Plijā Žans

No tumsības uz gaismu

Žans Plijā

NO TUMSIBAS UZ GAISMU

PRIEKŠVĀRDS

PRIEKŠVĀRDS

Arī par šo jauno publikāciju mēs varam pateikties evanģelizētāja Žana Plijā pastorālajai gādībai un intuīcijai. Šajā darbā, ko viņš, kā parasti, velta plašākai auditorijai, mūs nopietni iesaista garīgajā cīnā ar sātanu.

Autors mūs iedrošina, pamudina un sagatavo cīņai uz uzvaru pār ienaidnieka ierasto taktiku, lai mēs spētu viņu satriekt un triumfēt pār viņa neierasto taktiku, ko mūsdienās niknuma pilns vinš vērš plašumā.

Tā sauktajā modernajā pasaulē varam novērot pieaugošu interesi par maģiskām darbībām, burvestibas izplatīšanos, kas veicina ekonomiskā un morālā posta palielināšanos. To visu izraisa ticības panīkums, neziņa un apjukums reliģiskajā sfērā, dzīšanās pēc varas un naudas, drudžainas alkas pēc baudām.

Šī grāmata īstajā brīdī ir kā atbilde uz reālu, konkrētu nepieciešamību pēc pestīšanas, ko izjūt daudzi vīrieši un sievietes, kurus apdraud vai jau pakļauj sātaniskā ietekme un kuri nezina, kā no tās atbrīvoties. Vai būtu jāvēršas pie titulētiem un oficiāliem eksorcistiem? Viņu taču ir tik maz, un lielākajā daļā diecēžu, pasaules valstu, diplomētu eksorcistu nav vispār.

Autors Žans Plijā necenšas šo robu aizpildīt tikai ar pūlēm, kas veicinātu atbrīvošanas kalpošanu priesteru vai laju vidū. Viņa galvenais mērķis — brīdināt, izglītot, apbruņot lasītājus pret sātana lamatām, uzbrukumiem un ietekmi. Vispirms vinš tiem parāda garīgās cīņas ceļu un piemērotos ieročus, lai, sekojot Kristum, sekmigi izcīnītu uzvaru pār tumsas spēkiem. Pēc tam viņš tiem piedāvā lūgšanu krājumu, lai viņi paši darbotos savas aizsardzības vai atbrīvošanas labā ar aizlūdzēja vai lūgšanu grupas atbalstu vai arī bez tā. Tas ir labs mēģinājums sniegt pastorālu atbildi daudzajiem sātana ietekmētajiem izmisīgajiem palīgā saucieniem. Lielākā daļa upuru ir apjukuši, bezpalīdzīgi un atstāti likteņa varā kā avis bez gana.

Bagātīgais lūgšanu klāsts, kas piedāvāts grāmatā, varēs dot spēku un labāk apbruņot aizlūdzējus un lūgšanu grupas, kas lūdz par atbrīvošanu. Tieši šo lūgšanu bibliskais pamatojums un formulējums viņu rīcībā nodos "Gara zobena", Dieva Vārda autoritāti, lai viņi spēcīgi varētu darboties pret dēmoniskajiem gariem.

Žana Plijā grāmatā izklāstīts vairāk nekā atbrīvošana vai garīgā cīņa vien. Tā izglīto un uzrunā lasītāju dažādās viņa cilvēciskās un kristīgās dzīves jomās.

Šis darbs ir pilnībā izveidots, pamatojoties uz Dieva Vārdu. Daudzi citāti šajā grāmatā izgaismo, pamato un apstiprina dažādos izteikumus, ko var izmantot kā instrumentu Jēzus Kristus, grēka un ļaunuma spēku uzvarētāja, Labās Vēsts pasludināšanai. Tas var būt kā līdzeklis evanģelizācijai, kurai autors veltī apustulisku degsmi un uzcītību, kas viņam pazīstamas no dzīvām un aizraujošām liecībām. Šis darbs ir arī doktrinālas, katehētiskas un teoloģiskas mācības rokasgrāmata, kurā skaidrots par elkdievības grēku, galvenajiem un morālajiem grēkiem, par izlīguma sakramentu un Euharistiju. Tas ir vērtīgs līdzeklis garīgajā formācijā un padomdošanā, jo to nemitīgi caurstrāvo spēcīga lūgšanas elpa. Grāmatas garīgo dvesmu papildina plašo lūgšanu klāsts, kuram autors veltījis visu sava darba pēdējo daļu.

Lasot šo grāmatu, nekristietis ar dievišķās žēlastības palīdzību varēs saņemt Ticības gaismu un atteikties no neauglīgajiem tumsības darbiem — elkdievības un visiem aplamajiem pestīšanas celiem.

Kristietis, kurš nav vēl atgriezies, tajā atradīs svētīgus paskaidrojumus par garīgajām, psiholoģiskajām un morālajām briesmām, kas viņam varētu draudēt, ja viņš gadījumā pievērstos elkdievībai, okultismam vai spiritismam. Tādējādi viņam būs iespēja atsaukties uz autora aicinājumu nožēlot un izsūdzēt grēkus, kuri var viņu pakļaut sātaniskajai ietekmei visos tās paveidos.

Arī aktīvs kristietis šajā darbā atradīs kaut ko savas Ticības dzīves uzturēšanai un bagātināšanai. Autora aicinājumi uz modribu, brīdinājumi no ļaunā slazdiem un viltībām, piedāvātie ieroči un lūgšanas ir arī padomi un garigie līdzekļi, kas spēj atjaunot spēkus ikvienam Kristus māceklim, kurš seko savam dievišķajam Mācītājam.

Kristieti, kurš vēlas progresēt ticībā, aicinām šo grāmatu izlasīt. Ikvienu Dieva meklētāju, ikvienu, kurš tiecas pēc patiesās pestīšanas un gaismas pārpilnas dzīves, mēs mudinām pārlasīt to vēl un vēl.

Mēs slavējam Kungu par šo svarīgo pastorālo darbu un pavadām to ar mūsu dedzīgajām lūgšanām, lai Svētais Gars to izmantotu "nolūkā nest Labo Vēsti nabagiem, pasludināt gūstekņiem atbrīvošanu, aklajiem atdot acu gaismu un apspiestos atlaist brīvībā" (Lk 4,18). 'Tas palīdzēs pasaulē mazināt sātana valstību un paātrināt augšāmcēlušā Krisus slavas pilno valstības atnākšanu. Lai Dievam labpatīk to izmantot visu to cilvēku svētišanai, svētdarīšanai un glābšanai, kurus Viņš vēlas dziedināt un atbrīvot Sava Vārda goda dēļ.

