlu, un viņš nosauca tā vārdu Berija, tāpēc ka nelaime bija nākusi pār viņa namu.

24 Un viņa meita bija Šeera, viņa uzcēla Lejas un Kalna Bet-Horonu un Usen-Šeeru.

25 Viņa, Berijas, dēls bija Refahs, tā dēls Rešefs, tā dēls Tēlahs, tā dēls Tahans;

26 viņa dēls bija Laādans, tā dēls Amihuds, tā dēls Ēlišāma,

27 tā dēls Nūns, tā dēls Jozua.

28 Un viņu īpašums un viņu dzīves vieta bija Bētele ar tās mazajām pilsētām, pret austrumiem Naārana un pret vakariem Gezera ar tās mazajām pilsētām, un Sihema un tās mazās pilsētas līdz pat Aijai ar tās mazajām pilsētām,

29 un uz Manases bērnu robežas bija Bet-Šeana ar tās mazajām pilsētām, Taānaka ar tās mazajām pilsētām: Megida ar tās mazajām pilsētām un Dora ar tās mazajām pilsētām. Tanīs dzīvoja Jāzepa, Israēla dēla, pēcnācēji.

30 Ašera dēli bija Jimna, Jišva, Jišvijs un Berija, Seraha bija viņu māsa.

31 Un Berijas dēli bija Hebers un Malkiēls, kas bija Birzavita tēvs.

32 Un Hebers dzemdināja Jafletu, Šemeru un Hotāmu, bet Šua bija viņu māsa.

33 Un Jafleta dēli bija Pašahs, Bimhals un Ašvats; šie bija Jafleta dēli.

34 Un Šemera dēli bija Ahjis, Rohga, Huba un Arāms.

35 Un viņa brāļa Hotāma dēli bija Cofahs, Jimna, Šelešs un Amals.

36 Un Cofaha dēli bija Suahs, Harnēfers, Šuals, Berijs, Jimra,

37 Becers, Hods, Šama, Šilša, Jitrans un Beēra.

38 Un Jetera dēli bija Jefunna, Pispa un Ara.

39 Un Ullas dēli bija Arahs, Hanniēls un Ricja.

40 Visi šie bija Ašera dēli, savu tēvu namu galvenie, izlasīti varonīgi karotāji, galvenie vadoņi; un tie tika ierakstīti ciltsrakstos kā karaspēkam piederīgi, un viņu skaits bija divdesmit seši tūkstoši vīru.

1.Laiku grāmata

8. nodaļa

1 Un Benjamīns dzemdināja Belu, savu pirmdzimto, otru Ašbelu, trešo Ahirāmu,

2 ceturto Nohu un piekto Rafu.

3 Un Belam bija dēli Adars, Gera, Abihuds,

4 Abišua, Naamans, Ahoahs,

5 Gera, Šefopans un Horāms.

6 Un šie bija Ehuda dēli, un tie bija savu tēvu namu galvenie, Gebas iedzīvotāji, un viņi tika izvesti uz Manahatu,

7 proti: Naamans, Ahija un Gera - viņš viņus izveda, bet viņš dzemdināja Usu un Ahihudu.

8 Un Šaharaims dzemdināja dēlus Moāba zemē - pēc tam kad viņš bija savas sievas Hušimu un Baāru aizraidījis projām.

9 Bet no Hodešas, savas sievas, viņš dzemdināja Jobabu, Cibju, Mešu, Malkāmu,

10 un Jehucu, Sohju un Mirmu; šie ir viņa dēli, savu tēvu namu galvenie.

11 Un no Hušimas viņš dzemdināja Abitubu un Ēlpaālu.

12 Un Ēlpaāla dēli bija Ēbers, Mišeāms un Šemers; šis uzcēla Onu un Lodu un viņu mazās pilsētas.

13 Un Berija un Šema bija Ajalonas iedzīvotāju tēvu namu galvenie; šie sakāva Gātas iedzīvotājus.

14 Un viņu brāļi bija Ēlpaāls, Šašaks un Jeremots.

15 Un Zebadja, Arads un Ēders,

16 Mihaēls, Jišpa un Joha bija Berijas dēli.

17 Un Zebadja, Mešullāms, Hiskijs un Hebers,

18 Jišmerajs, Jislija un Jobabs bija Ēlpaāla dēli.

19 Un Jakīms, Sihrijs un Zabdijs,

20 Ēljoenajs, Ciltajs un Ēliēls,

21 Adaja, Beraja un Šimrats bija Šimeja dēli.

22 Un Jišpans, Ēbers un Ēliēls,

23 Abdons, Sihrijs un Hanans,

24 Hananja, Ēlāms un Antotija,

25 Jifdeja un Pnuēls bija Šašaka dēli.

26 Un Šamšerajs, Šeharja un Atalja,

27 Jaārešja, Ēlija un Sihrijs bija Jerohāma dēli.

28 Šie bija tēvu namu galvenie savās paaudzēs un vadoņi; viņi dzīvoja Jeruzālemē.

29 Un Gibeonā dzīvoja Jehuēls, Gibeonas tēvs, un viņa sievas vārds bija Maāha.

30 Un viņa pirmdzimtais dēls bija Abdons, tad Cūrs, Kīšs, Baals, Nadabs,

31 Gedors, Ahjo, Sehers

32 un Miklots, kas dzemdināja Šimeju. Arī šie dzīvoja Jeruzālemē blakus saviem brāļiem, iepretī citiem saviem brāļiem.

33 Un Ners dzemdināja Abneru, un Kīšs dzemdināja Saulu, un Sauls dzemdināja Jonatānu, Malhišu, Abinādabu un Ešbaalu.

34 Un Jonatāna dēls bija Merib-Baals, bet Merib-Baals dzemdināja Mihu.

35 Un Mihas dēli bija Pitons, Melehs, Tarea un Ahass.

36 Un Ahass dzemdināja Jehoadu, un Jehoada dzemdināja Alemetu, Asmavetu un Simriju, bet Simrijs dzemdināja Mocu.

37 Un Moca dzemdināja Bineju, tā dēls bija Raāfa, tā dēls Ēleaša un tā dēls Acels.

38 Bet Acelam bija seši dēli, un šie ir viņu vārdi: Asrikāms, Bohrus, Ismaēls, Šearja, Obadja un Hanans. Visi šie bija Acela dēli.

39 Un viņa brāļa Ēšeka dēli bija Ulāms, viņa pirmdzimtais, otrais Jehušs, un trešais Ēlifelets.

40 Un Ulāma dēli bija varonīgi karotāji, kas prata stopu uzvilkt, un tiem bija daudz dēlu un dēludēlu, simt piecdesmit. Šie visi bija Benjamīna pēcnācēji.

1.Laiku grāmata

9. nodaļa

1 Un viss Israēls tika ierakstīts ciltsrakstos, un redzi, tie ir ierakstīti Israēla ķēniņu grāmatā. Bet Jūda viņa neuzticības dēļ tika izvests uz Bābeli.

2 Pirmie, kas apmetās savos īpašumos un savās pilsētās, bija Israēls, priesteri, levīti un Tempļa kalpotāji.

3 Un Jeruzālemē apmetās uz dzīvi no Jūdas dēliem, no Benjamīna dēliem un no Efraima dēliem un no Manases šādi vīri:

4 Ūtajs, Amihuda dēls - tas Omrija dēls, tas Imrija dēls, tas Banija dēls - tas no Pereca, Jūdas dēla, pēcnācējiem;

5 un no šiloniešiem Asaja, pirmdzimtais, un tā dēli;

6 un no Zeraha dēliem Jehuēls un viņa brāļi, seši simti deviņdesmit vīri.

7 No Benjamīna dēliem: Sallus, Mešullāma dēls, tas Hodavja dēls, tas Hasenuas dēls;

8 un Jibneja, Jerohāma dēls, un Ēla, Usija dēls, Mihrija dēladēls, un Mešullāms, Šefatjas dēls, tas bija Reguēla dēls, un tas Jibneja dēls;

9 un viņu brāļi pēc viņu paaudzēm - deviņi simti piecdesmit seši. Visi šie vīri bija galvenie pār saviem tēvu namiem.

10 Un no priesteriem: Jedaja, Jojaribs, Jahīns

11 un Ahituba dēla, Merajota dēla, Cadoka dēla, Mešullāma dēla, Hilkijas dēls Asarja, pārzinis pār Dieva namu;

12 un Malhijas dēla, Pašhura dēla, Jerohāma dēls Adaja un Immera dēla, Mešilemīta dēla, Mešullāma dēla, Jahšeras dēla, Adiēla dēls Maāsajs

13 un viņu brāļi, savu tēvu namu galvenie, tūkstotis septiņi simti sešdesmit kārtīgu vīru, kas bija izraudzīti kalpošanai Dieva namā.

14 Un no levītiem, no Merārija cilts, Hašabjas dēla, Asrikāma dēla, Hašuba dēls Šemaja.

15 Un Asafa dēla, Sihrija dēla, Mihas dēls Matanja un Bakbakars, Hērešs un Galals;

16 un Jedutuna dēla, Galala dēla, Šemajas dēls Obadja un Ēlkanas dēla, Asas dēls Berehja, kas dzīvoja netofatiešu ciemos.

17 Un vārtu sargi bija: Šalums, Akubs, Talmons, Ahimans un viņu brāļi, bet Šalums bija priekšnieks.

18 Un līdz pat šim laikam viņi pie ķēniņa Austrumu vārtiem ir sargi levītu nometnei.

19 Bet Koraha dēla, Ēbjasafa dēla, Kores dēls Šalums un viņa brāļi no viņa tēvu nama - korahieši - kalpoja kā sliekšņu sargi Saiešanas teltī, tāpat kā viņu tēvi bija bijuši ieejas sargātāji Tā Kunga nometnē:

20 Pinehass, Ēleāzara dēls, - lai Tas Kungs ir ar viņu! - bija agrāk tiem bijis par priekšnieku.

21 Bet Zaharja, Mešalemjas dēls, bija Saiešanas telts durvju sargs.

22 Un viņi visi, kas bija tikuši izraudzīti, lai kalpotu par sliekšņu sargiem, skaitā bija divi simti divpadsmit vīri; viņi bija ierakstīti ciltsrakstos pēc savām apmešanās vietām; Dāvids un redzētājs Samuēls bija cēluši viņus šai amatā uzticības dēļ.

23 Un viņi līdz ar saviem dēliem bija izraudzīti sargāt Tā Kunga nama vārtus, telts mītnes vārtus.

24 Un vārtu sargi stāvēja visos četros vējos: viņi stāvēja pret austrumiem un rietumiem, pret ziemeļiem un dienvidiem.

25 Un viņu brāļiem, kas dzīvoja savās nometnēs, noteiktā laikā, ik pa septiņām dienām, bija jānāk kalpot ar tiem,

26 jo šie četri vārtu sargu priekšnieki, levīti, savas uzticības dēļ bija iecelti pār Dieva nama telpām un dārgumu krātuvēm.

27 Un viņi arī caurām naktīm palika nomodā ap Dieva namu, jo viņiem bija jāsargā vārti un ik rītus tie jāatslēdz.

28 Un dažiem no viņiem bija uzdots pārzināt kalpošanas piederumus, kurus viņi saskaitītus iznesa un atkal ienesa.

29 Daži no viņiem bija iecelti pārzināt traukus un visus svētnīcas rīkus un smalkos kviešu miltus, vīnu, eļļu, kvēpināmās un dārgās zāles.

30 Dažiem priesteru dēliem bija uzdots sagatavot smaržīgo svaidāmo eļļu.

31 Un Matitjam, vienam no levītiem, kas bija korahieša Šaluma pirmdzimtais dēls, bija uzticēts gatavot upura maizes.

32 Tāpat dažiem no kehatiešiem, viņu brāļiem, bija uzdots pārzināt skatāmo maizi, lai tā ik sabatu tiktu sagatavota.

33 Un dziedātāji, levītu tēvu namu galvenie, dzīvoja savās telpās un bija no citas kalpošanas atsvabināti; jo viņi bija aizņemti savā darbā dienu un nakti.

34 Šie ir levītu tēvu namu galvenie pēc savām paaudzēm, to vecākie, un viņi dzīvoja Jeruzālemē.

35 Bet Gibeonā dzīvoja Gibeonas tēvs Jeiēls, un viņa sievas vārds bija Maāha.

36 Un viņa pirmdzimtais dēls bija Abdons, tad Cūrs, Kīšs, Baals, Ners, Nadabs,

37 Gedors, Ahjo, Zaharja un Miklots.

38 Miklots dzemdināja Šimeāmu, un arī šie dzīvoja iepretī saviem brāļiem Jeruzālemē, kopā ar citiem saviem brāļiem.

39 Un Ners dzemdināja Abneru, un Kīšs dzemdināja Saulu, un Sauls dzemdināja Jonatānu, Malhišu, Abinādabu un Ēšbaalu.

40 Un Jonatāna dēls bija Merib-Baals, un Merib-Baals dzemdināja Mihu.

41 Un Mihas dēli bija Pitons, Melehs, Tahrea un Ahass.

42 Un Ahass dzemdināja Jaru, un Jara dzemdināja Alemetu, Asmavetu un Simriju, bet Simrijs dzemdināja Mocu.

43 Un Moca dzemdināja Bineju, kura dēls bija Refaja, bet tā dēls Ēleaša un tā dēls Acels.

44 Un Acelam bija seši dēli, un šie ir viņu vārdi: Asrikāms, Bohrus, Ismaēls, Šearja, Obadja un Hanans. Šie bija Acela dēli.

1.Laiku grāmata

10. nodaļa

1 Un filistieši karoja ar Israēlu, un Israēla karavīri bēga no filistiešiem, un nokautie gulēja izkaisīti pa Gilboas kalniem.

