Deiterokanoniskās grāmatas-10 .

BARUHA GRĀMATA

Vēsturisks ievads

1.nodaļa

Šos vārdus grāmatā ir uzrakstījis Baruhs, Nērijas dēls. Nērija bija Maasaja dēls, tas Sedekija, tas Asadija, tas Helkija dēls Bābelē

2 piektajā gadā tā mēneša septītajā dienā, kad kaldeji ieņēma un nodedzināja Jeruzālemi.

3 Šos grāmatas vārdus Baruhs lasīja priekšā Jehonijam, Joakima dēlam, Jūdas ķēniņam, un visu priekšā, kas bija ieradušies klausīties,

4 vareno un ķēniņu dēlu priekšā, vecajo un visas tautas priekšā, gan lielu, gan mazu visu, kas dzīvoja Bābelē pie Sudas upes.

5 Viņi raudāja, gavēja un pielūdza Kungu.

6 Viņi savāca naudu, cik nu vien katrs varēja dot,

7 un nosūtīja to uz Jeruzālemi Joakimam, Helkija, Saloma dēla, dēlam, priesterim, kā arī citiem priesteriem un visiem ļaudīm, kas līdz ar viņiem atradās Jeruzālemē,

8 kad Baruhs bija saņēmis no tempļa, Kunga nama, iznestos traukus, tie bija sudraba trauki, kurus izgatavot bija licis Sedekijs, Josija dēls, Jūdas ķēniņš, lai nogādātu tos atpakaļ uz Jūdas zemi sivāna mēneša desmitajā dienā,

9 pēc tam kad Nebūkadnecars, Bābeles ķēniņš, bija viņam līdz ar Jehoniju, ķēniņiem, gūstekņiem, augstmaņiem un zemes vienkāršajiem ļaudīm licis aiziet no Jeruzālemes un aizvedis uz Bābeli.

10 Viņi rakstīja: “Redzi, mēs sūtām jums naudu. Nopērciet par to dedzināmos upurus, grēku atlaišanas upurus, lejamos upurus un sagādājiet mannu. Visu to pienesiet kā upuri Kungam, mūsu Dievam,

11 un aizlūdziet par Nebūkadnecaru, Bābeles kēninu, un Baltazaru, vina dēlu, lai vinu dienas uz zemes ir kā debess dienas.

12 Un lai Dievs mums dod spēku un mūsu acīm gaismu, lai mēs dzīvojam, patverdamies Nebūkadnecara, Bābeles ķēniņa, ēnā un viņa dēla Baltazara ēnā un kalpojam viņiem daudzas dienas un iemantojam viņu žēlastību.

13 Aizlūdziet Kungu, mūsu Dievu, arī par mums, jo mēs esam grēkojuši pret

Kungu, mūsu Dievu, un Kungs kopš tās dienas nenovērsa savas dusmas un īgnumu no mums.

14 Lasiet šo grāmatu, mēs to sūtām jums tādēļ, lai jūs to lasītu priekšā Kunga namā svētku dienā un dienās, kas tam piemērotas. Sakiet tā:

Grēku nožēla

15 kungam, mūsu dievam, ir taisnība, bet mūsu tiesa ir pazemojums, kāds tas ir šajā dienā Jūdas ļaudīm

16 un tiem, kas dzīvo Jeruzālemē, mūsu ķēniņiem un mūsu amatvīriem, mūsu priesteriem, mūsu praviešiem un mūsu tēviem

17 par to, ka mēs esam grēkojuši pret Kungu

18 un neesam bijuši viņam paklausīgi, un neesam ieklausījušies Kunga, mūsu Dieva, balsī sekot tām Kunga pavēlēm, kuras viņš mums devis.

19 Kopš dienas, kad Kungs izveda mūsu tēvus no Ēģiptes, līdz šai dienai mēs esam bijuši nepaklausīgi Kungam, mūsu Dievam, un atsacījušies ieklausīties viņa balsi.