Tēvs Emmanuēls BAJILI, FFS Dedugu, Burkina Faso

IEVADS

Izraujot mūs no tumsības — sātana — valstības, ievedot mūs Sava Dēla Jēzus Valstībā, Dievs vēlas, lai mēs kā gaismas bērni pilnībā dzīvotu Viņa dzīvībā. Šo dzīvību un Svētā Gara dāvanas esam sanēmuši kristībā, tādējādi tiekam svētdarīti un sagatavoti garīgajai cīņai. Kristus uzvara pār Sātanu — grēka un nāves cēloni — ir nenoliedzams sasniegums: Jēzus "dziedināja visus velna nomāktos" (Ap.d. 10,38) un pēc Savas nāves augšāmcēlās.

Bībele garīgo cīņu raksturo kā gaismas cīņu pret tumsību, kristieša cīņu pret viņa dēmoniskajiem pretiniekiem, cīņu starp patiesību un meliem. (sal. Ef 6,12).

Vajadzības gadijumā Baznica var "pielietot no Kristus saņemto varu izdzīt ļaunos garus ar ticības Kristum un lūgšanas palīdzību".Jēzus mūs mācīja lūgt Dievam, lai Vinš mūs atpestī no "ļaunā". Taču mums ir aktīvi jāsadarbojas ar Viņu, dzīvojot normālu, Mīlestībā sakņotu kristieša dzīvi, tērpjoties Viņa bruņās un sargājoties atvērt durvis ienaidniekam, kā arī, ja tas nepieciešams, nākot palīgā ar atbrīvošanas lūgšanu.

Tas nozīmē, ka ikviena kristieša pienākums — zināt noteikumus garigajai cīņai pret veco cilvēku un ienaidnieku. Sātans, kurš ir "slepkava no iesākuma" (Jņ 8,44), izsludinājis karu pret visu Kristus atpirkto cilvēci. Viņa darbība vēršas pret cilvēka dabu un jo seviški pret Kristus mācekjiem, "kuri ir pasaulē, bet ne no pasaules" ('jn 17, 11-16).

Neparastas sātaniskas manifestācijas sastopamas jebkurā vietā un jebkurā laikmetā. Pat ja to formas mainās atkarībā no kultūrvides, tas nebūt nenozimē, ka tās būtu ierobežotas un raksturīgas tikai mazattīstītām, nepietiekami kristianizētām vai nekristīgām tautām, kurās vēl jo- projām valda elkdievība, fetišisms vai senču tradiciju piekopšana.

[I Sal. Jānis Pāvils II, 1986. gada 20. augusta pazinojums.]

Patiesibā šādas parādības var novērot visur. Industrializētās valstis antikristianizācija radījusi tukšumu, ko aizpilda dažādas neopagānisma formas — elku pielūgsme un okultas darbības "modernizētā" veidā. Šo valstu sabiedrībā mūsdienās nenoliedzami no jauna plašumā vēršas okultisms, melnā maģija un sātanisms, līdz ar to arī buršanās — manipulācija ar okultajiem spēkiem, lai kaitētu citiem.[ 2 Skatīt tālāk liecibu 2. dalā: "Raganas spēks'.]

Patlaban mūsdienu pasaulē vērojamas visai neskaidra rakstura akcijas, neskaitot tās dēmoniskās invāzijas paražas, kas saglabājušās Eiropas laukos, vairāk vai mazāk nomaļos vai konservatīvos ciematos.

Tā, piemēram, kultūras namos, uzņēmumos — aiz "pretsmēķēšanas pasākumu" izkārtnes —, laicīgās viesībās, izklaides centros, mākslinieku un intelektuāļu vidē, tiek kultivēts viss slepenais un okultais, piekopti dažādi spirituālisma darbibas paveidi: estētiskais transvestitisms, transcendentālā meditācija, jogas vingrinājumi, "popārta" izrādes, kurās galvenokārt uzmanība tiek pievērsta atkritumiem un slimīgām parādībām un kurās apgalvo, ka, lai atbrīvotos, ir nepieciešama nāves atmosfēra un smaka. Garīgās sfēras ietekme uz psihisko darbību ir nepārprotama, un tie, kas noliedz ideju par grēku un sakramentālo grēksūdzi, iekrīt slazdos.

Laikā, kad baznīcās konstatējam dievkalpojumu un to apmeklētāju skaita samazināšanos, bērniem un jauniešiem tiek piedāvāta "izlādēšanās" Helovīna svētkos, pārģērbjoties par raganām un ar tām identificējoties.

Daudzi ar baudu lasa Harija Potera grāmatas, kas, izmantojot baiļu izjūtas, sniedz labu augsni patiesibas slēpšanai un sagrozīšanai.

Taču daudzi, pat izglitotākie kristigie intelektuāļi tajā a priori neredz neko sliktu. Renē Remons, piemēram, uzdod jautājumu, vai "tiešām paranormālās parādībās vai Helovina svētkos atklājas pagānisms, vai Helovina ķirbjiem un raganām ir vēl kāda cita nozime, nevis tikai veiksmīga komercdarbība? Vai tāpat ir Valentīna dienā, kad franči tiek aicināti uz preču patērēšanu? Helovīns," viņš saka, "ir tikai iespēja izklaidēties, sākoties ziemai… Šajā sakarā nav jānomokās ar uzmācīgām domām!"3 Tiesa gan, taču mēs ļoti labi saprotam, ka zināmas spiritiskas izpriecas — lomu spēles, galdiņu dancināšana, kustīgās glāzes, kuras vecāki bieži vien uzskata par nevainīgām, kad tām nododas dažādu valstu jaunieši, var būt ļoti bīstamas.

Helovīna drudzi, kas gūst žilbinošus panākumus, vienīgi Katoliskās Baznīcas bīskapi nosauc par "pagāniskiem un sātaniskiem svētkiem"4, bet visas pasaules sātanistiem tie ir nozīmīgākie svētki.

"Kas bērnu prātam ir veselīgāk — fantazēt par raganām vai iepazīties ar ievērojamu svēto dzīvesstāstiem, kuri veidojuši mūsu kultūrvēsturisko mantojumu?"