2 Un filistieši vajāja Saulu un viņa dēlus un nogalināja Jonatānu, Abinādabu un Malhišu, Saula dēlus.

3 Un iedegās karsta cīņa pret Saulu, un bultas viņu panāca un ievainoja.

4 Tad Sauls sacīja savam ieroču nesējam: "Izvelc savu zobenu un ar to nodur mani, lai šie neapgraizītie nenāk, mani nemoka un neliek izsmieklā!" Bet viņa ieroču nesējs negribēja to darīt, jo viņš ļoti baidījās. Tad Sauls pats ņēma zobenu un metās tam virsū.

5 Kad viņa ieroču nesējs redzēja, ka Sauls bija miris, tad arī viņš metās uz zobenu un mira.

6 Tā mira Sauls un viņa trīs dēli, un viss viņa nams kopā nomira.

7 Kad visa Israēla tauta, kas atradās ielejā, ieraudzīja, ka israēlieši bija bēguši un ka Sauls un viņa dēli bija krituši, tad tie pameta savas dzīves vietas un arī metās bēgt, bet filistieši nāca un tanīs dzīvoja.

8 Un, kad nākamā dienā filistieši nāca, lai aplaupītu kritušos, un atrada Saulu un viņa dēlus guļam Gilboas kalnos,

9 tad viņi tos aplaupīja, paņēma viņa galvu un viņa apbruņojumu un sūtīja vēstnešus visapkārt pa filistiešu zemi, lai tie paziņotu priecīgo uzvaras vēsti saviem elkiem un tautai.

10 Un tie nolika viņa ieročus savu dievu namā, bet viņa galvu tie piekala Dagona templī.

11 Kad visi Jabešas, Gileādā, iedzīvotāji to visu dzirdēja, ko filistieši bija darījuši ar Saula līķi,

Jabešas iedzīvotāji apglabā Saula un viņa dēlu līķus

12 tad cēlās visi spēcīgie karavīri, paņēma Saula un viņa dēlu līķus un aiznesa tos uz Jabešu; tad viņi apraka viņu kaulus zem liela koka Jabešā un gavēja septiņas dienas.

13 Tā Sauls nomira savu ļauno darbu dēļ, ko viņš bija darījis pret To Kungu, - Tā Kunga vārda dēļ, ko viņš nebija turējis, un arī tāpēc, ka viņš bija griezies pie mirušo garu izsaucējas un bija to izvaicājis,

14 bet nebija jautājis To Kungu; tāpēc Viņš lika tam mirt un nodeva ķēniņa valsts varu Dāvidam, Īsaja dēlam.

1.Laiku grāmata

11. nodaļa

1 Un visi Israēla ļaudis sapulcējās pie Dāvida Hebronā, sacīdami: "Redzi, mēs esam no tava kaula un tavas miesas!

2 Jau senāk, Saulam vēl ķēniņam esot, tu biji tas, kas Israēlu izveda cīņā un atveda atpakaļ; un Tas Kungs, tavs Dievs, tev sacīja: tev būs ganīt Manu tautu Israēlu, un tev jākļūst par valdnieku pār Manu tautu Israēlu!"

3 Un visi Israēla vecaji nāca pie ķēniņa uz Hebronu, un Dāvids slēdza ar viņiem Hebronā derību Tā Kunga vaiga priekšā; tad viņi svaidīja Dāvidu par ķēniņu pār Israēlu, kā Tas Kungs caur Samuēlu bija runājis.

4 Tad Dāvids un viss Israēls devās uz Jeruzālemi, senāk tā bija Jebusa, un tur dzīvoja tās zemes iedzīvotāji jebusieši,

5 un Jebusas iedzīvotāji sacīja Dāvidam: "Še tu netiksi iekšā!" Bet Dāvids ieņēma Ciānas cietoksni, un šī ir tagadējā Dāvida pilsēta.

6 Tad Dāvids sacīja: "Pirmais, kas sakaus jebusiešus, tas lai kļūst par karaspēka virspavēlnieku!" Un pirmais devās cīņā Joābs, Cerujas dēls, un viņš kļuva par virspavēlnieku.

7 Un Dāvids apmetās dzīvot nocietinātā pilī; tāpēc viņi to nosauca par Dāvida pilsētu.

8 Un viņš uzcēla visapkārt pilsētu, iesākot no Millas pils un tās apkārtnes, un nocietināja to, kamēr Joābs atjaunoja pārējo pilsētas daļu.

9 Un Dāvids pieauga varenībā un spēkā, jo tas Kungs Cebaots bija ar viņu.

10 Un šie ir Dāvida varonīgo vīru vadoņi, kas viņam bija, kas stingri turējās kopā ar viņu un ar visu Israēlu viņa ķēniņa varas laikā, viņu ieceļot par ķēniņu, kā Tas Kungs par Israēlu to bija sacījis.

11 Un šis ir Dāvida varonīgo vīru saraksts: Jašobeāms, Hahmonija dēls, trijotnes galvenais; viņš savu šķēpu pacēla pret trīs simti vīriem, kurus viņš nodūra vienā reizē.

12 Un pēc viņa bija Ēleāzars, Dodo dēls, ahohietis, viens no tiem trim varonīgiem vīriem.

13 Viņš bija kopā ar Dāvidu pie Pās-Damimas, kad filistieši bija tur sapulcējušies, lai karotu; tur atradās arī tīruma gabals ar miežiem; un pārējā kara tauta bēga no filistiešiem.

14 Tad viņi nostājās tīruma vidū un to aizstāvēja, un viņš sakāva filistiešus, un Tas Kungs viņiem deva lielu uzvaru.

15 Un trīs no tiem trīsdesmit vadoņiem nokāpa uz klints pie Dāvida Adullāmas alā, bet filistiešu karaspēks bija apmeties Refaima ielejā.

16 Dāvids tajā laikā bija kalnu cietoksnī, bet filistiešu karavīri toreiz atradās Bētlemē.

17 Un Dāvidam iekārojās, un viņš sacīja: "Kas mani padzirdīs ar ūdeni no akas, kas ir tur Bētlemē pie vārtiem?"

18 Tad tie trīs izcirtās cauri filistiešu nometnei, un tie iesmēla ūdeni no akas pie Bētlemes vārtiem, ņēma un to atnesa Dāvidam. Bet Dāvids to nevēlējās dzert un izlēja to kā dzeramo upuri Tam Kungam.

19 Un viņš sacīja: "Lai Dievs mani pasargā, ka es to darītu! Vai lai es dzeru šo vīru asinis līdz ar viņu dzīvībām, jo, netaupīdami savu dzīvību, viņi to ir atnesuši!" Un viņš liedzās to dzert. To izdarīja šie trīs varonīgie vīri.

20 Un Abišajs, Joāba brālis, bija galvenais tiem trīsdesmit vīriem; un viņš pacēla savu šķēpu pret trīs simti ienaidniekiem, un viņš tos nogalināja, un viņam bija vārds starp šiem trīsdesmit.

21 Starp šiem trīsdesmit viņš bija lielā godā, tā ka viņš kļuva par viņu virsnieku; taču tiem trim viņš līdzināties nespēja.

22 Benaja, Jojadas dēls, drosmīga vīra dēls, kas lielus darbus darījis, bija no Kabceēlas; viņš bija tas, kas nogalināja divus Moāba varoņus; viņš arī nogāja un kādā dienā alā nokāva lauvu, kad bija uzsnidzis sniegs.

23 Viņš bija arī tas, kas nogalināja kādu ēģiptieti, milzīga auguma vīru, kas bija piecas olektis garš, un šim ēģiptietim bija rokā šķēps, tik resns kā audēja riestava; bet viņš devās pie tā lejā ar kūju, un viņš izsita šķēpu no ēģiptieša rokas un nogalināja viņu ar viņa paša šķēpu.

24 To izdarīja Benaja, Jojadas dēls, un viņam bija vārds starp tiem trīsdesmit varonīgiem vīriem.

25 Viņš bija visvairāk godātais starp tiem trīsdesmit, bet tiem trim viņš līdzināties nespēja. Un Dāvids viņu iecēla par vadītāju savai miesassardzei.

26 Un karaspēka varonīgie vīri bija: Asahēls, Joāba brālis; Ēlhanans, Dodo dēls, no Bētlemes;

27 Šamots no Harodas; Helecs no Peletas;

28 Īra, Ikeša dēls, no Tekojas; Abiēzers no Anatotas;

29 Sibehajs no Hušas; Īlajs no Ahohas;

30 Maharajs no Netofas; Heleds, Baānas dēls, no Netofas;

31 Itajs, Ribaja dēls, no Gibeas, Benjamīna cilts piederīgais; Benaja no Piratonas;

32 Hurajs (Hidajs) no Gaāšas dvīņu upēm; Abiēls no Arbatas (Arabas);

33 Asmavets no Bahurimas; Ēljahba no Šaālbonas;

34 Gezonieša Hāšema dēli: Jonatāns, Šāges dēls, no Harāras;

35 Ahiāms, Sahara dēls, no Harāras; Ēlifelets, Ūra dēls;

36 Hefers no Meheras; Ahija no Palonas;

37 Hecro no Karmela; Naārajs, Ezbaja dēls;

38 Joēls, Nātāna brālis; Mibhars, Hagrija dēls;

39 amonietis Celeks; Nahrajs no Beērotas - Joāba, Cerujas dēla, ieroču nesējs;

40 Īra no Jatīras; Gārebs no Jatīras;

41 hetietis Ūrija; Zabāds, Ahlaja dēls;

42 Adina, Šizas dēls, no Rūbena cilts, rūbeniešu vadonis, un trīsdesmit karavīri kopā ar viņu;

43 Hanans, Maāhas dēls, un Jošafāts no Metenas;

44 Usija no Aštarotas; Šama un Jeiēls, Hotāma dēli, no Aroēras;

45 Jediaēls, Šimrija dēls, un viņa brālis Joha no Ticas;

46 Ēliēls no Mahanaimas; Jeribajs un Jošavja, Elnaāma dēli; moābietis Jitma;

47 Ēliēls un Obeds, un Jaāsiēls no Mecobajas.

1.Laiku grāmata

12. nodaļa

1 Un šie ir tie vīri, kas nāca pie Dāvida uz Ciklagu tanī laikā, kad viņš vēl slapstījās no Saula, Kīša dēla; arī šie bija no tiem varonīgajiem vīriem, kas viņam palīdzēja karā.

2 Tie bija apbruņoti ar loku, un viņi spēja lietot gan labo, gan kreiso roku, metot akmeņus un šaujot bultas no lokiem. Un daudzi bija no Saula radiem, no Benjamīna cilts.

3 Viņu vadonis bija Ahiēzers un otrs - Joass, Šimeas dēls, no Gibeas, tad Jeziēls un Pelets, Asmaveta dēli, Beraha un Jehus no Anatotas,

4 un Jišmija no Gibeonas bija viens no trīsdesmit varonīgajiem vīriem un pār tiem trīsdesmit, tad Jeremija, Jahaziēls un Johanans; Jozabāds no Gederas;

5 Ēlušajs, Jerimots, Bealja un Šemarja; Šefatja no Harifas;

6 Ēlkana, Jišija, Azareēls, Joēzers un Jašobeāms - korahieši;

7 un Joēla un Zebadja, Jerohāma no Gedoras, dēli.

8 Bet no gadiešiem Dāvidam pievienojās pie tuksneša cietokšņa varonīgi vīri, karotāji, apmācīti karam, bruņoti ar lielo vairogu un šķēpu, un viņu vaibsti bija kā lauvām, un tie bija veikli kā kalnu kazas.

9 Augstākais starp viņiem bija Ēzers, otrais Obadja, trešais Ēliābs,

10 ceturtais Mišmana, piektais Jeremija,

11 sestais Atajs, septītais Ēliēls,

12 astotais Johanans, devītais Ēlzabāds,

13 desmitais Jeremija, vienpadsmitais Mahbanajs.

14 Šie ir no Gada dēliem, kas bija karapulku virsnieki, zemākais - viens pār simtu, bet augstākais - viens pār tūkstoti.

15 Šie bija tie, kas pār Jordānu pārgāja pirmajā mēnesī, kad tā bija pārplūdusi un izgāja no krastiem, un izdzina visus ielejas iedzīvotājus pret rītiem un pret vakariem.

16 Bet, kad arī no Benjamīna un Jūdas dēliem daži pievienojās Dāvidam kalnu cietoksnī,

17 tad Dāvids iznāca pie viņiem, uzrunāja viņus un sacīja: "Ja jūs esat nākuši pie manis ar mieru, lai man palīdzētu, tad mans sirdsprāts būs kopā ar jums, bet, ja ar viltu mani gribat nodot maniem ienaidniekiem, kaut gan netaisnības pie manām rokām nav, tad lai mūsu tēvu Dievs to redz un soda!"

18 Un Gars nāca pār Amasaju, galveno pār tiem trīsdesmit, un tas izsaucās: "Mēs esam tavi, ak, Dāvid, un ar tevi mēs būsim, tu Īsaja dēls! Miers, miers lai ir ar tevi, un miers lai ir ar taviem palīgiem, jo tev ir palīdzējis tavs Dievs!" Tad Dāvids viņus pieņēma un iecēla par karapulku vadoņiem.

19 Un no Manases daži pievienojās Dāvidam, kad viņš kopā ar filistiešiem gāja kaujā pret Saulu, bet viņš tiem nepalīdzēja, jo filistiešu lielkungi pēc apspriešanās sūtīja viņu projām, sacīdami: " Mūsu galvas kritīs, kad viņš pāries pie sava kunga Saula."

20 Kad viņš atradās ceļā uz Ciklagu, tad viņam pievienojās no Manases Adnahs, Jozabāds, Jediaēls, Mihaēls, Jozabāds, Ēlihus un Ciltajs, virsnieki pār Manases tūkstošiem.

21 Un viņi bija tie, kuri palīdzēja Dāvidam pret sirotāju pulkiem, jo viņi visi bija varonīgi karotāji, un tie bija karaspēka pavēlnieki.