20 Tādēļ tagad mūs ir pārņēmis posts un lāsts, par ko Kungs bija teicis savam kalpam Mozum tai dienā, kad viņš izveda mūsu tēvus no Ēģiptes, lai dotu mums zemi, kur plūst piens un medus.

21 bet mēs neklausījāmies Kunga, mūsu Dieva, balsī, kad viņš runāja caur praviešiem, kurus viņš sūtīja mums.

22 Katrs mēs rīkojāmies pēc sava samaitātā sirdsprāta, kalpojot citiem dieviem, darot ļaunus darbus Kunga, mūsu Dieva, acu priekšā.

2.nodaļa

Dievs ir pildījis savu vārdu, ko viņš teica mums un mūsu tiesnešiem, kas sprieda tiesu Israēlā, mūsu kēniniem, mūsu amatvīriem, Israēla un Jūdas ļaudīm.

2 Nekas tāds vēl nebija noticis zem šīm debesīm, ko viņš izdarīja ar Jeruzālemi, kā tas ir rakstīts Mozus bauslībā:

3 cilvēks ēdīs sava dēla un savas meitas miesu.

4 Viņš nodeva mūsu ļaudis pakļautībā visām tām ķēniņu valstīm, kādas vien mums bija apkārt, lai mēs būtu nicināti un atstumti no visiem apkārtnē, kur vien Kungs mūsu ļaudis bija izkaisījis.

5 Viņi nokļuva apakšā, nevis augšā, tādēļ ka mēs bijām grēkojuši pret Kungu, mūsu Dievu, neklausīdamies viņa balsī.

6 Kungam, mūsu Dievam, ir taisnība, bet mūsu tiesa ir pazemojums, kāds tas ir šajā dienā.

7 Viss ļaunums, ko Dievs pret mums ir solījis vērst, ir nācis pār mums.

8 mēs neesam lūguši kungu, lai viņš novērš ikviena samaitātās sirdsdomas,

9 bet Kungs ir bijis nomodā par šīm ļaundarībām un vērsies pret mums, tādēļ ka Kungs ir taisnīgs visos savos darbos, ko viņš ir darījis mums.

10 Mēs neklausījāmies viņa balsī un nesekojām viņa pavēlēm, kuras viņš mums deva.

11 Un tagad, Kungs, Israēla Dievs, kas esi izvedis savu tautu no Ēģiptes ar savu spēcīgo roku, ar zīmēm un brīnumiem, ar savu vareno spēku un augstu pacelto delmu, tu sev esi radījis vārdu, kā tas ir šodien.

12 kungs, mūsu dievs, mēs esam grēkojuši, bijuši bezdievīgi un netaisni pret visiem taviem taisnības likumiem.

13 Lai tavas dusmas vēršas prom no mums, jo mūsu ir palicis maz to tautu vidū, starp kurām tu mūs esi izkliedējis.

14 Uzklausi, Kungs, mūsu lūgšanas un mūsu vajadzības, izglāb mūs tevis paša dēļ un parādi mums savu žēlastību to priekšā, kuri mūs ir aizveduši.

15 lai visa zeme atzīst, ka tu esi Kungs, mūsu Dievs, tādēļ ka pēc tava vārda ir nosaukts Israēls un visa viņa dzimta.

16 kungs, pievērs savu skatienu no sava svētā nama un iedomājies par mums, pagriez savu ausi un ieklausies.

17 Atver, Kungs, savas acis un paskaties; ne jau mirušie pazemē, kuriem dzīvības dvaša no viņu iekšām atņemta, cels Kungu slavā un apliecinās viņa taisnību,

18 bet dzīva dvēsele, kuru nomāc lielas bēdas, kas staigā salīkusi un vārga, kuras acu gaisma ir vāja; dvēsele, kas slāpst, tā tevi, Kungs, cels slavā un apliecinās tavu taisnību.