"Helovīna okulto un sātanisko ietekmi nedrīkstētu uztvert vieglprātīgi," atzīmē protestantu Baznicas vadītāji. "Šie svētki, kas prasmīgi tiek attēloti kā rotaļiga un nekaitiga izprieca, var atvērt durvis uz buršanos vai postošu spiritismu. Ko šajās "spēlēs" iemācās bērni? Viņi apgūst manipulāciju ar draudiem: "trick or treat" (dāvana vai nelāgs joks), egoistisku, pilnīgi nekristīgu nostāju."5

Neauglīgie tumsības darbi, par kuriem mūs brīdina svētais Pāvils, ir loti daudzveidīgi un pastāv kopš cilvēces pirmsākumiem. Visur, kur vien ir cilvēku sabiedrība, ir arī cilvēka ienaidnieks ar savu viltību, pavedināšanu un slazdiem: elkdievību, viltus reliģijām, okultismu, spiritismu, ezotēriku, fetišismu, lepnību, Dieva atmešanu, vēlēšanos gūt pestīšanu paša spēkiem. Mūsdienās šo komponentu kopums kulmināciju sasniedz kustībā New Age, kas gluži vienkārši sludina vispārēju sātana valstību.

Lūk, kāpēc, ielikuši garīgās cīnas pamatus un parādījuši, kā Dievs mūs atpestī no "ļaunā", mēs atgādināsim Kristus, kā arī apustuļu Pētera un Jēkaba padomu: "Esiet nomodā, pretojieties velnam." Nebaidīsimies, kad uzbrukumi sekos cits citam. Uzticēsimies Svētā Gara vadībai, lai pareizi saskatītu dēmonisko ietekmju iespējamos faktorus un pazīmes.

būsim apdomīgi un nekad nesteigsimies panākt ātru atrisinājumu, kaut arī ārējās pazīmes liecinātu, ka psihoemocionālo ievainojumu un traumu cēlonis ir dēmoniska darbība vai klātbūtne. Skaidrs, ka ne jau visiem personības psihes traucējumiem vajadzīga atbrīvošanas lūgšana. Ja trūkst pazīmju, kas noteiktu, ka notiek uzbrukums garīgajai dzīvei — attiecībām ar Dievu (ticībai, cerībai, mīlestībai), ja nav vērojams naidīgums, piemēram, pret Baznīcu, Jaunavu Mariju, lūgšanu un sakramentu pieņemšanu, tad saprātīgāk būtu ieteikt cilvēkiem psiholoģisku vai psihiatrisku ārstēšanu. Tomēr svarīgi viņus pieņemt mīlestībā un, cik vien iespējams, mudināt uz rīcību, kas veicinātu piedošanu, izlīgumu un iekšējo dziedināšanu.

Neapšaubāmi, daudzu cilvēku uzvedība, kas no morāles viedokļa ir nepareiza, sakņojas izkropļotās attiecībās ar citiem un paver durvis arī ļaunā gara invāzijai.

Tāpat tumsības spēku darbību sekmē arī vispārējais noskaņojums mūsu sabiedrībā, ģimenēs, kuras vairs nesniedz reliģisku audzināšanu. Dievam tiek aizslēgtas durvis skolās, mājās, darba un izklaides vietās, un šo vakuumu izmanto velns. Cilvēki atmet Dieva baušļus, Baznīcu un tās morāli, ko uzskata par vainas apziņas izraisītāju, un noliedz grēku, vienlaicīgi atveroties tukšuma filozofijām, eksotiskām dzīves gudrībām un reliģijām, kas saistītas ar kosmosa enerģiju. Tad viņu sirdsapziņa ir mierīga.

Mēs vēlamies aicināt uz modrību, piesardzību un apdomīgu izvērtēšanu. Neauglīgie tumsības darbi atklājas dažādos veidos. Mēs pārrunāsim, .piemēram, transa stāvokļus, kuru cēlonis ir dievību pielūgsme vai okultas darbības, pakļautību inkubu un sukubu gariem, tā dēvētajiem "nakts vīriem un sievām". Runāsim par nelikumīgu seksuālu saistību radītajām dvēseles saitēm, abortiem, kas ir traģēdija ne vien atstumtajiem, nedzimušajiem bērniem, bet arī viņu vecākiem, īpaši mātēm. Visbeidzot, aplūkosim tematu par dzīvojamo telpu apsēstību.

Grāmatas otrajā daļā aicinām uz apzināšanos un godīgu sava stāvokļa novērtējumu attiecībā pret Dievu un Viņa mīlestības bausli, kā ari pret mūsu garīgo ienaidnieku izaicinājumiem. Tas ļaus novērtēt, kādas ir mūsu priekšrocības cīņā, ko var uzvarēt tikai tad, ja cieši skatāmies uz Jēzu un sekojam Viņam, mūsu Kungam un mācītājam, Kungu Kungam, kuram dota vara un godība. Svētais Gars mums dāvā spēku, kas palīdz uzvarēt grēku, ļaunumu un ļauno, kā arī palīdz liecināt par Kristu. Dīvaini kareivji ir tie kristieši, kuri savus ieročus nepazīst vai neprot ar tiem rīkoties! Kristus žēlastību virsotnē, kas mūs atbrīvo, uztur un aizsargā, ir Euharistija, reālā Kristus klātbūtne mūsos un mūsu vidū. euharistijai seko citi sakramenti, Gara dāvanas, kas mūs attaisno un svētdara. Ieteicamākā sakramentālija, kad sātaniskais uzbrukums

sasniedz noteiktu pakāpi, ir eksorcisms. Izmantojot parastos kristīgās dzives līdzeklus, iesakņojoties Kristū, atbrīvošanas lūgšanās nav vajadzīgas.

Līdzīgi kā autovadītājam, kurš apdrošinājis mašīnu, vada to ļoti labi un ievēro ceļu satiksmes noteikumus, apdrošināšana jāizmanto tikai tad, ja bojājumus mašīnai nodarijis kāds cits šoferis. Pat svētie, kuri tiek vajāti savas mīlestibas dēļ uz Kungu, nav pasargāti no dēmoniskiem uz- brukumiem, arī viņiem dažreiz nepieciešama atbrivošanas lūgšana vai pat eksorcisms.

euharistiskā Jēzus dziedinošais, atbrīvojošais spēks skar arī mūsu mirušos senčus. Euharistija dziedina ciltskoku, ja mēs, dzīvie, piedodam saviem senčiem, visiem dzimtas piederīgajiem, ja Jēzū izlīgstam, lūdzam Dieva žēlsirdību visiem mūsu mirušajiem tuviniekiem, nedzīvi dzimušajiem vai nedzimušajiem bērniem. Tik daudz žēlastību un svētību saņem gan mirušie, gan dzīvie, kas bijuši saišu vai lāstu upuri!