22 Tā dienu no dienas vīri nāca pie Dāvida, lai viņam palīdzētu, līdz radās liels karaspēks - it kā Dieva karapulks.

23 Un šis ir to vīru skaits, kas bija bruņojušies karam un nākuši uz Hebronu, lai pievienotos Dāvidam un lai viņam nodotu Saula ķēniņa valsts varu, kā Tas Kungs bija sacījis.

24 Jūdas dēlu, kas nesa lielo vairogu un šķēpu, bija seši tūkstoši astoņi simti karam bruņotu vīru;

25 no Simeona dēliem bija septiņi tūkstoši viens simts varonīgu karotāju;

26 no Levija dēliem - četri tūkstoši seši simti vīru;

27 un Jojada, Ārona cilts vadonis, un ar viņu bija trīs tūkstoši septiņi simti vīru;

28 un Cadoks, jauneklis, varonīgs karotājs, un no viņa tēva nama divdesmit divi virsnieki;

29 un no Benjamīna dēliem, Saula brāļiem, - trīs tūkstoši vīru, jo līdz tam laikam viņu lielākā daļa turējās pie Saula nama;

30 un no Efraima dēliem - divdesmit tūkstoši astoņi simti varonīgu karotāju, vīri ar vārdu savos tēvu namos;

31 un no Manases puscilts - astoņpadsmit tūkstoši, kas pēc vārdiem nozīmēti, lai nāktu un celtu Dāvidu par ķēniņu;

32 un no Isašara dēliem tādi, kuriem gudrība zināt, kas Israēlam katrā laikā darāms; viņu vadoņi bija divi simti vīru, un viņu pavēlēm bija pakļauti visi viņu brāļi.

33 Un no Zebulona, kas gāja kaujā, bruņoti ar visiem kara ieročiem, bija piecdesmit tūkstoši vīru; un tie palīdzēja ar nedalītu sirdi;

34 un no Naftaļa - tūkstotis virsnieku un līdz ar viņiem trīsdesmit septiņi tūkstoši vīru ar lieliem vairogiem un šķēpiem;

35 un no daniešiem, karam gatavi - divdesmit astoņi tūkstoši seši simti;

36 un no Ašera, kas gāja kaujā bruņoti karam,- četrdesmit tūkstoši vīru;

37 un no viņpus Jordānas, no rūbeniešiem, no gadiešiem un no Manases puscilts, bruņoti ar visiem kara ieročiem, - simts divdesmit tūkstoši vīru.

38 Un visi šie karavīri, sakārtoti rindā, nāca uz Hebronu vienotā sirdsprātā, lai celtu Dāvidu par ķēniņu pār visu Israēlu; arī visi pārējie Israēlā bija vienoti sirdsprātā - celt Dāvidu par ķēniņu.

39 Un viņi tur pie Dāvida bija trīs dienas, ēda un dzēra, jo viņu tautas brāļi bija to viņiem sagatavojuši.

40 Un arī šie, kas bija viņiem tuvumā līdz Isašaram, Zebulonam un Naftaļa apgabalam, atveda uz ēzeļiem, kamieļiem, mūļiem un vēršiem maizi, smalko miltu ēdienus, vīģu raušus, rozīņu raušus, vīnu un eļļu, arī vēršus un sīklopus lielā vairumā, jo līksmība valdīja Israēlā.

1.Laiku grāmata

13. nodaļa

1 Un Dāvids apspriedās ar virsniekiem pār tūkstoti un pār simtu un ar visiem vadoņiem.

2 Un Dāvids sacīja visam sapulcinātam Israēlam: "Ja jūs to atzīstat par labu un tas ir Tā Kunga, mūsu Dieva, nolikts, tad sūtīsim ziņu visapkārt mūsu atlikušajiem brāļiem visos Israēla novados un kopā ar viņiem arī priesteriem un levītiem viņu pilsētās ar to ganībām, ka lai viņi sanāk kopā ar mums,

3 un atvedīsim atpakaļ pie sevis mūsu Dieva šķirstu, jo mēs neesam pēc tā meklējuši Saula valdīšanas laikā."

4 Tad visa sapulce sacīja, lai tā darot, jo šī lieta viņu acīs šķita taisna esam.

5 Tā Dāvids saaicināja uz sapulci itin visu Israēlu no Ēģiptes upes Šihoras līdz pašai Hamatas pievārtei, lai pārvestu Dieva šķirstu no Kirjat-Jeārimas.

6 Un tad Dāvids cēlās un viss Israēls un devās kalnup uz Baalu, tas ir, uz Kirjat-Jeārimu, kura pieder pie Jūdas, lai no turienes atvestu Dieva Tā Kunga, kas mīt pār ķerubiem, šķirstu, kas Viņa Vārdā ir nosaukts.

7 Un viņi pārveda Dieva šķirstu ar jauniem ratiem no Abinādaba nama, un Uza un Ahjo vadīja ratus.

8 Bet Dāvids un viss Israēls līksmojās Dieva priekšā ar visu spēku, ar dziesmām, pavadot ar cītarām un arfām un ar rokas bungām, cimbālēm un bazūnēm.

9 Bet, kad viņi nonāca līdz Kidona klonam, tad Uza izstiepa savu roku, lai pieturētu šķirstu, jo vērši klupa.

10 Tad Tā Kunga dusmas iekvēlojās pret Uzu, un Tas Kungs viņu sita, tāpēc ka viņš bija savu roku izstiepis pret šķirstu, tā ka viņš tur Dieva priekšā nomira.

11 Un Dāvids bija satriekts, ka Tas Kungs lauzdams lauza Uzas dzīvību, un viņš nosauca šīs vietas vārdu: Perec-Uza, un tā līdz šai dienai.

12 Un tanī dienā Dāvidam sametās bailes Dieva priekšā, un viņš izsaucās: "Kā gan es varu Dieva šķirstu vest pie sevis?"

13 Un Dāvids neaizveda šķirstu pie sevis uz Dāvida pilsētu, bet aizveda to sāņus, uz gātieša Obed-Edoma namu.

14 Un tā Dieva šķirsts, novietots pie Obed-Edoma viņa namā, palika uz vietas trīs mēnešus; un Tas Kungs svētīja Obed-Edoma namu un visu, kas tam piederēja.

1.Laiku grāmata

14. nodaļa

1 Un Hīrāms, Tiras ķēniņš, sūtīja vēstnešus pie Dāvida un ciedru kokus, namdarus un galdniekus, lai tie uzceltu viņam namu.

2 Tad Dāvids noprata, ka Tas Kungs viņu bija apstiprinājis par ķēniņu pār Israēlu un ka viņa ķēniņa valsts vara tapa paaugstināta viņa tautas Israēla labad.

3 Un Jeruzālemē Dāvids ņēma sev vēl vairāk sievu, un Dāvids dzemdināja vēl vairāk dēlu un meitu.

4 Un šie ir viņa dēlu vārdi, kuri viņam piedzima Jeruzālemē: Šamua, Šobabs, Nātāns un Salamans,

5 Jibhars, Ēlišua un Ēlpelets,

6 Nogahs, Nefegs un Jafija,

7 Ēlišāma, Beēljada un Ēlifelets.

8 Bet, kad filistieši dzirdēja, ka Dāvids bija svaidīts par ķēniņu pār visu Israēlu, tad visi filistieši cēlās, lai satvertu Dāvidu. Bet, kad Dāvids to dzirdēja, tad viņš izgāja viņiem pretī.

9 Un filistieši nāca un izvietojās pa visu refajiešu ieleju;

10 tad Dāvids jautāja Dievam, sacīdams: "Vai man būs celties pret filistiešiem? Un vai Tu viņus dosi manā rokā?" Un Tas Kungs viņam atbildēja: "Celies, jo Es viņus došu tavā rokā!"

11 Un viņi gāja uz Baal-Peracimu, un Dāvids viņus tur sakāva. Tad Dāvids izsaucās: "Dievs ir izlauzies pret maniem ienaidniekiem ar manu roku, itin kā ūdens izlaužas!" Un tādēļ tie nosauca tās vietas vārdu Baal-Peracima.

12 Un viņi, filistieši, tur pameta savus dievus, un Dāvids pavēlēja, lai tos sadedzina ugunī.

13 Un filistieši vēlreiz nāca un izvietojās ielejā.

14 Tad Dāvids vēlreiz jautāja Dievam, un Dievs viņam atbildēja: "Neej aiz viņiem, bet apej viņiem apkārt un uzbrūc viņiem iepretī balzama kokiem!

15 Un, kad tu dzirdēsi balzama koku galotnēs soļu troksni, tad esi gatavs doties kaujā! Jo tad pats Dievs iziet laukā tavā priekšā, lai sakautu filistiešu karaspēku."

16 Un Dāvids izpildīja, kā Dievs viņam bija pavēlējis, un viņi sakāva filistiešu karaspēku no Gibeonas līdz Gezerai.

17 Tā Dāvida slava izpaudās visās zemēs, un Tas Kungs iedvesa bailes no viņa visām tautām.

1.Laiku grāmata

15. nodaļa

1 Un viņš pats sev uzcēla namus Dāvida pilsētā, un viņš sataisīja vietu Dieva šķirstam un izpleta pār to telti.

2 Tad Dāvids sacīja: "Neviens nedrīkst nest Dieva šķirstu kā vien levīti, jo Tas Kungs viņus ir izraudzījis, lai viņi nes Dieva šķirstu un kalpo Viņam mūžīgi!"

3 Tad Dāvids sapulcināja visu Israēlu Jeruzālemē, lai nonestu Dieva šķirstu tam paredzētā vietā, ko viņš tam bija uzcēlis.

4 Un Dāvids sapulcināja Ārona dēlus un levītus:

5 no Kehata dēliem vadoni Ūriēlu un viņa brāļus - simts divdesmit;

6 no Merārija dēliem vadoni Asaju un viņa brāļus - divi simti divdesmit;

7 no Geršoma dēliem vadoni Joēlu un viņa brāļus - simts trīsdesmit;

8 no Ēlisafana dēliem vadoni Šemaju un viņa brāļus - divi simti;

9 no Hebrona dēliem vadoni Ēliēlu un viņa brāļus - astoņdesmit;

10 no Usiēla dēliem vadoni Aminādabu un viņa brāļus - simts divpadsmit.

11 Un Dāvids aicināja priesterus Cadoku un Abjataru un levītus Ūriēlu, Asaju, Joēlu, Šemaju, Ēliēlu un Aminādabu.

12 Un viņš tiem sacīja: "Jūs esat levītu tēvu namu galvenie; svētījieties paši, un arī lai jūsu brāļi svētījas, ka jūs atnestu Tā Kunga, Israēla Dieva, šķirstu un noliktu tai vietā, kuru es tam esmu sataisījis.

13 Jo toreiz jūs nebijāt klāt, kad Tas Kungs, mūsu Dievs, izlauza robu mūsu vidū, jo mēs, kā pienākas, nemeklējām Viņu."

14 Tad priesteri un levīti svētījās, lai uznestu Tā Kunga, Israēla Dieva, šķirstu kalnā.

15 Un levītu dēli nesa šķirstu, kā Mozus bija pavēlējis pēc Tā Kunga vārda - ar kārtīm uz saviem pleciem.

16 Un Dāvids pavēlēja levītu vadoņiem, lai viņi izrauga savus brāļus dziedātājus ar mūzikas instrumentiem - cītarām, arfām, cimbālēm un zvaniņiem, kas lai tālu skandina svētku prieku.

17 Tad levīti izraudzīja Heimanu, Joēla dēlu, un no viņa brāļiem Asafu, Berehjas dēlu, un no Merārija brāļiem, Ētanu, Kušajas dēlu;

18 un līdz ar viņiem otras pakāpes brāļus - Zaharju, Jaāsiēlu, Šemiramotu, Jehiēlu, Unniju, Ēliābu, Benaju, Maāseju, Matitju, Ēlifeleju, Mikneju, kā arī Obed-Edomu un Jeiēlu, kas bija vārtu sargi.

19 Un dziedātāji Heimans, Asafs un Ētans skandināja vara cimbāles;

20 bet Zaharja, Usiēls, Šemiramots, Jehiēls, Unnijs, Ēliābs, Maāseja un Benaja, arfas spēlēdami, dziedāja augstā balsī;

21 bet Matitjam, Ēlifelehum, Miknejam, Obed-Edomam, Jehiēlam un Azasjam bija jāpavada dziedājums ar astoņu stīgu cītarām un pašiem jādzied zemā balsī.

22 Un levītu vadonis Kenanja vadīja dziedāšanu, jo viņš to prata.

23 Bet Berehja un Ēlkana bija šķirsta vārtu sargi.

24 Un Šebanja, Jošafāts, Netaneēls, Amasajs, Zaharja, Benaja un Ēliēzers, kas bija priesteri, pūta taures Dieva šķirsta priekšā, bet Obed-Edoms un Jehija bija šķirsta vārtu sargi.

25 Un tā Dāvids ar Israēla vecajiem un ar virsniekiem pār tūkstoti nogāja kājām, lai šķirstu ar Tā Kunga derības likumiem no Obed-Edoma nama ar gavilēm uznestu kalnā.

26 Un, kad Dievs palīdzēja levītiem, kas nesa Tā Kunga derības šķirstu, tad viņi upurēja kā kaujamo upuri septiņus vēršus un septiņus aunus.

27 Un Dāvids bija tērpies tīra audekla virsvalkā - un tāpat arī visi levīti, kuri nesa šķirstu, un dziedātāji un viņu vadonis Kenanja; bet Dāvids bija apņēmis pāri virsvalkam vēl linu efodu.

28 Un viss Israēls nesa augšā Tā Kunga derības šķirstu ar skaļu gavilēšanu, ar bazūņu un tauru skaņām un ar cimbālēm, ar arfām un cītarām, kas skanēja tālu.