19 Kungs, mūsu Dievs, mēs noliekam tava vaiga priekšā mūsu lūgšanas pēc žēlastības, nevis mūsu tēvu un ķēniņu taisno darbu dēļ,

20 jo savas dusmas un neiecietību tu esi vērsis pret mums, kā tu esi runājis caur saviem kalpiem, praviešiem.

21 Tā saka Kungs: “Lokiet savu muguru un strādājiet Bābeles ķēniņa labā, un jūs apmetīsieties zemē, kuru es apsolīju jūsu tēviem.

22 Bet, ja jūs neklausīsiet Kunga balsij un nestrādāsiet Bābeles keninam,

23 es darīšu ta, ka Jūdas pilsētās un Jeruzālemes apkārtnē apklusīs prieka un līksmības balsis, līgavas un līgavaiņa balsis un visa zeme būs iedzīvotāju pamesta.”

24 Mēs nepaklausījām tavai balsij kalpot Bābeles ķēniņam, un tu esi turējis savu vārdu, ko tu teici caur saviem kalpiem, praviešiem: mūsu ķēniņu un mūsu tēvu kauli tiks aiznesti prom no savas vietas.

25 Un, redzi, tie ir izmesti dienas svelmē un nakts aukstumā, un viņi paši nomira smagās mokās, badā, zobena nokauti un padzīti.

26 Israēla un Jūdas nama nekrietnības dēļ tu pameti savu namu, kur ir tavs vārds, kā tas ir šodien.

27 Tu, Kungs, mūsu Dievs, mums esi darījis tā, kā pieklājas tavai laipnībai un tavai lielajai žēlsirdībai,

28 kā tu esi teicis caur savu kalpu Mozu tajā dienā, kad tu pavēlēji viņam pierakstīt tavu bauslību Israēla dēliem:

29 “Ja jūs nepaklausīsiet manai balsij, patiesi, šis skaitā milzīgais pulks taps niecīgs starp citām tautām, kur es viņus izkliedēšu.

30 Es zinu, ka vini mani nepaklausīs, tādēļ ka viņi ir stūrgalvīga tauta, bet viņi savai sirdij pievērsīsies zemē, uz kuru tie tiks aizvesti,

31 un viņi atzīs, ka es esmu viņu Kungs Dievs. Es tiem došu sirdsprātu un dzirdīgas ausis,

32 un viņi mani slavēs savā izsūtījuma zemē un pieminēs manu vārdu,

33 un viņi aizgriezīsies prom no savas stūrgalvības un nekrietniem darbiem, jo viņi atcerēsies savu tēvu ceļu, kas bija grēkojuši Kunga priekšā.

34 Es viņus atvedīšu atpakaļ uz zemi, kuru ar zvērestu esmu apsolījis viņu tēviem Ābrahāmam, izakam un Jēkabam, un vini būs kēnini tajā. Es vairošu viņu skaitu, un tie neies mazumā.

35 Un es ar tiem slēgšu mūžīgu derību, ka esmu viņu Dievs un viņi ir mana tauta, un es nekad vairs neizraidīšu savu tautu no zemes, ko esmu tiem devis.”

3. nodaļa

“Visvarenais  Kungs,  Israēla  Dievs!  Izmisusī  dvēsele  un  nomāktais  gars  kliedz  pēc  tevis.

2 Uzklausi,  Kungs,  un  apžēlojies!  Mēs  esam  grēkojuši  tavā  priekšā.

3 Tu  esi  pastāvīgs  mūžībā,  mēs  esam  iznīcīgi  mūžībā.

4 Visvarenais  Kungs,  Israēla  Dievs!  Uzklausi  Israēla mirušo un viņu dēlu lūgšanas; viņi ir nogrēkojušies tavā priekšā, jo nav uzklausījuši Kunga, sava Dieva, balsi, tādēļ arī mums piemeties šis posts.