un vai citādi, no Dieva mūs šķir un ienaidnieka rokās nodod grēks. Lai izprastu tā smagumu, jāuzlūko krustā sistais, sakropļotais, sadurtais, noasiņojušais Jēzus. Viņa mīlestība noveda Viņu līdz šādai galējībai.

ja pieņemam, ka grēks nav nekas reāls un tam nekādu seku nav, tad jājautā kādēļ Jēzus nomira un kā Viņš varēja mūs atpestīt? Jo vairāk cilvēku no.apziņas izstumj jēdzienu "grēks", kā arī grēka faktus (grēks vispirms ir apvainojums mīlestībai), jo vairāk viņu dzīve pildās ar ļaunu- numu, šķiet, nav nekāda līdzekļa, ar ko pretoties. Jēzus bauslis vēršas pie katra cilvēka. Tas nav kaut kāds atļauto un neatļauto lietu saraksts, bet gan dzīvības, miera un harmonijas likums. Ir ne tikai jāizvairās no ļaunā, bet arī jāuzvar ļaunais ar labu.

Tātad nevis ar nodomu lasīt morāli, bet vēloties iepazīstināt ar mūsu izvēles motīviem Dieva Vārda gaismā esam izpētījuši ceļus, kas ved no grēku atzīšanas pie to nožēlas. Baznīca nav izgudrojusi grēku, lai kontrolētu cilvēku sirdsapziņu. Tā ir ontoloģiska realitāte, jo skar mūsu vitālās attiecības ar Dievu. Atgriežoties pie Kunga, zinām, ka Viņa žēlastība mūs samierina ar Viņu, ar mums pašiem un citiem.

Pirmā minēto vainu kategorija izriet no pirmā Dieva baušla neievērošanas: "Klausies, Israēl: Kungs, mūsu Dievs, ir vienigais Dievs. Tev būs mīlēt Kungu, savu Dievu, no visas savas sirds, no visas savas dvēseles un no visa sava spēka." (AtL 6, 4)

Pārkāpt šo priekšrakstu nozīmē pieņemt sātana piedāvājumu trešajā Jēzus kārdināšanas reizē: "Visas pasaules valstis un to godību es Tev došu, ja Tu, zemē mezdamies, mani pielūgsi." (Mt 4, 8 — 9)

Otrā vainu kategorija ir tā sauktie nāvīgie grēki, kuri mūsdienās nav izzuduši tāpēc vien, ka valda vispārēja visatļautība. Brīvi izvēloties, mēs sekojam savas miesīgās dabas nosliecēm un vājībām. Velns loti labi prot tās izmantot, kļūstot par to līdzzinātāju, lai mūs pamudinātu apbēdināt Svēto Garu. Tas, kas mūs pārliecina par grēku, nav mūsu prātojumi vai jūtas, bet gan vienīgi Svētais Gars. Ja nocietinām savas sirdis un tajās ielaižam grēku, tad atveram sevi durvis ļaunajam garam.

Atmezdami ticību dzīvajam Dievam, daudzi mūsu laikabiedri nonāk pie spirituāliskām novirzēm, meklē atbildes mēdijos, pie marabutiem, zīlniekiem un astrologiem, dažādiem guru ezotēriskās grupās. Tieši šādos gadījumos viņiem nepieciešama atbrivošanas lūgšana vai eksorcisms.

Baznīcas, ipaši pāvestu Pāvila VI un Jāņa Pāvila II, mācība par demonoloģiju mums norāda labākos risinājumus, sastopoties ar dēmoniskām saitēm un darbībām.

Mūsu apkārtnē daudzi cilvēki, vajag to vai nevajag, prasa atbrīvošanas lūgšanu vai eksorcismu. Šādos gadījumos svarīgi viņus pieņemt — tas ir žēlsirdības darbs, kas jāveic ļoti saudzigi, — viņiem palīdzēt pat tad, ja mērķis ir viņus atrunāt. Reizēm ari pati lūgšana palīdz noteikt diagnozi.

Kad Baznīcā dzima Harizmātiskā Atjaunotne, tika publicēti daudzi darbi par atbrīvošanu. Vairums cilvēku ar šo lūgšanas formu iepazinās an praktiski. Es pats Atjaunotnes žēlastībā dzīvoju jau divdesmit piecus gadus. Evaņģelizējot Gara spēkā, esmu pielietojis tādu skolotāju kā tēva Raimonda Haltera un nelaiķa Emiliano Tardifa padomus, izmantojis ICCRS6 publikācijas un harizmātiskos žurnālus franču valodā — Vinš ir dzīvs, Uguns un gaisma, notiks, Pēc Viņa Vārda. Tieši organizācija ICCRS ir daudz darījusi, lai izglītotu lajus un priesterus jautājumos par dziedināšanu un atbrīvošanu.

Esmu izmantojis starptautiska mēroga eksorcistu, piemēram, Starptautiskās Atbrivošanas asociācijas (SAA) viceprezidenta tēva Rufusa Rietumreiras padomus un pieredzi. Morālu atbalstu, palīdzību sniedza ari tēvs Renē Ženeso — bijušais eksorcists. SAA ietvaros esmu piedalījies daudzos formācijas pasākumos.

Esmu daudz saņēmis, izsaku pateicību un apbrīnu visiem, caur kuriem Kungs mani ir mācijis. Taču no tā, kurš daudz saņēmis, daudz tiek prasīts.

būdams lajs, labi zinu, kādas robežas nedrīkst pārkāpt. Atbrīvošanas lūgšana ir viena no dziedināšanas kalpošanas dimensijām, ko veica Jēzus, arī eksorcisms ir viena no atbrīvošanas lūgšanas pakāpēm. Jebkurā gadījumā priestera klātbūtne līdzās lajam allaž ir vēlama un ieteicama, jo, pateicoties priesteriskās ordinācijas harizmai, priesterim pieder atbrīvošanas autoritāte. Vinš ir ordinēts kalpotājs, kas pārstāv Kristus Galvu. Protams, arī lajs caur savu kristības kalpojumu ir priesteris uz mūžiem, taču viņš pieder Kristus Miesai. Ja lajs lūdz Jēzus Vārdā, tad priesteris ir tērpts paša Kristus autoritātē. ņemot vērā, ka īsta

IccRS: International Catholic Charismatic Renewal Services, Administrativais dienests,

vatikāna valsts.

dēmoniska apsēstība sastopama reti un oficiālo eksorcistu skaits (to, kuri tic savam kalpojumam un dēmoniskās darbības realitātei) ir neliels, redzam, ka, izņemot psiholoģiskus gadījumus, visbiežāk palīdzība nepieciešama dēmonisku saišu, ietekmes un uzmācibas upuriem. Ieklausoties pāvesta Pāvila VI sacītajā, ka "mūsdienās viena no Baznīcas būtiskākajām vajadzībām ir aizsargāšanās pret ļaunumu, ko saucam par dēmonu", mēs saprotam, ka Kungs vēlas pamudināt arvien vairāk gan laju, gan priesteru, kas varētu sniegt palidzību gan kristiešiem, gan nekristiešiem, kuriem ir patiesa nepieciešamība pēc atbrīvošanas.