29 Un, kad Tā Kunga derības šķirsts ar derības likumiem nonāca Dāvida pilsētā, tad Mihala, Saula meita, skatījās laukā pa logu un redzēja ķēniņu Dāvidu, kā tas lēkāja un dejoja, un viņa savā sirdī to nonicināja.

1.Laiku grāmata

16. nodaļa

1 Un pēc tam, kad viņi ienesa Dieva šķirstu un to novietoja telts vidū, ko Dāvids bija tam uzcēlis, viņi ziedoja Dieva priekšā dedzināmos upurus un kaujamos pateicības upurus.

2 Un, kad Dāvids bija beidzis upurēt dedzināmos upurus un kaujamos pateicības upurus, tad viņš Tā Kunga Vārdā svētīja tautu.

3 Un viņš ikkatram no Israēla izdalīja, kā vīriem, tā arī sievām, pa vienai maizei, gabalam gaļas un rozīņu rausi.

4 Un Tā Kunga šķirsta priekšā viņš nolika kalpot dažus no levītiem, lai tie lūgtu, slavētu un pateiktos Tam Kungam, Israēla Dievam.

5 Asafs bija vadonis, bet Zaharja otrs pēc viņa; tad Jeiēls, Šemiramots, Jehiēls, Matitja, Ēliābs, Obed-Edoms un Jehiēls ar mūzikas instrumentiem, arfām un cītarām, un Asafs lika atskanēt cimbālēm.

6 Un Benaja un Jahasiēls, priesteri, pastāvīgi ar taurēm bija Dieva derības šķirsta priekšā.

7 Toreiz tanī dienā Dāvids pirmo reizi deva Asafam un viņa brāļiem šo dziesmu, lai pateiktos Tam Kungam:

8 "Pateicieties Tam Kungam, piesauciet Viņa Vārdu, dariet zināmus tautu vidū Viņa darbus!

9 Dziediet Viņam, spēlējiet Viņam, runājiet par visiem Viņa brīnuma darbiem!

10 Dodiet slavu Viņa svētajam Vārdam! Lai visu to sirdis priecājas, kas ir Tā Kunga meklētāji!

11 Meklējiet To Kungu un Viņa spēku, meklējiet Viņa vaigu bez mitēšanās!

12 Pieminiet brīnuma darbus, ko Viņš ir darījis, Viņa darītās brīnumu zīmes un tiesas spriedumus no Viņa mutes,

13 jūs, Viņa kalpa Israēla pēcnācēji, Jēkaba dēli, Viņa izredzētie!

14 Viņš ir Tas Kungs, mūsu Dievs, Viņa tiesas tiek spriestas visā pasaulē.

15 Pieminiet mūžīgi Viņa derību, vārdu, ko Viņš pavēlējis tūkstoš audzēm,

16 derību, ko Viņš ir slēdzis ar Ābrahāmu, un Viņa zvēresta apsolījumu, ko Viņš zvērējis Īzākam

17 un ko Viņš arī Jēkabam apstiprinājis kā likumu un Israēlam kā mūžīgu derību,

18 sacīdams: tev Es došu Kānaāna zemi, ko Es jums piešķīru kā īpašuma daļu

19 tolaik, kad jūs vēl bijāt nedaudzi skaitā, pavisam maz, un svešinieki tai zemē,

20 klīzdami no tautas pie tautas un no vienas ķēniņa valsts pie citiem ļaudīm.

21 Bet Viņš nepiekāpās neviena priekšā, kas viņus apspieda, un viņu dēļ Viņš pat pārmācīja ķēniņus:

22 nepieskarieties Maniem svaidītiem un nenodariet ļaunu Maniem praviešiem!

23 Dziediet Tam Kungam, visa zeme, sludiniet ik dienas Viņa pestīšanu!

24 Vēstiet citām tautām Viņa godu un it visu tautu vidū Viņa brīnuma darbus!

25 Jo liels ir Tas Kungs un ļoti augsti slavējams, un Viņš ir bijājams pār visiem dieviem,

26 jo visu tautu dievi ir elki, bet Tas Kungs ir radījis debesis.

27 Augstība un varenība ir Viņa priekšā, spēks un tīksme mīt Viņa mājoklī.

28 Dodiet Tam Kungam, jūs tautu ciltis, dodiet Tam Kungam godu un slavu!

29 Dodiet Tam Kungam Viņa Vārda godu! Atnesiet dāvanu upurus un nāciet Viņa vaiga priekšā. Zemojieties Tā Kunga priekšā un zemojieties svētā glītumā!

30 Trīci, ak, visa zeme, Viņa vaiga priekšā! Patiešām, zeme ir stingri nostiprināta, tā nav izkustināma.

31 Lai debesis izplūst priekā, un zeme lai gavilē un lai tā saka tautām: Tas Kungs ir ķēniņš!

32 Lai jūra krāc, un viss, kas to pilda, lai bango! Lai tīrumi gavilē un viss, kas tajos aug!

33 Lai gavilē koki mežā Tā Kunga priekšā, jo Viņš nāk, lai tiesātu zemi.

34 Teiciet To Kungu, jo Viņš ir labs un Viņa žēlastība pastāv mūžīgi.

35 Un lūdziet: izglāb mūs, Dievs, mūsu Glābēj! Sapulcini mūs un atbrīvo mūs no citām tautām, lai mēs nestu pateicības slavu Tavam svētajam Vārdam, lai paši celtu sevi, Tevi godinādami!

36 Slavēts lai ir Tas Kungs, Israēla Dievs, no mūžības uz mūžību!" Un visa tauta sacīja: "Āmen!" un "Slavējiet To Kungu!"

37 Tad Dāvids tur atstāja Tā Kunga derības šķirsta priekšā Asafu un viņa brāļus, lai tie pastāvīgi kalpotu šķirsta priekšā, kā ik dienas pienākas.

38 Un Obed-Edomam un viņa sešdesmit astoņiem brāļiem viņš lika darīt to pašu, pie kam Obed-Edoms, Jedutuna dēls, un Hosa un visi šie pārējie bija vārtu sargi.

39 Un priesteri Cadoku un viņa brāļus, priesterus, viņš atstāja arī turpmāk par sargiem Tā Kunga mājokļa priekšā, kas atradās Gibeonas augstienē,

40 lai tie Tam Kungam vienmēr, rītos un vakaros, upurētu dedzināmos upurus uz dedzināmo upuru altāra, kā tas ir rakstīts Tā Kunga bauslībā, ko Viņš Israēlam bija pavēlējis.

41 Un kopā ar viņiem tur bija Heimans un Jedutuns, un atlikusī daļa no izraudzītiem, kuri bija nozīmēti pēc vārdiem, lai pateiktos Tam Kungam, jo Viņa žēlastība ir mūžīga.

42 Un līdz ar viņiem bija Heimans un Jedutuns, un viņu rīcībā bija taures un cimbāles, kuras tie skandināja, un arī Dieva dziesmu pavadīšanai domātās cītaras; taču Jedutuna dēliem bija jābūt par vārtu sargiem.

43 Un tad visi ļaudis atgriezās, ikviens savā namā, arī Dāvids atgriezās, lai savu namu svētītu.

1.Laiku grāmata

17. nodaļa

1 Un notika, kad Dāvids bija atgriezies savā namā, tad Dāvids sacīja pravietim Nātānam: "Redzi, es dzīvoju ciedru namā, bet Tā Kunga derības šķirsts mīt zem telts drānām."

2 Tad Nātāns atbildēja Dāvidam: "Dari itin visu, kas vien ir tavā sirdsprātā, jo Dievs ir ar tevi!"

3 Bet tanī pašā naktī notika, ka Dieva vārds atklājās Nātānam, sacīdams:

4 "Noej un saki Manam kalpam Dāvidam: tā saka Tas Kungs: tu nedrīksti Man celt dzīvojamo namu!

5 Jo Es neesmu dzīvojis nevienā namā, sākot no tās dienas, kopš Es Israēla tautu esmu izvedis laukā no Ēģiptes, līdz šai dienai, bet Es esmu gājis no telts uz telti un no mājokļa uz mājokli.

6 Un vai Es esmu visu to laiku, kamēr Es esmu staigājis ar visu Israēlu, runājis vārdu uz kādu no Israēla soģiem, kam Es esmu pavēlējis ganīt Savu tautu, sacīdams: kādēļ jūs Man neesat uzcēluši ciedru namu?

7 Tāpēc tev tagad ir tā jāsaka Manam kalpam Dāvidam: tā saka Tas Kungs Cebaots: Es esmu tevi ņēmis no ganībām, prom no avīm, lai tu kļūtu par vadoni Manai Israēla tautai.

8 Un Es esmu bijis ar tevi itin visur, kur vien tu esi gājis, un Es esmu izdeldējis visus tavus ienaidniekus tavā priekšā, un Es esmu tev darījis vārdu, kāds ir šīs zemes varenajiem.

9 Un Es gribu ierādīt Savai tautai Israēlam vietu, un Es to tur dēstīšu, lai tā savā vietā dzīvotu un turpmāk vairs netiktu satraukta un lai varmākas to vairs tā neizposta, kā tas bija iesākumā

10 un vēl tai laikā, kad Es iecēlu soģus pār Savu Israēla tautu; Es gribu pazemot visus tavus ienaidniekus, un Es tev daru zināmu, ka Tas Kungs tev cels namu.

11 Un notiks, kad tavu dienu skaits būs piepildījies un tev būs jāiet pie saviem tēviem, tad Es celšu kādu no taviem pēcnācējiem pēc tevis, kas būs no taviem dēliem, tam Es nostiprināšu viņa ķēniņa valsts varu.

12 Tas Man uzcels namu, un Es viņa troni nostiprināšu uz mūžīgiem laikiem.

13 Un Es tam būšu par tēvu, bet viņš Man būs par dēlu, un Savu žēlastību Es neatraušu no viņa, kā Es to gan esmu atrāvis no tava priekšgājēja.

14 Bet Es viņu ielikšu Savā namā un Savā ķēniņa valstībā uz mūžīgiem laikiem, un viņa tronis pastāvēs mūžīgi!"

15 Kā visi šie vārdi un visas šīs parādības mācīja, tā Nātāns to pateica Dāvidam.

16 Un ķēniņš Dāvids nāca un palika Tā Kunga priekšā, un sacīja: "Kas gan es esmu, Kungs, mans Dievs, un kas ir mans nams, ka Tu esi mani līdz šejienei vadījis?

17 Un tas vēl ir licies Tavās acīs pārāk maz, ak, Dievs, bet Tu vēl par Sava kalpa namu esi runājis par tāliem nākošiem laikiem, un Tu esi mani uzlūkojis kā no cilvēku kārtas un augsti cēlis, ak, Kungs, mans Dievs!

18 Un ko vēl Dāvids spētu Tev pateikt par godu, kāds Tavam kalpam piešķirts? Bet Tu jau pats pazīsti Savu kalpu!

19 Ak, Kungs, Sava kalpa labad un pēc Tava paša sirds nodoma Tu esi visas šīs lielās lietas darījis, lai visas šīs varenās lietas kļūtu zināmas.

20 Kungs, nav neviena, kas ir tāds kā Tu, un nav neviena cita dieva kā vien Tu, pēc visa, ko mēs savām ausīm esam dzirdējuši.

21 Un kur gan ir kāda cita tauta virs zemes, kas līdzinātos Tavai Israēla tautai, kuru Dievs pats Sev ir devis, lai to izglābtu Sev par īpašu tautu un lai Sev celtu lielu un bijājamu Vārdu ar lieliem un brīnišķīgiem darbiem, izdzīdams citas tautas Savas tautas acu priekšā, ko Tu pats esi izglābis no Ēģiptes.

22 Un Tu esi Savu tautu Israēlu iecēlis Sev par tautu uz mūžīgiem laikiem, un Tu, Kungs, esi kļuvis viņu Dievs.

23 Un tagad, Kungs, tas vārds, ko Tu esi sacījis Savam kalpam un viņa namam, lai tiek nostiprināts uz mūžīgiem laikiem, un dari, kā Tu esi sacījis!

24 Un Tavs Vārds būs nostiprināts un būs paaugstināts mūžīgi; un sacīs: Tas Kungs Cebaots, Israēla Dievs, ir Dievs pār Israēlu un Israēla labā, - un Tava kalpa Dāvida nams pastāvēs stiprs Tavā priekšā!

25 Jo Tu, mans Dievs, esi atklājis Savam kalpam, ka Tu viņam gribi celt namu, un tādēļ Tavs kalps ir iedrošinājies lūgt Tava vaiga priekšā.

26 Un tagad, Kungs, Tu esi Dievs, un Tu esi runājis uz Savu kalpu par šīm labajām lietām,

27 un lai Tev labpatiktu svētīt Sava kalpa namu, ka tas pastāvētu mūžīgi Tavā priekšā, jo, ko Tu, Kungs, esi svētījis, tas ir svētīts mūžīgi!"

1.Laiku grāmata

18. nodaļa

1 Un notika, pēc tam Dāvids no jauna sakāva filistiešus un pakļāva tos sev, un viņš iekaroja Gātu ar tās mazajām pilsētām, kas līdz šim bija filistiešu rokās.

2 Un viņš sakāva arī Moābu, un moābieši kļuva Dāvida kalpi un maksāja viņam nodevas.

3 Un Dāvids uzvarēja Hadadēzeru, Cobas ķēniņu, Hamatā, kad tas bija ceļā, lai nostiprinātu savu varu Eifratas upes apgabalā.

4 Un Dāvids viņam atņēma tūkstoš kara ratus un septiņus tūkstošus jātnieku, un divdesmit tūkstošus kājnieku, un Dāvids visiem braucamiem zirgiem pārgrieza kāju dzīslas un atstāja no tiem sev tikai simts braucamos zirgus.