5 Nepiemini šajā brīdī mūsu tēvu netaisnos darbus, bet atceries savu roku un savu vārdu,

6 jo tu esi Kungs, mūsu Dievs, un mēs tevi, Kungs, slavēsim.

7 Tu esi iedvesis mūsu sirdīs bijāšanu pret tevi, lai mēs sauktu pēc tava vārda, un mēs tevi slavēsim, dzīvodami svešatnē, tādēļ ka savā sirdī esam novērsušies no jebkuras netaisnības, ar kādu mūsu tēvi ir grēkojuši pret tevi.

8 redzi, mēs šodien esam svešajā zemē, kur tu mūs izklīdināji par apkaunojumu, par lāstu, par sodību mūsu tēvu netaisnības dēļ, jo viņi bija atkāpušies no Kunga, mūsu Dieva.”

Dieva gudrība bauslībā

9 klausies, israēl, dzīves baušļus, ieklausieties, lai saprastu gudrību!

10 kādēļ ir tā, ka tu, Israēl, esi naidnieku zemē un līdz sirmam vecumam svešumā?

11 kādēļ tu esi apgānīts līdz ar mirušajiem un pieskaitīts pie tiem, kas ellē?

12 Tu esi pametis gudrības avotu.

13 Ja tu būtu gājis Dieva ceļu, tu dzīvotu mierā laiku laikos.

14 mācies saprast, kur ir gudrība, spēks un saprašana, lai tu zinātu, kur ir ilgs mūžs un dzīvošana, kur ir gaisma acīm un miers.

15 kurš ir atradis to vietu, kur gudrība mīt?

Kurš ir iegājis tās bagātību krātuvē?

16 Kur ir tautu ķēniņi? Kur tie, kas savā varā pakļāvuši zemes zvērus,

17 un tie, kas rotaļās izklaidējas ar debesu putniem? Kur tie, kas sakrājuši sudrabu un zeltu, uz ko cilvēki tik ļoti paļaujas, un kuru alkatībai nav gala?

18 Kur ir tie, kam rūpēja sudrablietu darināšana un kuru darbiem nav skaita?

19 Viņi ir izzuduši un nokāpuši ellē,

un vinu vieta ir celušies citi.

20 Nākamās paaudzes redzēja gaismu un dzīvoja zemes virsū, bet ceļu uz gudrību nepazina.

21 Viņiem nebija saprašanas par tās takām, tādēļ pie tās nenonāca, un viņu dēli no gudrības ceļa atradās tālu.

22 Par gudrību nebija dzirdēts Kanaānā, tā nebija redzēta Taimanā.

23 Arī Agara dēli, kas meklēja gudrību zemes virsū, Meranas un Taimanas tirgotāji, teiku stāstnieki un pētnieki, kas mēģināja izprast ceļu pie gudrības, to nepazina un neatminēja tās takas.

24 Ak, Israēl, cik liels ir tava Dieva nams!

Cik plaša ir viņam piederošā telpa!

25 Tā ir liela, un tai nav gala, tā ir augsta un neizmērojama.

26 Tur sākotnēji bija slavenie giganti -milzīga auguma un prasmīgi karotāji.

27 Bet Dievs neizraudzījās viņus un nedeva viņiem zināt gudrības ceļus.

28 Un viņi aizgāja bojā, jo viņiem nebija saprāta, viņi aizgāja bojā savas nesaprašanas dēļ.

29 Kurš uzkāpa debesīs, paņēma gudrību un nonesa to no mākoņiem?

30 Kurš devās pāri jūrai, atrada to un spēja atnest par vistīrākā zelta vērtību?

31 Nav neviena, kas zinātu ceļu pie tās, kas nojaustu tās takas.

32 Bet tas, kurš zina visu, to pazīst, viņš to ir atradis ar savu prāta spēku -tas, kurš ir radījis zemi uz mūžīgiem laikiem, to piepildījis ar četrkājainām radībām,

33 tas, kurš sūta gaismu, un tā iet, un,

kad viņš to sauc atpakaļ, tā drebēdama paklausa,

34 un zvaigznes priecīgi iemirdzas nakts sardzē.