Kāpēc vajadzīga ši jaunā grāmata, kuras centrā ir atbrīvošanas lūgšana?

Tā kā neesmu ne eksorcists, ne lietpratējs demonoloģijā, es negribēju gari un plaši stāstīt par atbrīvošanu, bet vēlējos dalīties savā pastorālajā pieredzē, ko esmu guvis Harizmātiskajā Atjaunotnē. Gribēju īsi rezumēt situāciju, sniedzot dažas norādes, lai sasniegtu savu mērķi. Šis mērķis ir formācija tās misijas veikšanai, kuru Kungs uzticējis Savai Baznīcai, Saviem mācekļiem, lai tie pasludinātu Evanģēliju visai radībai un spētu izdzīt ļaunos garus Viņa Vārdā. Tātad šī grāmata vispirms adresēta lajiem, taču tajā atrodami ari eksorcistu sniegtie padomi par atbrīvošanas lūgšanu, kuri noderēs ikvienam priesterim.

Ievadā autoru kolektiva darbam, kas iespiests, balstoties uz Sandžovanni Rotondog semināru, monsinjors Mišels Santjē raksta: "Harizmātiskā Atjaunotne neizgudroja dziedināšanu. Tā ir harizma, kas dota visai Baznīcai. Mūsu laikabiedrus nereti vilina nekristigo reliģiju plašais sortiments, tādējādi, sastopoties ar ciešanu pārbaudījumiem, viņi pievēršas tiem, kas viņiem piedāvā kaut ko ieinteresējošu. Tas patiešām ir dziļš robs, ko Katoliskās Baznīcas parastā garīgā aprūpe nav spējusi aizpildīt. Ja visus šos meklētājus neuzņemam uzklausīšanas, līdzjūtības un lūgšanas gaisotnē, pastāv risks, ka viņi var pievērsties psei‑

7 Pāvils VI, 1972. gada 15. novembra uzruna, sal. La Documentation Catholique, Nr. 1621, 03. 12. 72.

8 Le ministēre de guērison, autoru kolektivs, Pneumathēque, 1996.

doreliģiskiem grupējumiem, kuri iesākumā sniedz zināmu atvieglinājumu, taču vēlāk izrādās nespējīgi apmierināt viņu sirds prasibas, ja vien nerada vēl papildu problēmas…"

Jā, ir jāuzdrīkstas aizlūgt par atbrīvošanu patiesā Baznīcas kalpojumā. Tā kā bieži vien no Baznīcas puses trūkst pretimnākošas attieksmes, daudzi kristieši iekrīt slazdos un galu galā Baznīcu pamet. Izņemot eksorcisma Rituāla lūgšanas, ko izmanto priesteri eksorcisti, jcbkura cita lūgšana par atbrivošanu ir privāta; to piedāvāt, pieņemt vai noraidīt ir nevis Baznīcas, bet mūsu izvēles brīvības kompetencē.

Šis grāmatas trešās daļas mērķis ir kristieša ieroču pielietošana garīgaja cīņā, konkrēti norādot, kā vadīt atbrīvošanas lūgšanu,tas ir, kādi ir tās pamatposmi, sākot ar ievada un aizsardzības lūgšanu, beidzot ar autoritātes un pavēles lūgšanām.

Vai ir vēl jāsaka: tās nav nekādas "burvju" lūgšanas, receptes ar automātisku, ātru iedarbību? Nē! Te šaubu nav, jo mēs aplūkojam arī iespējamu neveiksmju cēloņus un lidzeklus, ar kuru palīdzību iespējams

saglabāt atbrīvošanu vai turpināt cīnu līdz galīgai uzvarai. Šīs lūgšanas saistāmas ar evaņģelizāciju un aicinājumu atgriezties, lai saņemtu Dieva žēlsirdību, smeltos spēkus sakramentālajā dzīvē, izmantojot brāļu lūgšanu atbalstu, taču iniciatīvu allaž atstājot Svētajam Garam.

var palīdzēt arī turpmākā garīgā padomdošanā, kas vienlaikus prasa gan pazemibu, gan drosmi! Aicinājums nākt pie Jēzus — Atbrivotāja, pasaules Gaismas, iziet no tumsibas Valdnieka impērijas, lai dzīvotu augšāmrcēlušā Kristus Valstības brinišķīgajā gaismā. Pārliecinātība šajā nenozimē ne pašpajāvibu, ne iedomību, bet paklausību un uzticēšanos Dievam.

Lai ir Slavēts Kungs Jēzus, kurš man deva spēku šo darbu pabeigt.

slava svētajam Garam, kurš mani iedvesmoja ne vienu vien oriģinālu, nekad nedzirdētu, Dieva Vārdā balstītu lūgšanu! Paldies Marijai, kura paņēma mani aiz rokas un vadīja soli pa solim!

Es nododu šo grāmatu to rīcībā, kuri vēlētos aizlūgt par nešķīsto garu saistītām vai mocītām personām, un to rīcībā, kuri nepieciešamibas gadījumā gribētu lūgt arī paši par sevi Jēzus Vārdā, kurā pastāv Viņa Baznicai uzticētā autoritāte un vara. Mūsu Dievs ir atbrīvošanas Dievs; Marija — patiesās atbrivošanas Dievmāte. Lai visus jūs patiesibā un pazemībā pasargā svēto Pētera un Pāvila, dižo garīgās cīņas cīnitāju, kā art svētā Jāzepa — "ļauno garu biedinājuma" — aizlūgšanas.