5 Kad sīrieši no Damaskas nāca Hadadēzeram, Cobas ķēniņam, palīgā, tad Dāvids nokāva no sīriešiem divdesmit divus tūkstošus vīru,

6 un Dāvids novietoja apsardzi Sīrijā, Damaskā, un sīrieši kļuva Dāvida kalpi un maksāja viņam nodevas. Un Tas Kungs palīdzēja Dāvidam, kur vien viņš gāja.

7 Un Dāvids paņēma zelta vairogus, ko nesa Hadadēzera galminieki, un viņš lika tos pārvest uz Jeruzālemi.

8 Bet no Tibhatas un no Kūnas, Hadadēzera pilsētām, Dāvids paņēma ļoti daudz vara; vēlāk no šī vara Salamans izgatavoja vara jūru un arī atbalsta kājas un vara rīkus.

9 Bet, tiklīdz Tous, Hamatas ķēniņš, dzirdēja, ka Dāvids bija sakāvis visu Hadadēzera, Cobas ķēniņa, karaspēku,

10 tad viņš sūtīja savu dēlu Hadorāmu pie ķēniņa Dāvida sveicināt viņu un apsveikt viņu par viņa uzvaru karā pret Hadadēzeru; jo Tous bija karojis pret Hadadēzeru; un visus zelta, sudraba un vara priekšmetus

11 ķēniņš Dāvids veltīja Tam Kungam līdz ar to sudrabu un zeltu, ko viņš bija no visām tautām paņēmis: no Edoma, no Moāba, no Amona bērniem, no filistiešiem un no amalekiešiem.

12 Bet Abišajs, Cerujas dēls, uzvarēja edomiešus Sāls ielejā un nokāva no viņiem astoņpadsmit tūkstošus vīru.

13 Un viņš novietoja Edomā apsardzi, un visi edomieši kļuva Dāvida kalpi, jo Tas Kungs palīdzēja Dāvidam, kur vien viņš gāja.

14 Un Dāvids valdīja pār visu Israēlu un ieveda tiesu un taisnību visā savā tautā.

15 Un Joābs, Cerujas dēls, bija virspavēlnieks pār kara pulkiem, un Jošafats, Ahiluda dēls, bija valsts padomnieks.

16 Un Cadoks, Ahituba dēls, un Ahimēlehs, Abjatara dēls, bija priesteri, bet Šavša bija valsts rakstvedis.

17 Un Benaja, Jojadas dēls, bija pār krētiešiem un plētiešiem; un Dāvida dēli bija pirmie pie ķēniņa.

1.Laiku grāmata

19. nodaļa

1 Pēc tam notika, ka amoniešu ķēniņš Nahašs nomira, un viņa dēls kļuva ķēniņš viņa vietā.

2 Tad Dāvids nosprieda: "Es gribu parādīt žēlastību Hanūnam, Nahaša dēlam, jo viņa tēvs man ir parādījis žēlastību." Un Dāvids sūtīja vēstnešus izteikt viņam līdzjūtību par viņa tēvu. Tad Dāvida kalpi nāca Amona dēlu zemē pie Hanūna, lai viņam izteiktu līdzjūtību.

3 Bet amoniešu vadonis sacīja Hanūnam: "Vai tu domā, ka Dāvids godina tavu tēvu, ja viņš ir tev atsūtījis mierinātājus? Nē! Bet vai drīzāk viņa kalpi nav nākuši pie tevis, lai izzinātu un izlūkotu, un izpētītu šo zemi?"

4 Tad Hanūns lika saņemt ciet Dāvida kalpus, lika tos noskūt un nogrieza viņu drānas līdz pusei, līdz gurniem, un tos atlaida.

5 Un viņi aizgāja. Kad Dāvidam tika ziņots, kas šiem vīriem bija nodarīts, tad viņš tiem sūtīja vēstnešus, jo šie vīri bija ļoti apsmieti, un ķēniņš lika viņiem sacīt: "Palieciet Jērikā, tiekāms jums jūsu bārdas būs atkal ataugušas, tad nāciet atpakaļ!"

6 Kad amonieši redzēja, ka tie paši sevi bija padarījuši ienīstamus Dāvidam, tad Hanūns un amonieši nosūtīja tūkstoš talentus sudraba, lai sev nomātu kara ratus un nolīgtu jātniekus starp sīriešiem Mezopotāmijā, kā arī starp sīriešiem Maāhas un Cobas zemē.

7 Un viņi ieguva savā rīcībā trīsdesmit divus tūkstošus ratu, kā arī Maāhas ķēniņu un viņa kara pulkus; un viņi nāca un apmetās nometnē Medebas priekšā; un amonieši arī sapulcējās, sanākdami no savām pilsētām, un tā viņi visi devās karot.

8 Kad Dāvids to dzirdēja, viņš sūtīja Joābu ar visu karaspēku, visus varonīgus karotājus.

9 Un amonieši devās un izvietojās kaujai pie pilsētas vārtiem, bet tie ķēniņi, kas bija nākuši, turējās savrup atklātā laukā.

10 Kad Joābs redzēja, ka kauja tika vērsta pret viņu priekšā un aizmugurē, tad viņš izraudzīja sev no visiem Israēla izlasītiem karotājiem, un viņš izvietoja tos pret sīriešiem.

11 Bet karotāju atlikušo daļu viņš pakļāva sava brāļa Abišaja vadībai, un tie izvietojās pret amoniešiem.

12 Un viņš sacīja: "Ja sīrieši būs stiprāki par mani, tad nāc tu man palīgā, bet, ja amonieši būs stiprāki par tevi, tad es nākšu tev palīgā.

13 Tikai drosmi! Un cīnīsimies varonīgi par savu tautu un par sava Dieva pilsētām, bet Tas Kungs lai dara, kā Viņam labi patīk!"

14 Un Joābs nāca tuvāk ar saviem ļaudīm, kas pie viņa bija, lai cīnītos ar sīriešiem, bet tie bēga no viņa.

15 Kad Amona dēli redzēja, ka sīrieši bēg, tad arī viņi bēga no Joāba brāļa Abišaja un iegāja pilsētā. Bet Joābs atgriezās Jeruzālemē.

16 Kad sīrieši redzēja, ka bija Israēla sakauti, tad tie sūtīja vēstnešus un lika doties kaujā tiem sīriešiem, kuri dzīvoja viņpus Eifratas upes, un Sofahs, Hadadēzera karaspēka virspavēlnieks, gāja viņu priekšgalā.

17 Kad tas tika paziņots Dāvidam, tad viņš sapulcināja karam visu Israēlu, pārcēlās pāri Jordānai un devās viņiem pretim un izvietojās pret tiem. Un Dāvids stājās kaujai pret sīriešiem, un tie cīnījās ar viņu.

18 Un sīrieši bēga Israēla priekšā, un Dāvids nogalināja no sīriešiem septiņus tūkstošus kara ratu vadītāju un četrdesmit tūkstošus kājnieku; arī karaspēka virspavēlnieku Sofahu viņš lika nonāvēt.

19 Kad Hadadēzera ļaudis redzēja, ka viņi ir Israēla sakauti, tad viņi slēdza ar Dāvidu mieru un viņam kalpoja. Sīrieši vairs negribēja iet amoniešiem palīgā.

1.Laiku grāmata

20. nodaļa

1 Un notika, kad gads bija pagājis, ap to laiku, kad ķēniņi mēdz iziet karot, tad Joābs vadīja tālāk karaspēku, un viņi izpostīja amoniešu zemi; un tad viņš devās un ielenca Rabu, bet Dāvids palika Jeruzālemē. Un Joābs Rabu iekaroja un to nopostīja,

2 un Dāvids ņēma viņu elka Milkoma kroni no tā galvas - un atrada, ka tā zelts svēra veselu talentu un ka tanī bija dārgak mens, - un tas tika likts Dāvidam galvā; un viņš aizveda sev līdzi no šīs pilsētas ļoti lielu laupījumu.

3 Un viņš izveda tos ļaudis, kas tur bija, un lika viņus pie zāģiem, dzelzs akmeņu kaltiem un cirvjiem. Un tā Dāvids izrīkojās ar visām amoniešu pilsētām. Tad Dāvids atgriezās ar visu savu karaspēku atpakaļ Jeruzālemē.

4 Un notika, pēc tam izcēlās karš Gezerā ar filistiešiem; tolaik hušatietis Sibehajs nogalināja Sipaju, kas bija no Refaima dēliem, un viņi tika pazemoti.

5 Kad no jauna izcēlās vēl viens karš ar filistiešiem, tad Ēlhanans, Jaīra dēls, nokāva Lahmiju, gātieša Goliāta brāli, kam šķēpa kāts bija kā audēju riestava.

6 Un tad bija vēl viens karš - Gātā, un tur bija kāds milzīga auguma vīrs, kuram bija pa seši pirksti katrai rokai un kājai, pavisam divdesmit četri; arī viņš bija no refajiešu pēcnācējiem.

7 Un, kad viņš bija ar rupjiem vārdiem izaicinājis Israēlu, tad Jonatāns, Šimeja, Dāvida brāļa, dēls, to nogalināja.

8 Šie bija refajiešu pēcnācēji no Gātas, un viņi krita no Dāvida rokas un no viņa karotāju rokas.

1.Laiku grāmata

21. nodaļa

1 Un cēlās sātans pret Israēlu un pavedināja Dāvidu saskaitīt Israēlu.

2 Un Dāvids sacīja Joābam un tautas pārstāvjiem: "Ejiet un skaitiet Israēlu, no Bēršebas līdz Danai, un atnesiet man ziņas par viņu skaitu, ka es to zinātu."

3 Tad Joābs sacīja: "Lai Tas Kungs pie šiem ļaudīm, cik viņu tagad ir, pieliek simtkārtīgi! Mans kungs un ķēniņ, vai tad tie visi tomēr nav mana kunga kalpi? Kāpēc manam kungam tas būtu vajadzīgs? Kādēļ viņš uzliek tādu vainu Israēlam?"

4 Bet ķēniņa pavēle Joābam bija neatsaucama, un Joābs devās ceļā. Viņš pārstaigāja visu Israēlu un nāca atpakaļ uz Jeruzālemi.

5 Un Joābs nodeva Dāvidam saskaitīto ļaužu skaitu, un viss Israēls bija tūkstoš reiz tūkstoš un simts tūkstošu vīru, kas spēja zobenu vēzt, un Jūdā bija četri simti septiņdesmit tūkstoši vīru, kas spēja zobenu vēzt.

6 Bet Levija un Benjamīna ciltis viņš neiekļāva skaitīšanā, jo ķēniņa pavēle Joābam šķita negantība.

7 Dieva acīs šī lieta bija ļauna, un Viņš sita Israēlu.

8 Tad Dāvids lūdza Dievu: "Es esmu ļoti grēkojis, ka esmu šo lietu darījis, bet tagad es Tevi ļoti lūdzu, nepiemini Sava kalpa noziegumu! Es tiešām esmu ļoti aplam rīkojies."

9 Bet Tas Kungs pavēlēja Gadam, Dāvida redzētājam, sacīdams:

10 "Noej un saki Dāvidam, teikdams: tā saka Tas Kungs: trīs lietas Es tev lieku priekšā, izvēlies vienu no tām, un Es tev to darīšu!"

11 Un Gads gāja pie Dāvida un viņam sacīja: "Tā saka Tas Kungs: izvēlies sev

12 vai nu trīs gadus bada laika, vai trīs mēnešus bēgt no saviem pretiniekiem pēc tam, kad ienaidnieku zobens būs panācis jūs, vai lai trīs dienas Tā Kunga zobens - mēris visā zemē un Tā Kunga eņģelis, kas nāvi nes visos Israēla novados. Un lūko, kādu atbildi lai es nesu Tam, kas mani sūtījis!"

13 Tad Dāvids sacīja Gadam: "Man ir lielas bailes! Bet es gribu labāk krist Tā Kunga rokā, jo Viņa žēlastība ir ļoti liela, bet es negribu krist cilvēku rokās!"

14 Tad Tas Kungs lika mērim nākt pār Israēlu, un no Israēla nomira septiņdesmit tūkstoši cilvēku.

15 Un Dievs sūtīja eņģeli uz Jeruzālemi, lai to izpostītu; bet, tikko viņš taisījās to izpostīt, Tas Kungs to uzlūkoja, un Viņam kļuva žēl ļaunuma, un Viņš sacīja posta eņģelim, ko bija sūtījis: "Tagad pietiek, atvelc savu roku!" Un Tā Kunga eņģelis bija nostājies tieši pie jebusieša Ornana klona.

nāve Izraēlā

16 Kad Dāvids pacēla savas acis, viņš ieraudzīja Tā Kunga eņģeli stāvam starp zemi un debesīm, un tam bija atvēzts zobens rokā, izstiepts pār Jeruzālemi; tad Dāvids līdz ar vecajiem, maisos ietinušies, metās zemē uz sava vaiga,

17 un Dāvids lūdza Dievu: "Vai ne es pavēlēju ļaudis skaitīt? Es, es esmu tas, kas grēkojis un darījis lielu ļaunumu! Bet šīs avis, ko tās ir darījušas? Ak, Kungs, mans Dievs! Lai Tava roka ir pret mani un pret mana tēva namu, bet ne lai Tavu tautu mocītu!"

18 Un Tā Kunga eņģelis pavēlēja Gadam pateikt Dāvidam, lai Dāvids dodas augšup kalnā un lai uzceļ altāri Tam Kungam uz jebusieša Ornana klona.

19 Un, paklausīdams Gada vārdiem, ko tas bija runājis Tā Kunga Vārdā, Dāvids devās kalnā.

20 Kad Ornans apgriezās, tad ieraudzīja eņģeli, un viņa četri dēli, kas kūla kopā ar viņu, paslēpās; bet Ornans kūla kviešus.

21 Kad Dāvids nāca pie Ornana, un Ornans paskatījās un ieraudzīja Dāvidu, tad viņš iznāca laukā no klona un nometās Dāvida priekšā uz sava vaiga pie zemes.