35 Kad viņš tās aicina, tās saka: “Mēs esam klāt,” un priecīgi atmirdz tam, kas tās radījis.

36 Tas ir mūsu Dievs, neviens cits ar viņu nekad nebūs salīdzināms.

37 Viņš ir atradis gudrības ceļu un devis to savam kalpam Jēkabam un Israēlam, ko viņš ir iemīlējis.

38 Kopš tā laika tā kļuva redzama uz zemes un iemitinājās cilvēku vidū.

4.nodaļa

Šī ir Dieva baušļu grāmata un bauslība, kas pa stāv uz mūžiem. Visi, kas pie tās turas, dzīvos, kas to atmetīs, mirs.

2 Atgriezies, Jēkab, un paņem to

un vadi savu ceļu tās gaismas spožumā.

3 Neatdod savu slavu citam un to, kas nes labumu tev, svešai tautai.

4 Mēs esam laimīgi, Israēl, jo mēs zinām, kas Dievam ir tīkams.

Dziesma par atjaunošanu

5 Esi droša, mana tauta, Israēla piemineklis!

6 Jūs esat pārdoti citām tautām ne uz pazudināšanu, bet, tādēļ ka sadusmojāt Dievu,

jūs esat nodoti pretinieku rokās.

7 Jūs nokaitinājāt savu Radītāju, nesot upurus dēmoniem, nevis Dievam.

8 Jūs aizmirsāt to, kurš jūs ir barojis mūžam dzīvo Dievu -, un apbēdinājāt arī savu barotāju Jeruzālemi.

9 Tā redzēja Dieva dusmas, kas pār jums nākušas, un teica: “Klausieties,

Ciānas ļaudis, Dievs man ir uzsūtījis lielas bēdas,

10 jo es pieredzēju savu dēlu un meitu gūstniecību, ko mūžīgais Dievs viņiem uzsūtījis.

11 Es viņus audzināju ar prieku, bet atlaidu ar asarām un bēdām.

12 Lai neviens nepriecājas par mani, jo esmu atraitne un daudzu atstāta; es esmu pamesta savu bērnu grēku dēļ, jo viņi novērsās no Dieva bauslības.

13 Viņi neatzina Dieva taisnību un nestaigāja viņa baušļu noteiktos ceļus, un nemina mācības takas viņa taisnīgumā.

14 Nāciet, Ciānas ļaudis, un pieminiet manu dēlu un meitu gūstniecību, ko mūžīgais Dievs viņiem uzsūtījis;

15 viņš uzsūtīja tiem tautu no tālienes, nekaunīgu, kas svešā valodā runā; tie neprata kauna sirmgalvja priekšā un neiežēlojās par bērnu.

16 Vini aizveda atraitnei viņas mīlos dēlus, atņēma meitas un pameta vienu.

17 Ko gan es varu jums palīdzēt?

18 Tas, kurš jums uzsūtījis ļaunumu, arī atbrīvos jūs no jūsu ienaidnieku rokām.

19 Nāciet, bērni, nāciet, jo es esmu galīgi pamesta.

20 es esmu novilkusi miera drēbes un apvilkusies maisa drānas kā lūdzēja un skaļi saukšu pēc mūžīgā Dieva visas savas dienas.

21 esiet droši, bērni, sauciet pēc Dieva, un viņš atpestīs jūs no varmācības,

no jūsu ienaidnieku rokām.

22 Es cerēju, ka mūžīgais Dievs jūs glābs, un viņš, Svētais, man deva prieku savā žēlastībā, kas drīz nāks pār jums no mūžīgā, kas ir jūsu glābējs.