Es lūdzu Kungu, lai Viņš svēti visus, kuri tādā vai citādā veidā ir palīdzējuši un mani uzmundrinājuši šīs grāmatas rakstišanas gaitā. Es viņus visus nemaz nevarētu nosaukt. Tomēr es gribētu pieminēt vismaz tēvu Renē Ženeso, tēvu Emmanuelu Bajili no Burkina Faso, kurš piekrita uzrakstīt priekšvārdu, un tēvu Adekambi Mozu, pasniedzēju Uidahas (Beninā) Sengalla Augstākajā seminārā. Es pateicos visiem, kuri tulkoja grāmatas no angļu un itāļu valodas, laboja manuskriptu, sniedza liecības par savu pieredzi atbrīvošanas lūgšanas jomā. Paldies māsai, kura ievadīja tekstu datorā, un īpaši — izdevējam, kurš saprata, cik svariga šī grāmata varētu būt Dieva tautai. Es izsaku savu pateicību visiem, īpaši savai sievai, kura kopā ar mani nesa saspringto vakaru nastu un tik daudz par mani lūdzās. Lai daudzos šī darba līdzstrādniekus piepilda Dieva svētība, prieks un miers! Visus šis grāmatas lasītājus es uzticu Jaunavas Marijas gādībai un Svētā Gara vadībai, paužot padevību un pateicibu svētajai Baznīcai, savai Mātei.

Lai Dieva žēlastiba jūs pavada!

PIRMĀ DAĻA

"BETATPESTĪ MŪS NO ĻAUNĀ"

PIRMĀ DAĻA

"BETATPESTĪ MŪS NO ĻAUNĀ"

(Mt 6, 13)

t

2002. gada Lieldienās

I.                  Garīga cīņa Jēzus Kristus un Baznīcas misijā

"Gaisma spīd tumsība, bet tumsība to neuzņēma."

(Jņ 1, 5)KRISTUS UZVARA PĀR ĻAUNUMU

Jēzus iemiesojās un atnāca zemes virsū, lai paveiktu Savu galveno misiju - caur Savu personu mums parādīt Tēva Mīlestību, Viņa bezgalīgo žēlsirdību, Pestīšanas spēku. Jo patiešām "Dievs tā mīlēja pasauli, ka deva Savu vienpiedzimušo Dēlu, lai ikviens, kas uz Viņu tic, nepazud, bet iegūst mūžīgo dzīvību" (Jņ 3, 16). Lai nodibinātu Dieva Valstību, "Dēls atnāca izārdīt velna darbus" (sal. 1 Jņ 3, 8).

Pasludinot, ka "Es esmu pasaules gaisma" (Jņ 8,12), aicinot mūs Viņam ticēt un sekot, lai mēs "nepaliktu tumsībā" Qņ 12, 46), Jēzus mums «ļāva izšķiroši izvēlēties starp Viņu - "Gaismu no Gaismas" - un "tumsības Valdnieku". Tumsība apzīmē sātana valsti, ļaunuma un bezdievības izpausmi, kas ir pretstats taisnības un gaismas valstij (sal. 2 Kor 6,14).

Jēzus dzīves traģiskie samezglojumi ir sadursme starp gaismu un tumsu, konflikts starp ļaunuma tumšajiem spēkiem un Atpestīšanas spēkiem. Sākumā šī sadursme bija apslēpta, pilna viltus, pēcāk - nežēlīga un brutāla. Apslēpta - Jēzus kalpošanas iesākumā, kad, Gara aizvests tuksnesī, Viņš trīs reizes piedzīvo kārdināšanu, kad sātans Viņam piedāvā pievilcīgus labumus. Noslēpdams daļu patiesības, ļaunais dod mānīgus solījumus ar nolūku izkropļot Jēzus attiecības ar Dievu Tēvu. taču Jēzus, pretēji Ādamam un Ievai, šos piedāvājumus noraida un uz-var viņš patiesi ir Jaunais Ādams. "Pirmais kārdinājums - "pārvērt šos akmeņus maizē" - mudina Jēzu paļauties nevis uz Dieva Vārdu, bet uz materiālo drošību. Otrais -"meties lejā no svētnīcas jumta" - izkropļo Dieva attēlu. Tas it kā padara Dievu par palīgdarboni, kurš ļautu mums izvairīties no dabas likumiem un maģiskā veidā mūs pasargātu. Tādā gadījumā Dieva brīnumi mums aiztaupītu nepieciešamību saskarties ar dzīves īstenību. Trešais kārdinājums "es Tev došu šīs valstis, ja Tu mani pielūgsi", rāda sātanu kā varas devēju. Te domāta tāda vara, kas nevis kalpo, bet gan valda ar spēku. Velns atkal melo, jo vienīgi Dievs uztic Jēzum Viņa misiju. 9

"Jēzus uzvara, pār kārdinātāju tuksnesī jau iepriekš liecina par Viņa uzvaru ciešanās pie krusta, kas būs Viņa kā Dēla mīlestības pilnās paklausības Tēvam augstākā izpausme."10

Pēc tam, Gara spēkā atgriezies Galilejā, lai sludinātu Labo Vēsti, Jēzus uzbrūk ļaunajiem gariem, kuri pakļauj un moka cilvēkus. Lai pasludinātu gūstekņiem atbrīvošanu, atdotu aklajiem redzi un palaistu brīvībā apspiestos (sal. Lk 4, 18), Jēzus sāk sludināt, sacīdams: "Nožēlojiet grēkus", tas ir, atzīstiet, ka grēkojot esat sadarbojušies ar sātanu, atgriezieties pie Dieva, lūdziet Viņam piedošanu, un Viņš jums atlaidis jūsu grēkus. Lai apliecinātu, ka Dieva Valstība ir pavisam tuvu, Jēzus "māca ļaudis un dziedina ikvienu slimību un vājību", "visus neveselos, dažādu slimību un ciešanu pārņemtos un ļaunā gara apsēstos, un triekas skartos, un mēnessērdzīgos" (Mt 4, 23^24), Kad Jēzus izdzen ļaunos garus no apsēstajiem, piemēram, Kafarnaumas sinagogā, nešķīstais gars, panikas pārņemts, iesaucas: ""Kas mums ar Tevi, Jēzu Nācarieti? Vai Tu esi atnācis mūs nomaitāt? Es zinu, kas Tu esi: Dieva Svētais!" Un Jēzus tam piedraudēja" (Mk 1, 24 - 25). Un cilvēki izbijušies apliecināja: "Pat nešķistajiem gariem Viņš pavēl, un tie Viņam paklausa" (sal. Mk 1, 27). Šie eksorcismi ir sākums Jēzus lielajai uzvarai pār šis pasaules valdnieku (sal. Jņ 12, 31), kuram nav pār Viņu nekādas varas (sal. Jņ 14,30). Taču ļaunais joprojām uzbrūk Baznīcai, Kristus Miesai. Mums jācīnās pret ievērojamu ļauno garu pulku, "pret valdībām un varām, šīs tumsības pasaules valdniekiem, pret ļaunajiem gariem zem debess" (Ef 6,12). Tas tad arī ir iemesls mūsu garīgajai cīņai, pat ja Jēzus viņus ir jau atbruņojis (sal. Kol 2,15).