22 Un Dāvids sacīja Ornanam: "Lūdzams, dod man klona vietu, lai es tur uzceļu altāri Tam Kungam, bet piešķir man to par pilnu samaksu, lai tā mocība tiek novērsta no tautas."

23 Tad Ornans atbildēja Dāvidam: "Ņem to sev un dari, mans kungs un ķēniņ, kā vien tev patīk! Redzi, tur tos vēršus es dodu dedzināmiem upuriem un šos kuļamos rīkus malkai, bet kviešus ēdamam upurim; to visu es dodu!"

24 Bet ķēniņš Dāvids sacīja Ornanam: "Nē, bet es to visu gribu pirkt no tevis par pilnu samaksu, jo es negribu ņemt Tam Kungam, kas ir tavs, nedz arī upurēt tādu dedzināmo upuri, kas iegūts par velti!"

25 Tā Dāvids deva Ornanam par šo vietu zeltu, svarā seši simti seķeļu.

26 Un Dāvids tur uzcēla Tam Kungam altāri un upurēja dedzināmos upurus un kaujamos pateicības upurus; un, kad viņš To Kungu piesauca, tad Viņš tam atbildēja ar uguni no debesīm pār dedzināmo upuru altāri.

27 Un Tas Kungs pavēlēja eņģelim, un viņš iebāza savu zobenu makstī.

28 Tanī laikā, kad Dāvids redzēja, ka Tas Kungs bija viņam atbildējis uz jebusieša Ornana klona, viņš tur upurēja arī kaujamos upurus.

29 Bet Tā Kunga mājoklis, ko Mozus bija izveidojis tuksnesī, un arī dedzināmo upuru altāris tanī laikā atradās kalnu augstienē pie Gibeonas.

30 Bet Dāvids nevarēja tā priekšā noiet, lai godinātu Dievu, jo viņš bija iztrūcinājies no Tā Kunga eņģeļa zobena.

1.Laiku grāmata

22. nodaļa

1 Un Dāvids sacīja: "Šeit lai atrodas Dieva, Tā Kunga, nams, un šeit lai ir Israēlam altāris dedzināmo upuru upurēšanai!"

2 Un Dāvids pavēlēja sapulcināt svešiniekus, kas bija Israēla zemē, un viņš tos nodarbināja kā akmeņkaļus, lai izcirstu četrstūru akmeņus Dieva nama celšanai.

3 Un Dāvids sagādāja arī lielā daudzumā dzelzi vārtu durvju naglām un savienojumu skavām, un tik daudz vara, ka to nevarēja nosvērt,

4 un ciedru koku baļķus bez skaita, jo sidonieši un tirieši atveda Dāvidam ļoti daudz ciedru koku.

5 Un Dāvids sprieda tā: "Mans dēls Salamans ir vēl jauns un nav nobriedis, bet namam, kas jāceļ Tam Kungam, jābūt lielam un varenam, par slavu un godu visās zemēs, tāpēc es veikšu sagatavošanas darbus." Un Dāvids veica sagatavošanas darbus pirms savas nāves.

6 Tad viņš pieaicināja savu dēlu Salamanu un tam pavēlēja, ka viņam jāuzceļ nams Tam Kungam, Israēla Dievam.

7 Un Dāvids sacīja Salamanam: "Mans dēls! Manā sirdsprātā bija uzcelt namu Tā Kunga, mana Dieva, Vārdam,

8 bet Tā Kunga vārds man atklājās, teikdams: tu esi izlējis daudz asiņu, un tu esi vedis lielus karus; tev nebūs celt namu Manam Vārdam, jo tu esi izlējis virs zemes daudz asiņu Manā priekšā.

9 Redzi, tas dēls, kas tev tiks dzemdēts, tas būs miera vīrs, jo Es likšu viņam piedzīvot mieru no visiem viņa ienaidniekiem visapkārt; ne velti Salamansbūs viņa vārds, un viņa laikā Es likšu Israēlam piedzīvot laimi un mieru.

10 Viņš uzcels Manam Vārdam namu, viņš būs Mans dēls, un Es būšu viņa Tēvs, un Es nostiprināšu viņa troni pār viņa ķēniņa valsti Israēlu mūžīgi!

11 Tagad nu, mans dēls, Tas Kungs būs ar tevi, un ceru - tev labi izdosies, un tu uzcelsi Tam Kungam, savam Dievam, namu, kā Viņš par tevi ir sacījis!

12 Ak, kaut Tas Kungs tev piešķirtu gudrību un izpratni, lai tu, kad Viņš tevi iecels pār Israēlu, turētu Tā Kunga, sava Dieva, bauslību!

13 Tad tev labi veiksies, ja tu turēsi un darīsi likumus un tiesas, ko Tas Kungs Mozum ir pavēlējis Israēla labad. Esi stiprs un drosmīgs! Nebīsties un nebaiļojies!

14 Un redzi, ar lielām pūlēm es esmu sakrājis Tā Kunga namam simts tūkstošus talentu zelta un tūkstoš reiz tūkstoš talentu sudraba, un varu un dzelzi bez svara, jo to ir ļoti daudz; tāpat arī kokus un akmeņus es esmu sakrājis, bet pie tiem tev vēl ir jāgādā klāt.

15 Un tavā rīcībā ir liels skaits amatnieku: akmeņkaļi, akmens un koka apstrādātāji un vīri, kas prot visādus amatus.

16 Zelta, sudraba, vara un dzelzs ir neskaitāms daudzums. Celies un rīkojies, un lai Tas Kungs ir ar tevi!"

17 Un Dāvids pavēlēja visiem Israēla vadoņiem palīdzēt viņa dēlam Salamanam, sacīdams:

18 "Vai tad Tas Kungs, jūsu Dievs, nav ar jums, un vai Viņš nav jums ļāvis visapkārt dzīvot mierā? Viņš taču ir nodevis zemes iedzīvotājus manā rokā, un šī zeme tagad guļ pakļauta gan Tā Kunga, gan Viņa tautas varai.

19 Tad nu dzenieties ar visu savu sirdi un visu savu dvēseli meklēt To Kungu, savu Dievu, un celieties un celiet svētnīcu Dievam, Tam Kungam, lai varētu pārnest šurp Tā Kunga derības šķirstu un svētos Dieva traukus šai namā, kas ceļams Tā Kunga Vārdam!"

1.Laiku grāmata

23. nodaļa

1 Kad Dāvids bija kļuvis vecs un savu laiku nodzīvojis, tad viņš iecēla savu dēlu Salamanu par ķēniņu pār Israēlu.

2 Un viņš sapulcēja visus Israēla vadoņus, priesterus un levītus.

3 Un tika saskaitīti levīti, kas bija trīsdesmit gadu veci un vecāki, un viņu skaits pēc saskaitīšanas bija trīsdesmit astoņi tūkstoši vīru.

4 "No šiem," sacīja Dāvids, "divdesmit četri tūkstoši lai uzrauga darbu pie Tā Kunga nama, un ierēdņu un tiesnešu lai ir seši tūkstoši,

5 un vārtu sargu lai ir četri tūkstoši, un četri tūkstoši lai ir Tā Kunga slavinātāju, ar instrumentiem, ko es esmu darinājis Dieva slavināšanai."

6 Un Dāvids viņus iedalīja pēc Levija dēliem - Geršona, Kehata un Merārija.

7 Geršona dēli bija Laādans un Šimejs.

8 Un Laādana dēli bija Jehiēls, pirmais, Zetāms un Joēls, šie trīs.

9 Šimeja dēli bija Šelomots, Haziēls un Hārans, trīs; šie bija Laādana tēvu namu galvenie.

10 Un Šimeja dēli bija Jahats, Ziza, Jeuss un Berija; šie bija Šimeja dēli, četri.

11 Un Jahats bija pirmais un Ziza otrs; bet Jeusam un Berijam nebija daudz dēlu, tādēļ tie tika skaitīti par vienu tēva namu.

12 Un Kehata dēli bija Amrāms, Jihars, Hebrons un Usiēls, četri.

13 Amrāma dēli bija Ārons un Mozus. Un Ārons tika atšķirts, lai tas tiktu iesvētīts līdz ar saviem dēliem vissvētākajā amatā uz mūžīgiem laikiem, lai viņš Tā Kunga priekšā kvēpinātu kvēpināmo upuri un lai Viņam kalpotu un svētītu Viņa Vārdā mūžīgi.

14 Bet Mozus, Dieva vīra, dēli tika skaitīti kā Levija cilts.

15 Mozus dēli bija Geršoms un Ēliēzers.

16 Geršoma dēli bija Šebuēls, pirmais.

17 Un Ēliēzera dēli bija Rehabja, pirmais. Un Ēliēzeram citu dēlu nebija, bet Rehabjam bija ļoti daudz dēlu.

18 Jihara dēli bija Šelomits, pirmais.

19 Hebrona dēli: Jerija, pirmais, Amarja, otrs, Usiēls, trešais, un Jekameāms, ceturtais.

20 Usiēla dēli bija Miha, pirmais, Jišija, otrs.

21 Merārija dēli bija Mahlijs un Mušijs; Mahlija dēli: Ēleāzars un Kīšs.

22 Un Ēleāzars nomira, un viņam nebija dēlu, bet tikai meitas, un tās apņēma viņu brālēni, Kīša dēli.

23 Un Mušija dēli bija Mahlijs, Ēders un Jerimots, šie trīs.

24 Šie bija Levija dēli pēc savu tēvu namiem, tēvu namu galvenie, tie ikviens tika saskaitīti pēc viņu vārdiem, pēc viņu skaita, tie veica kalpošanas darbu Tā Kunga namā, sākot ar divdesmit gadiem un vecāki.

25 Jo Dāvids sacīja: "Tas Kungs, Israēla Dievs, ir devis mieru Savai tautai, un Viņš mājos Jeruzālemē mūžīgi.

26 Tāpēc arī levītiem vairs nenākas pārnēsāt Dieva mājokli, nedz arī rīkus priekš kalpošanas tajā."

27 Pēc Dāvida pēdējiem vārdiem tika saskaitīti Levija dēli, divdesmit gadus veci un vecāki.

28 Viņu pienākums bija atrasties Ārona pēcnācēju rīcībā, kalpojot Tā Kunga namā: pagalmos un dzīvojamās telpās, kā arī pārzināt visu svēto lietu tīrīšanu un ikvienu kalpošanas darbu Tā Kunga namā,

29 rūpēties par Dieva priekšā izliekamām maizēm un ēdamo upuru kviešu miltiem, par neraudzētām karašām, par pannām un par iejavu, un par visiem svariem un mēriem

30 un ik rītus celties, lai teiktu un slavētu To Kungu, un tāpat arī ik vakarus,

31 un upurēt Tam Kungam visus dedzināmos upurus ik sabatā, ik jaunā mēnesī un visos svētkos, pēc skaita un kā noteikts, Tā Kunga priekšā vienumēr,

32 un sargāt Saiešanas telti un svēto vietu un palīdzēt saviem brāļiem, Ārona pēcnācējiem, kalpošanā Tā Kunga namā.

1.Laiku grāmata

24. nodaļa

1 Un Ārona dēliem bija šādi viņu iedalījumi. Ārona dēli bija Nadabs, Abijs, Ēleāzars un Ītamārs.

2 Bet Nadabs un Abijs nomira pirms sava tēva, un viņiem nebija dēlu, bet Ēleāzars un Ītamārs kļuva par priesteriem.

3 Un Dāvids tos nodalīja: Cadoku, Ēleāzara dēlu, un Ahimēleku, Ītamāra dēlu, pēc viņu kalpošanas amatiem.

4 Un atrada, ka starp Ēleāzara dēliem ir vairāk galveno nekā starp Ītamāra dēliem, un tie tika iedalīti: no Ēleāzara dēliem sešpadsmit tēvu namu galvenie, bet no Ītamāra dēliem astoņi.

5 Un viņš tos iedalīja, kā vienus, tā otrus, meslus metot, jo tiklab starp Ēleāzara, kā arī starp Ītamāra pēcnācējiem bija augstākie svētnīcā un augstākie Dieva priekšā;

6 un Šemaja, Netaneēla dēls, rakstvedis levītu starpā, pierakstīja viņus ķēniņa un augstāko priekšnieku, un priestera Cadoka un Ahimēleka, Abjatāra dēla, un priesteru un levītu tēvu namu galveno klātbūtnē: viens tēvu nams tika ņemts no Ēleāzara un viens no Ītamāra.

7 Un pirmā meslu zīme krita Jojaribam un otrā Jedajam,

8 trešā Harimam, ceturtā Seorimam,

9 piektā Malhijam, sestā Mijamīnam,

10 septītā Hakocam, astotā Abijam,

11 devītā Ješuam, desmitā Šehanjam.

12 Vienpadsmitā Ēljašibam, divpadsmitā Jakimam,

13 trīspadsmitā Hupam, četrpadsmitā Ješebabam,

14 piecpadsmitā Bilgam, sešpadsmitā Imeram,

15 septiņpadsmitā Heziram, astoņpadsmitā Hapicēcam,

16 deviņpadsmitā Petahjam, divdesmitā Jeheskēlam,

17 divdesmit pirmā Jakīnam, divdesmit otrā Gamulam,

18 divdesmit trešā Delajam, divdesmit ceturtā Maāsjam.

19 Šī bija viņu kalpošanas kārtība, kādā viņi nāca Tā Kunga namā, saskaņā ar likumu, ko Ārons, viņu tēvs, ar Tā Kunga, Israēla Dieva, pavēli bija noteicis.

20 Bet no atlikušajiem Levija dēliem - no Amrāma dēliem bija Šubaēls, no Šubaēla dēliem Jehdeja,

21 no Rehabjas dēliem bija Jišija, pirmais.