23 Es atlaidu jūs ar bēdām un asarām, bet Dievs man atdos jūs ar prieku un līksmību uz laiku laikiem.

24 Gluži tāpat, kā Ciānas ļaudis ir redzējuši jūsu gūstniecību, tā drīz viņi redzēs jūsu izglābšanu, kas nāks jums no Dieva ar lielu slavu un Mūžīgā spožumu.

25 Bērni, pacietīgi panesiet Dieva dusmas, kas nākušas pār jums. Tevi ir vajājis tavs ienaidnieks, bet drīz tu redzēsi viņa bojāeju, un tavas kājas būs uz viņa kakla.

26 Tiem, kurus lutināju, bija ejams ērkšķains ceļš, tos aizveda kā ganāmpulku, ko nolaupījis ienaidnieks.

27 Iedrošinieties, bērni, sauciet pēc Dieva, jo viņš, kas jums visu to uzsūtījis, par jums atcerēsies.

28 Kā reiz jūsu lēmums bija aiziet no Dieva, tā tagad desmitkārt stiprāk meklējiet viņu un atgriezieties.

29 Jo tas, kurš jums uzsūtījis postu, sūtīs jums mūžīgu prieku līdz ar jūsu glābšanu.”

30 Esi droša, Jeruzāleme! Tas, kurš tev devis vārdu, tevi mierinās.

31 Nožēlojami ir tie, kas tev darījuši ļaunu un priecājušies par tavu krišanu.

32 Nožēlojamas ir pilsētas, kurām tavi bērni ir vergojuši, un nožēlojama ir tā zeme, kas paņēmusi tavus dēlus.

33 Gluži tāpat, kā tās priecājās par tavu krišanu un līksmoja par tavu postu, tā bēdāsies par pašas iznīkšanu.

34 Es atņemšu tai lepošanos ar tās daudzajām tautām, un tās dižošanās kļūs par bēdu vaimanām.

35 No Mūžīgā pār to nāks uguns daudzas dienas, un uz ilgu laiku tur iemitināsies dēmoni.

36 Jeruzāleme, vērs savu skatienu uz austrumiem un ieraugi prieku, kas nāk tev no Dieva.

37 Redzi, nāk tavi dēli, kurus tu biji aizlaidusi prom, viņi nāk svētā vārda savesti kopā no austrumiem līdz rietumiem, priecādamies par Dieva godību.

5.nodaļa

Jeruzāleme, novelc savas sēru un ciešanu drēbes un apvelc tās godības skaistumu, kas ir no Dieva, uz mūžīgiem laikiem.

2 Ietērpies Dieva taisnības tērpā, liec galvā Mūžīgā godības vainagu;

3jo Dievs parādīs tavu spožumu visai pasaulei

4 No Dieva tu tiksi nosaukta uz mūžīgiem laikiem:

“Taisnības miers un dievbijības slava.”

5 Celies, Jeruzāleme, pacelies augstumā un vērs savu skatienu uz austrumiem un ieraugi savus bērnus, kas ar Svētā vārdu ir kopā savesti no rietumiem līdz austrumiem un līksmojas par to, ka Dievs viņus atcerējies.

6 Kājām viņi aizgāja no tevis, naidnieku dzīti, bet Dievs tos atved pie tevis, paaugstinātus slavā kā kēnina valstības troņmantniekus.

7 Dievs ir pavēlējis ikvienam augstam kalnam

un mūžam pastāvošajām klintīm pazemināties

un aizām piepildīties,

izlīdzināties līdz ar zemi,

lai Israēls var droši iet ar Dieva slavu.

8 meži un ikviens smaržīgs koks pēc Dieva pavēles Israēlam sniegs ēnu.

9 Dievs savas godības gaismā ar prieku vadīs Israēlu ar savu žēlastību un taisnību.

Content

Deiterokanoniskās grāmatas-10 .

1.nodaļa

2.nodaļa

3. nodaļa

4.nodaļa

5.nodaļa