Jau ļoti agri Jēzus šajā cīņā iesaistīja Savus apustuļus un mācekļus, likdams viņiem sludināt Labo Vēsti, dziedināt slimos un izdzīt ļaunos Garus. "Dieva Valstības pasludināšana vienmēr ir uzvara pār velnu, taču ta vienlaikus atklāj, ka Valstības celšanu pastāvīgi apdraud ļaunā gara slazdi."11 Kad mācekļi atgriezās no savas misionaras prakses, Jēzus "redzēja Sātanu kā zibeni no debesīm krītam" (Lk 10,18).

Kamēr vien turpinājās Jēzus mesiāniskā misija, ko apstiprināja žēlsirdibas un varas zīmes, sātans pret Viņu vērsa uzbrukumus ari no citas puses, kas bija kā fiziska agresija pret Jēzu, izmantojot sazvērestību un netaisnu spriedumu.

"Un, kad velns visas savas kārdināšanas bija pabeidzis, tas līdz turpmākajam laikam Viņu atstāja" (Lk 4, 13). Tiem, "kas izgāja pret Viņu", lai Viņu apcietinātu, Jēzus saka: "Šī ir jūsu stunda un tumsības vara" • I k 22, 53). Tā ir izšķirošās cīņas stunda. Jēzus par to bija skaidri brīdinājis mācekļus: "Bet tagad, kam ir naudas maks, lai ņem to līdzi… un lai pērk sev zobenu" (sal. Lk 22, 36), jo sagatavojas stāties pretī vispārējam ienaidam.

Jēzus Savu lielo uzvaru pār sātanu guva pie krusta, kur "nāve tika aprīta uzvarā" (1 Kor 15, 54). "Taču galīgi Dieva Valstība tiks nodibināta tikai ar Kristus ciešanām uz krusta: Dievs valdīja no krusta koka."12 Ciešanu brīdī Jēzus pavēsti: "Tagad tiek tiesāta šī pasaule. Tagad šīs pasaules valdnieks tiks izmests ārā" (Jņ 12, 31). Jēzus ir uzvarētājs, kurš "sasaiatīja spēcīgo cilvēku, lai atņemtu tam viņa laupījumu".13 šie Jēzus vārdi par kārdinātāju vēsturiski īstenojas Pestītāja krustā un augšāmcelšanās notikumā. Sadursmē ar slepkavīgās varmācības niknumu un sātaniskās lepnības naidpilno spēku Jēzus mīlestība un pazemiba uzvarēja sātanu. Jēzus nepretojās un neatkāpās. Viņš pagrieza muguru tiem, kas Viņu sita. Savu vaigu Viņš neapslēpa no apsmiešanas un spļāvieniem. Viņš zināja, ka Dievs Kungs Viņam palīdz un ka Viņš nepaliks kaunā (sal. Is 50, 5 - 7).

"Kristus kļuva par cilvēces līdzdalībnieku līdz pat krustam, lai caur nāvi iznīcinātu to, kam vara pār nāvi, tas ir, velnu, un atbrīvotu tos, kas nāves baiļu dēļ visu dzīvi bija padoti verdzībai"14 (Ebr 2, 14 - 15). Tā ir kristīgās ticības lielā pārliecība. "Mēs redzam Jēzu, nāves ciešanu dēļ kronētu ar godu un slavu" (Ebr 2, 9). Baznīcas un kristiešu uzvara pār velnu ir līdzdalība Kristus uzvarā. Arī tās ceļš ved caur krustu. Uzticoties Dieva žēlastībai, mēs saglabāsim paļāvību, kad mums uzbrūk velns.

Kungs ir uzticams. Viņš pasargās mūs no ļaunā (sal. 2 Tes 3, 3). Sekojot Kristum, mācekļi uzvarēja Pretinieku ar Jēra Asinīm un savas liecības Vārdu, jo viņi savas dzīvības nemīlēja līdz pat nāvei (sal. Atkl 12, 11). "Protams, kristietis apzinās, ka sātans darbojas pasaulē un ir bīstams, taču nekādā ziņā nedzīvo bailēs, jo ir pārliecināts, ka Kristū šī darbība uzvarēta pilnīgi un galīgi. Viņš apliecina savu priecīgo un paļāvīgo cerību uz Dieva godības absolūto atklāsmi."15

Kā rakstījis pāvests Jānis Pāvils II, "šajā Kristus uzvaras vēsturiskajā fāzē iezīmējas galīgās uzvaras priekšvēstijums un iesākums, otrā, galīgā Kristus atnākšana vēstures beigās, uz kuru tiecas katra kristieša dzīve. Pat ja šis pasaules vēsture turpina norisināties "tā gara iespaidā, kurš darbojas nepaklausības bērnos", ticīgie zina, ka viņi ir aicināti cīnīties par izšķirošo labā uzvaru".16

Dieva bērnu ciņa, kas tuvojas nobeigumam, kļūst zināmā mērā aizvien niknāka, kā to redzam Atklāsmes grāmatā. Taču šī grāmata stiprina ari pārliecību, ko mums dāvā visa dievišķā atklāsme, ka Labā galīgā uzvara jau iepriekš ir apslēpta Kristus Lieldienu noslēpumā, caur kuru Dievs "atbrīvos no tumsības varas tos, kurus Viņš kopš mūžīgiem laikiem izredzējis Kristū un pārcels Sava mīļotā Dēla Valstībā".17

To gaidīdams, kristietis cenšas būt modrs un vairot saņemtos talantus, lai tad, kad atgriezīsies pie sava kunga, tiktu atzīts par labu un uzticīgu kalpu. Mūsu kalpojums ir dziedināt un atbrīvot ar gaismas ieročiem, Dieva bruņām, Svētā Gara dāvanām, lai atklāti varētu parādīties Kristus galīgās uzvaras zīmes. Mēs zinām, ka Jēzus nekad nav apsolījis izdziedināt visas pasaules slimniekus, lai kāda arī būtu viņu ticība vai lūdzēju harizmu spēks. Tāpēc šķietami neuzklausītas lūgšanas, pat neveiksmes atbrīvošanas jomā it kā norāda uz tām situācijām, kas liek mums joprojām gaidīt Dieva godības atklāsmi. Vai Jēzus apzināti neļāva nomirt Savam draugam Lācaram, sacīdams, ka viņa slimība nebūs lemta nāvei, bet veltīta "Dieva godam, lai Dieva Dēls ar to tiktu pagodināts" (Jņ 11, 4)? Ļaunuma noslēpums, kurš turpina pastāvēt par spīti mūsu lūgšanām, mums neatņem drosmi, nenošķir mūs no Kristus mīlestības; tas drīzāk mūs mudina pievērst skatienu nākamajai godībai, Kristus pagodināšanai Viņa ciešanās un caur tām.