22 No Jihara dēliem bija Šelomots, no Šelomota dēliem Jahats.

23 Un no Hebrona dēliem bija: Jerija, pirmais, Amarja, otrs, Jahaziēls, trešais, Jekameāms, ceturtais.

24 Usiēla dēls bija Miha; no Mihas dēliem Šamīrs.

25 Mihas brālis bija Jišija; no Jišijas dēliem Zaharja.

26 Merārija dēli bija Mahlijs un Mušijs, kā arī viņa dēla Jaāsijas pēcnācēji.

27 Merārija mazdēli no viņa dēla Usijas bija Šohāms, Zakurs un Ibrijs.

28 No Mahlija: Ēleāzars, bet viņam nebija dēlu, un Kīšs.

29 No Kīša: Kīša dēli, Jerahmeēls.

30 Un Mušija dēli bija Mahlijs, Ēders un Jerimots. Šie bija levītu dēli pēc saviem tēvu namiem.

31 Arī viņu dēļ tika mesti mesli, gluži tāpat kā viņu brāļu Ārona dēlu dēļ, ķēniņa Dāvida, Cadoka un Ahimēleka, priesteru un levītu tēvu namu galveno klātbūtnē, kā tēvu nama galvenajam, tāpat arī jaunākajam brālim.

1.Laiku grāmata

25. nodaļa

1 Un Dāvids ar karaspēka vadoņiem izraudzīja kalpošanai dažus Asafa, kā arī Heimana un Jedutuna dēlus, kas pravietoja dziedādami, pavadot ar cītarām, arfām un cimbālēm; un to vīru skaits, kas šajā kalpošanā atradās, bija:

2 no Asafa dēliem: Zakurs, Jāzeps, Netanja un Asarēls; šie bija Asafa dēli, kas bija padoti Asafam, kas pravietoja pie ķēniņa.

3 No Jedutuna, no viņa dēliem: Gedalja, Cerijs, Jesaja, Hašabja, Matitja un Šimejs, šie seši ar arfām sava tēva Jedutuna vadībā pravietodami teica un slavēja To Kungu.

4 No Heimana, no viņa dēliem: Bukijs, Matanja, Usiēls, Šebuēls, Jerimots, Hananja, Hananijs, Ēliata, Gidaltijs, Romamti-Ēzers, Jošbekaša, Malotijs, Hotīrs un Mahaziots.

5 Šie visi bija Heimana dēli, kas bija ķēniņa redzētājs, kas uz Dieva vārdu pamata pacēla ragu; un Dievs Heimanam deva četrpadsmit dēlus un trīs meitas.

6 Šie visi atradās sava tēva vadībā, lai dziedātu Tā Kunga namā ar cimbālēm, arfām un cītarām, kalpodami Dieva namā. Asafs, Jedutuns un Heimans bija pakļauti ķēniņa rīkojumam.

7 Un viņu skaits kopā ar viņu brāļiem, kas bija mācīti dziedāt Tam Kungam, - viņu visu bija divi simti astoņdesmit astoņi.

8 Un viņi visi meta meslus par savu kalpošanas kārtību, kā mazie, tā lielie, kā mācītie, tā apmācāmie.

9 Un pirmā meslu zīme krita Asafa labā Jāzepam; otrā Gedaljam kopā ar viņa brāļiem un viņa dēliem, viņu kopā bija divpadsmit;

10 trešā Zakuram ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

11 ceturtā Jicrijam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

12 piektā Netanjam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

13 sestā Bukijam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

14 septītā Ješareēlam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

15 astotā Jesajam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

16 devītā Matanjam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

17 desmitā Šimejam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

18 vienpadsmitā Usiēlam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

19 divpadsmitā Hašabjam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

20 trīspadsmitā Šubaēlam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

21 četrpadsmitā Matitjam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

22 piecpadsmitā Jeremotam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

23 sešpadsmitā Hananjam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

24 septiņpadsmitā Jošbekašam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

25 astoņpadsmitā Hananijam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

26 deviņpadsmitā Malotijam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

27 divdesmitā Ēliatam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

28 divdesmit pirmā Hotīram ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

29 divdesmit otrā Gidaltijam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

30 divdesmit trešā Mehaziotam ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit;

31 divdesmit ceturtā Romamti-Ēzeram ar viņa dēliem un viņa brāļiem, kopā divpadsmit.

1.Laiku grāmata

26. nodaļa

1 Un vārtu sargu nodaļā bija: no korahiešiem Mešelemja, Kores dēls, no Asafa dēliem.

2 Un Mešelemjas dēli bija: Zaharja, pirmdzimtais, Jediaēls, otrs, Zebadja, trešais, Jatniēls, ceturtais,

3 Ēlaāms, piektais, Johanans, sestais, Ēlihoenajs, septītais.

4 Un Obed-Edoma dēli bija: Šemaja, pirmdzimtais, Jehozabāds, otrs, Joahs, trešais, Sahars, ceturtais, Netaneēls, piektais,

5 Amiēls, sestais, Isašars, septītais, un Pehuletajs, astotais, jo Dievs bija viņu svētījis.

6 Un arī viņa dēlam Šemajam tika dzemdēti dēli, un viņi bija vadoņi savu tēvu namos, jo viņi bija krietni vīri.

7 Šemajas dēli bija Otnijs, Refaēls, Obeds un Ēlzabāds un viņa brāļi, Ēlihus un Semahja, arī krietni vīri.

8 Šie visi piederēja pie Obed-Edoma dēliem - viņi, viņu dēli un viņu brāļi, krietni vīri, kuriem bija spēks kalpot, kopā sešdesmit divi no Obed-Edoma.

9 Arī Mešelemjam bija dēli un brāļi, spēcīgi vīri, pavisam astoņpadsmit.

10 Un Hosam, no Merārija dēliem, bija dēli: Šimrijs bija galvenais; kaut gan viņš nebija pirmdzimtais, taču viņa tēvs to iecēla par galveno;

11 Hilkija, otrs, Tebalja, trešais, Zaharja, ceturtais; visu Hosas dēlu un brāļu kopā bija trīspadsmit.

12 Šiem vārtu sargu nodaļu galvenajiem vīriem, tāpat kā viņu brāļiem, bija pienākums kalpot Tā Kunga namā.

13 Un tie meta meslus, kā mazais, tā lielais, pēc saviem tēvu namiem, par katriem vārtiem.

14 Un meslu zīme austrumu virzienā krita Šelemjam; arī viņa dēlam Zaharjam, kas bija gudrs padoma devējs, tie meta meslus, un viņu meslu zīme krita ziemeļu virzienā;

15 Obed-Edomam - dienvidu virzienā, bet viņa dēliem pie noliktavas nama.

16 Šupimam un Hosam - rietumu virzienā pie Šalehetas vārtiem uz ceļa, kas ved uz augšu, - sargs pie sarga.

17 Pret austrumiem stāvēja sardzē seši levīti, pret ziemeļiem četri, ik dienas; pret dienvidiem četri, ik dienas, un pie noliktavām - divi un divi.

18 Pie Tempļa piebūves rietumu pusē: četri pie ielas un divi pie Tempļa piebūves.

19 Šīs ir vārtu sargu nodaļas no korahiešu pēcnācējiem un no Merārija pēcnācējiem.

20 Bet no levītiem Ahija bija pār Dieva nama dārgumu krātuvi un pār svētajām mantām;

21 arī Laādana, Geršona dēladēli, Geršona dēla Laādana pēcnācēju tēvu namu galvenie, un Jehiēla pēcnācēji.

22 Un Jehiēla pēcnācēji bija Zetāms un viņa brālis Joēls, kuri bija pār Dieva nama dārgumu krātuvēm.

23 Pie amrāmiešiem, pie jihariešiem, pie hebroniešiem, pie usiēliešiem pieder:

24 Šebuēls, Geršoma dēls, Mozus dēls, Mozus dēladēls, kurš bija pārzinis pār dārgumu krātuvi.

25 Un viņa brāļi no Ēliēzera bija tā dēls Rehabja, tā dēls Jesaja, tā dēls Jorāms, tā dēls Sihrijs, tā dēls Šelomīts.

26 Šis Šelomīts un viņa brāļi bija pār visām svētajām mantām, ko ķēniņš Dāvids bija veltījis kopā ar tēvu namu galveniem un ar visiem virsniekiem pār tūkstošiem un pār simtiem, un ar citiem karaspēka pavēlniekiem.

27 No karu laupījumiem viņi bija tās veltījuši, lai uzturētu Tā Kunga namu.

28 Un viss, ko vien redzētājs Samuēls un Sauls, Kīša dēls, un Abners, Nera dēls, un Joābs, Cerujas dēls, bija veltījuši, - visas šīs veltītās lietas atradās Šelomīta un viņa brāļu pārziņā.

29 No jihariešiem: Kenanja un viņa dēli veica ārlietu pienākumus Israēlā, būdami ierēdņi un tiesneši.

30 Bet no hebroniešiem bija Hašabja un viņa brāļi, krietni vīri, pēc skaita tūkstoš septiņi simti, kam bija pienākums būt pār Israēlu uz vakariem no Jordānas, visos Tā Kunga darbos un kalpošanā ķēniņam.

31 Un hebroniešu galvenais bija Jerija; no hebroniešiem, pēc dzimtām un tēvu namiem, četrdesmitajā Dāvida valdīšanas gadā meklēja un atrada viņu starpā krietnus vīrus Jazerā Gileādā.

32 Arī viņu brāļu, krietnu vīru, bija divi tūkstoši septiņi simti, tēvu namu galvenie, un ķēniņš Dāvids viņus iecēla pār rūbeniešiem, gadiešiem un pār Manases puscilti itin visās lietās - Dieva un ķēniņa lietās.

1.Laiku grāmata

27. nodaļa

1 Šie nu ir Israēla bērni pēc sava skaita, tēvu namu galvenie un virsnieki pār tūkstošiem un pār simtiem, un viņu ierēdņi, kas ķēniņam kalpoja pēc noteikta dalījuma, nākdami un iedami katru mēnesi, visus mēnešus cauru gadu; katrā tādā nodaļā bija divdesmit četri tūkstoši vīru.

2 Pār pirmo nodaļu pirmajā mēnesī bija Jašobeāms, Zabdiēla dēls; un viņa nodaļā bija divdesmit četri tūkstoši vīru.

3 Viņš bija no Pereca dēliem un bija galvenais pār karapulku virsniekiem pirmajā mēnesī.

4 Un pār otrā mēneša nodaļu bija Ēleāzars, ahohieša Dodaja dēls, un Miklots bija viņa nodaļai virsnieks; un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

5 Bet trešais karaspēka virspavēlnieks, galvenais trešajā mēnesī bija Benaja, priestera Jojadas dēls; un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

6 Šis Benaja bija viens no tiem trīsdesmit varonīgajiem vīriem un bija pār tiem trīsdesmit, un viņa nodaļā bija viņa dēls Amizabāds.

7 Un ceturtais ceturtajā mēnesī bija Asahēls, Joāba brālis, un pēc viņa bija viņa dēls Zebadja, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

8 Piektais piektajā mēnesī bija virspavēlnieks Šamhuts, Jizraha dēls, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

9 Un sestais sestajā mēnesī bija Īra, Ikeša dēls, tekojietis, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

10 Septītais septītajā mēnesī bija pelonietis Helecs no Efraima, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

11 Astotais astotajā mēnesī bija hušatietis Sibehajs, no Zeraha piederīgiem, viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

12 Devītais devītajā mēnesī bija anatotietis Abiēzers, benjamīnietis, viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

13 Desmitais desmitajā mēnesī bija netofietis Maharajs, no Zeraha piederīgiem, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

14 Vienpadsmitais vienpadsmitajā mēnesī bija piratonietis Benaja, no Efraima dēliem, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

15 Divpadsmitais divpadsmitajā mēnesī bija netofietis Heldajs, no Otniēla nama, un viņš bija pār savu nodaļu, pār divdesmit četriem tūkstošiem.

16 Un pār Israēla ciltīm bija: pār Rūbena cilti vadonis bija Ēliēzers, Sihrija dēls; pār Simeona cilti Šefatja, Maāhas dēls;

17 pār Levija cilti Hašabja, Kemuēla dēls; pār Ārona cilti Cadoks;

18 pār Jūdas cilti Ēlihus no Dāvida brāļiem; pār Isašara cilti Omrijs, Mihaēla dēls;

19 pār Zebulona cilti Jišmaja, Obadjas dēls; pār Naftaļa cilti Jerimots, Asriēla dēls;

20 pār Efraima dēliem Hošea, Azasjas dēls; bet pār pusi no Manases cilts Joēls, Pedajas dēls;

21 un pār otru Manases cilts pusi Gileādā Ido, Zaharjas dēls; pār Benjamīnu Jaāsiēls, Abnera dēls;

22 pār Dana cilti Azareēls, Jerohāma dēls. Šie bija Israēla cilšu vadoņi.

23 Bet Dāvids neaplēsa to Israēla bērnu skaitu, kas bija divdesmit gadu veci un jaunāki, jo Tas Kungs bija sacījis, ka Viņš Israēlu vairos kā debesu zvaigznes.

24 Joābs, Cerujas dēls, gan iesāka skaitīt, bet viņš nepabeidza, tāpēc ka pār Israēlu nāca šīs skaitīšanas dēļ dusmība, un šis skaits netika ierakstīts ķēniņa Dāvida Laiku grāmatā.

25 Un pārzinis pār ķēniņa dārgumu krātuvēm bija Osmavets, Adiēla dēls, bet pārzinis pār glabātavām laukos, pilsētās, ciemos un nocietinātās vietās bija Jonatāns, Usija dēls.

26 Un pār lauku strādniekiem, zemes kopējiem, bija Esrijs, Heluba dēls;

27 un pār vīna dārziem bija Šimejs no Ramas, un pār vīna krājumiem vīna dārzos bija Zabodijs no Šifmas;

28 un pār olīvkoku dārziem un vīģu kokiem, kas atradās ielejā, bija Baal-Hanans no Gaderas, un pār eļļas krājumiem Joass;

29 un pār liellopiem, kas ganījās Šaronā, bija Šitrajs no Šaronas, bet pār liellopiem ielejās bija Šafats, Adlaja dēls;

30 un pār kamieļiem bija ismaēlietis Obils, bet pār ēzeļu mātēm Jehdeja no Meronotas;

31 pār sīklopiem bija hagrietis Jazizs. Šie visi bija pārziņi pār ķēniņa Dāvida īpašumu.

32 Un Jonatāns, Dāvida tēvocis, bija padoma devējs; viņš bija saprātīgs vīrs un rakstu pratējs; Jehiēls, Hakmonija dēls, bija audzinātājs ķēniņa dēliem.

33 Un Ahitofels bija ķēniņa padoma devējs, bet Hušajs no Arkas bija ķēniņa draugs.

34 Un pēc Ahitofela bija Jojada, Benajas dēls, un Abjatārs, bet ķēniņa karaspēka virspavēlnieks bija Joābs.

1.Laiku grāmata

28. nodaļa

1 Tad Dāvids sapulcināja Jeruzālemē visus Israēla lielkungus, arī visus cilšu vadoņus un nodaļu virspavēlniekus, kuri kalpoja ķēniņam, un virsniekus pār tūkstošiem un virsniekus pār simtiem, un ķēniņa un viņa dēlu īpašumu pārziņus, un visus ganāmo pulku pārziņus kopā ar galma kalpotājiem, varonīgos karotājus un visus ievērības cienīgus vīrus.

2 Un ķēniņš Dāvids piecēlās kājās no sava sēdekļa un sacīja: "Uzklausiet mani, mani brāļi un mana tauta! Manā sirdī bija - uzcelt dusas namu Tā Kunga derības šķirstam un kāju pameslu mūsu Dievam, un es jau gatavojos to celt.

3 Bet tad Dievs uz mani sacīja: tev nebūs celt namu Manam Vārdam, jo tu esi karavīrs un esi izlējis asinis!

4 Nu Tas Kungs, Israēla Dievs, mani ir izredzējis no visas manas dzimtas, lai es būtu ķēniņš pār Israēlu uz mūžīgiem laikiem, jo Viņš Jūdu ir izraudzījis par vadoni un Jūdas ciltī manu dzimtu, un no mana tēva dēliem Viņam bija labs prāts uz mani, lai celtu mani par ķēniņu pār visu Israēlu.

5 Bet no visiem maniem dēliem - jo Tas Kungs ir man devis daudz dēlu - Viņš ir izredzējis manu dēlu Salamanu, lai tas sēdētu Tā Kunga valdības tronī pār Israēlu.

6 Un Viņš uz mani sacīja: tavs dēls Salamans lai uzceļ Manu namu un Manus pagalmus, jo Es esmu viņu izredzējis Sev par dēlu, un Es būšu viņam par tēvu.

7 Un Es nostiprināšu viņa ķēniņa valsts varu uz mūžīgiem laikiem, ja vien viņš pastāvīgi turēs un darīs Manas pavēles un Manas tiesas, kā līdz šai dienai.

8 Un nu tagad, visam Israēlam, Tā Kunga draudzei redzot un mūsu Dievam dzirdot, uzklausiet: turiet un pildiet visas Tā Kunga, jūsu Dieva, pavēles, lai jūs iemantotu šo labo zemi un paturētu to par īpašumu saviem bērniem pēc jums uz mūžīgiem laikiem!

9 Bet tu, mans dēls Salaman, atzīsti savu tēvu Dievu un kalpo Viņam ar visu sirdi un labu prātu, jo Tas Kungs ir, kas pārbauda visas sirdis un kas izzina visas sirdsprāta tieksmes; ja vien tu Viņu meklēsi, tad Viņš tevi atradīs, bet, ja tu Viņu atstāsi, tad Viņš tevi atmetīs uz mūžīgiem laikiem.

10 Redzi nu, kad Tas Kungs tevi ir izraudzījis, lai tu Viņam uzceltu namu par svētu vietu, - tad esi stiprs un dari to!"

11 Un Dāvids nodeva savam dēlam Salamanam Tempļa priekštelpas un paša nama paraugus un dārgumu krātuvju, augštelpu un iekštelpu, tāpat arī salīdzināšanas telpas paraugus,

12 un visus paraugus, kas viņam bija prātā par Tā Kunga nama pagalmiem un telpām ap to, par Dieva nama dārgumu krātuvēm un svēto mantu krātuvēm,

13 un par priesteru un levītu nodaļām, par visu kalpošanas darbu Tā Kunga namā un par visiem rīkiem kalpošanai Tā Kunga namā,

14 un par zeltu - tā svars katram traukam, ko lieto kalpošanā, un par sudraba traukiem - tā svars katram traukam, ko lieto kalpošanā,

15 arī par visu zelta lukturu un to eļļas lukturīšu svaru, cik sver ikviens lukturis un ikviens tā eļļas lukturītis; un arī par sudraba lukturiem, cik sver ikviens lukturis un ikviens tā eļļas lukturītis, pēc tā, kā katrs lukturis lietojams.

16 Viņš noteica zelta svaru skatāmās maizes galdiem, ikvienam galdam, un arī sudraba svaru sudraba galdiem.

17 Un viņš noteica tīrā zelta svaru gaļas dakšām un slakāmiem kausiem, krūzēm; un zelta svaru platajām galda bļodām, ikkatrai bļodai savu svaru; un sudraba bļodām - ikkatrai savu svaru.

18 Arī kvēpināmo upuru altārim viņš noteica kausētā zelta svaru; un paraugu ratiem ar zelta ķerubiem, kas, izpletuši savus spārnus, nosedza Tā Kunga derības šķirstu.

19 "Tas viss ir rakstos, no Tā Kunga rokas; Viņš man deva saprast visus darbus pēc šiem paraugiem," - tā sacīja Dāvids.

20 Un tad Dāvids sacīja savam dēlam Salamanam: "Esi stiprs un drošs, un dari to! Nebīsties un nebaiļojies! Jo Dievs, Tas Kungs, mans Dievs, būs ar tevi; Viņš tevi nepametīs, un Viņš tevi neatstās, kamēr tu nebūsi pabeidzis visus Tā Kunga nama celšanas darbus.

21 Un redzi, še ir priesteru un levītu nodaļas, lai kalpotu Dieva namā, un kopā ar tevi visos darbos būs vīri, kas ir gudri un prasmīgi jebkurā darbā, un arī vadoņi un visi ļaudis, kas gatavi izpildīt tavas pavēles!"

29. nodaļa

1 Un ķēniņš Dāvids sacīja visai sapulcei: "Mans dēls Salamans, kuru vienu Dievs ir izraudzījis, ir vēl jauneklis un nenobriedis, bet darbs ir liels, jo šis nams nav domāts kādam cilvēkam, bet gan Dievam, Tam Kungam.

2 Tāpēc es esmu ar visu savu spēku sagādājis sava Dieva nama vajadzībām zeltu zelta lietām, sudrabu sudraba lietām, varu vara lietām, dzelzi dzelzs lietām un kokus koka lietām, un dārgakmeņus: oniksa akmeņus, malahītu un raibus akmeņus, un visādus retus, grūti iegūstamus dārgus akmeņus, un daudz marmora.

3 Un turklāt man ir dārgs mana Dieva nams, un man vēl ir īpašumā zelts un sudrabs - un to es novēlu savam Dieva namam klāt pie visa tā, ko es esmu sagādājis svētajam namam,

4 proti: trīs tūkstošus zelta talentu no Ofīras atvestā zelta un septiņus tūkstošus talentu kausēta sudraba, lai ar zelta un sudraba plāksnēm pārklātu namu akmens mūrus un sienas;

5 un zeltu zelta lietām, sudrabu sudraba lietām, visiem darbiem, ko amatnieku rokas darina. Un kam nu vēl ir šodien labs prāts Tam Kungam brīvprātīgi ziedot?"

6 Tad brīvprātīgi deva tēvu namu vadoņi, Israēla cilšu vadoņi, virsnieki pār tūkstošiem un virsnieki pār simtiem, un ķēniņa darba pārziņi,

7 un viņi nodeva Dieva nama celšanas darbiem piecus tūkstošus talentu zelta, desmit tūkstošus dareiku zeltā, desmit tūkstošus sudraba talentu, astoņpadsmit tūkstošus vara talentu un simts tūkstošus dzelzs talentu.

8 Un, kam piederēja dārgakmeņi, tie tos nodeva Tā Kunga nama dārgumu krātuvē geršonieša Jehiēla rokā.

9 Tad tauta priecājās, dodama labprātīgi, jo tie deva no visas sirds Tam Kungam ar labu prātu; arī ķēniņš Dāvids priecājās ar lielu prieku.

10 Un Dāvids teica un slavēja To Kungu visas sapulces priekšā, un Dāvids sacīja: "Slavēts esi Tu, Kungs, mūsu tēva Israēla Dievs, mūžīgi mūžos!

11 Jo Tev, ak, Kungs, pieder augstība un vara, godība, slava un varenība; it viss, kas ir debesīs un virs zemes, tas pieder Tev! Tava ir, ak, Kungs, valstība, un Tu pacelies pāri kā galva pār visiem!

12 Un bagātība un gods nāk no Tevis, un Tu esi valdītājs pār visu, un Tavā rokā ir spēks un vara, un Tava roka paaugstina un dara stipru.

13 Un nu tagad mēs esam tie, kas Tev pateicamies, un tie, kas slavējam Tavas godības Vārdu;

14 jo kas es esmu, un kas ir mana tauta, ka mēs paši labprātīgi spētu dot tādus ziedojumus? Bet viss ir no Tevis, un no Tavas rokas mēs Tev dodam!

15 Jo mēs esam svešinieki un piedzīvotāji tavā priekšā kā visi mūsu tēvi; mūsu dienas virs zemes ir kā ēna, un tur nav cerības!

16 Kungs, mūsu Dievs, visa šī bagātība, ko esam sakrājuši, lai Tev uzceltu namu Tavam svētajam Vārdam, - tā ir nākusi no Tavas rokas, un Tev tas atkal tiek nodots!

17 Bet es zinu, mans Dievs, ka Tu pārbaudi sirdi un ka Tev labi patīk tie, kas ir atklāti; un pēc sava atklātā sirdsprāta es visu šo esmu labprātīgi devis, un nu es redzu arī Tavu tautu, kas ir šeit un kas Tev ziedo ar prieku un no laba prāta.

18 Ak, Kungs, mūsu tēvu Ābrahāma, Īzāka un Israēla Dievs, pasargi uz mūžīgiem laikiem tādu prātu un sirdi Savai tautai un vadi viņu sirdis pie Sevis!

19 Un dod manam dēlam Salamanam nedalītu sirdi, ka viņš turētu Tavas pavēles, Tavas liecības un Tavus likumus un tos darītu, un uzceltu šo namu, kā es esmu to noteicis!"

20 Un Dāvids sacīja visai sapulcei: "Teiciet To Kungu, savu Dievu!" Un visa sapulce teica svētu esam To Kungu, savu tēvu Dievu, un viņi noliecās un metās uz sava vaiga pie zemes Tā Kunga un ķēniņa priekšā.

21 Un nākamajā dienā viņi upurēja Tam Kungam kaujamos upurus un nesa Tam Kungam dedzināmos upurus - tūkstoš vēršus, tūkstoš aunus un tūkstoš jērus kopā ar viņu atnesto dzeramo upuri un kaujamo lopu upuriem jo lielā vairumā no visa Israēla.

22 Tie ēda un dzēra šinī dienā Tā Kunga priekšā pilni liela prieka. Un tie cēla Salamanu, Dāvida dēlu, otrreiz par ķēniņu un svaidīja viņu Tā Kunga priekšā par vadoni un Cadoku par priesteri.

23 Tā Salamans sēdās Tā Kunga tronī kā ķēniņš sava tēva Dāvida vietā, un viņš guva sekmes, un viss Israēls viņam klausīja.

24 Un visi pavaldoņi, visi varonīgie karotāji un arī visi ķēniņa Dāvida dēli pakļāva savu varu ķēniņa Salamana varai.

25 Un Tas Kungs augstu cēla Salamanu pāri citiem, visam Israēlam to redzot, un Viņš tam piešķīra tādu ķēniņa varas godību, kāda vēl nekad nebija tikusi piešķirta nevienam ķēniņam pār Israēlu pirms viņa.

26 Tā Dāvids, Īsaja dēls, bija valdījis pār visu Israēlu.

27 Un tas laiks, cik ilgi viņš valdīja pār Israēlu, bija četrdesmit gadi; Hebronā viņš valdīja septiņus gadus, bet Jeruzālemē viņš valdīja trīsdesmit trīs gadus.

Salamans

28 Un viņš nomira lielā vecumā, diezgan piedzīvojis mūža dienu, bagātības un goda, un viņa dēls Salamans kļuva ķēniņš viņa vietā.

29 Bet ķēniņa Dāvida darbi, no pirmajiem līdz pat beidzamajiem, redzi, tie ir ierakstīti redzētāja Samuēla grāmatā un pravieša Nātāna grāmatā, un arī redzētāja Gada grāmatā

30 līdz ar visu viņa valdīšanu un varu un laikiem, kas nāca pār viņu un pār Israēlu, un pār visu zemju ķēniņu valstīm.

Content

Vecā Derība. 1.Laiku grāmata

1. nodaļa

2. nodaļa

3. nodaļa

4. nodaļa

5. nodaļa

6. nodaļa

7. nodaļa

8. nodaļa

9. nodaļa

10. nodaļa

11. nodaļa

12. nodaļa

13. nodaļa

14. nodaļa

15. nodaļa

16. nodaļa

17. nodaļa

18. nodaļa

19. nodaļa

20. nodaļa

21. nodaļa

22. nodaļa

23. nodaļa

24. nodaļa

25. nodaļa

26. nodaļa

27. nodaļa

28. nodaļa

29. nodaļa