Iznīcināt sātana valstību, lai nodibinātu Dieva Valstību, atbrīvojot cilvēku no verdzības velnam un grēkam, kas valda viņa sirdī, lai darītu viņu par līdzdalībnieku Savai godībai mūžībā. Lūk, tie ir Jēzus paveiktie darbi.

šīs dimensijas obligāti ietilpst misijā, kuru Kungs uzticējis Baznīcai, nav iespējams šo misiju uzticīgi turpināt, nevērīgi izturoties pret cīņu ar ļaunumu. Tieši šai cīņai Viņš mums devis nepārprotamu varu Viņa Vārdā izdzīt ļaunos garus.

SĀTANA REALITĀTE

sakaņa ar Katoliskās Baznīcas ticību, sātans un citi ļaunie gari eksistē un viņu darbības mērķis ir attālināt cilvēkus no Pestīšanas ceļa. dēmoni ir eņģeļi, kas krituši sava grēka un sacelšanās pret Dievu dēļ, tie ar lielu gudrību un lielu varu apveltītas, bet milzīgas lepnības pazudinātas garīgas butnes. Ar apsēsta cilvēka muti sātans pastāvīgi pasludina ka ir stiprāks par Dievu.

tas kas atsakās atzīt velna eksistenci vai uzskata viņu par neatkarīgu ļaunuma pirmsākumu, kurš it kā nebūtu Dieva radīts līdzīgi visaipārējai radībai; vai arī tie, kas viņu izskaidro kā pseidorealitāti, saprāta izgudrojumu mūsu nelaimju nezināmo cēloņu personificēšanai, atkāpjas no Baznīcas mācības."18

"Dēmona un viņa sekotāju ļaundabīgā ietekme parasti izpaužas krāpšanā, melos un apjukuma sēšanā… Jēzus ir Patiesība (sal. Jņ 14,6), bet velns ir Melis un melu tēvs. Meli ir viņa iemīļotā stratēģija. Viņš krāpj cilvēkus, likdams viņiem noticēt, ka laime atrodama naudā, varā, miesas kārībās, un pārliecina viņus, ka Dievs, žēlastība, Pestīšana viņiem nemaz nav vajadzīgi, ka viņiem pietiek pašiem ar sevi. Viņš tos krāpj arī tādā veidā, ka mazina vai pat pilnīgi izdzēš grēka nozīmi un Dieva likumu kā morāles kritēriju aizvieto ar sabiedrības vairākuma ieražām un uzskatiem. Lielais Melis sēj šaubas un nedrošību, lai izveidotu pasauli, kurā valda relatīvisms un pārliecība, ka brīvība nozīmē darīt to, ko vēlies. Tas, kuru Jēzus dēvē par "šīs pasaules valdnieku", "Ienaidnieku", vai ari, kā saka svētais Pāvils, "šīs pasaules dievs" (2 Kor 4,4), ir "viltīgs un nodevīgs kārdinātājs, kurš prot mūsos iezagties caur jutekļiem, iztēli, iekāri, utopisku loģiku, nelīdzsvarotiem sociāliem kontaktiem, un pamudina mūsu dvēseli nodoties jutekliskām vaļībām vai modernu maldu mācību ideoloģiskiem vilinājumiem".20

Šī traģiskā situācija, kas valda pasaulē, "kura pilnībā atrodas ļaunā varā" (sal. 1 Jņ 5,19), cilvēka dzīvi padara par cīņu, "grūtu cīņu ar tumsības spēkiem, kas turpinās kopš pirmsākumiem līdz pat pēdējai dienai. Būdams iesaistīts šajā cīņā, cilvēks ir spiests nemitīgi cīnīties, lai pieķertos labajam un ar Dieva žēlastību sekmīgi sasniegtu iekšēju vienotību".

"Sātana vara tomēr nav bezgalīga… Viņš nespēj aizkavēt Dieva Valstības celšanu. Viņa darbību, kas nodara lielus zaudējumus katram cilvēkam un sabiedrībai kopumā, pieļauj dievišķā Apredzība. Tas ir liels noslēpums! Taču "mēs zinām, ka tiem, kas mīl Dievu, viss nāk par labu"— (Roni 8, 28). Dievs valda pār sātanu un cīņā dara stipru cilvēcisko nespēku. Mēs neesam vieni. Nemiers ir kārdinājums. Dieva žēlastība ir visvarena. Labie eņģeli un Jaunava Marija mūs sargā. Jūs nav piemeklējis neviens kārdinājums, kas pārsniegtu cilvēka mēru. Dievs ir uzticams, Viņš nepieļaus, ka jūs tiktu kārdināti pāri spēkiem, bet gan līdz pakāpei kas kārdinājumu dos iespēju to uzvarēt un spēku to panest (sal. 1 Kor 10, 13). Sātana darbība var mūs norādīt garigajā ciņā, kā to piedzīvoja Ijabs. svētais Pāvils, Arsas prāvests.

Baznīca ir pārliecināta par Kristus galīgo uzvaru. Tāpēc - kā mūs uz to aicina pāvests Jānis Pāvils II - nebaidīsimies, par spīti ļaunā darbībai, kurs cenšas mums laupīt drosmi un sēt apjukumu ticīgo prātos tā, ka Vi uti saprast, kas ticības, morāles un reliģisko ieražu pildīšanas jomā vari lu būt nepareizs. Arvien biežāk iespējams novērot šķelšanos un saspīlējumu starp reliģiskiem grupējumiem. Tā vien šķiet, ka melu gars darbojas pašas Baznīcas iekšienē. "Man ir iespaids, ka pa zināmām plaisām sātana dūmi ir iekļuvuši Dieva svētnīcā." paziņoja pāvests Pāvils VI.-:; seksualitātes jomā tiek sludināta visatļautība, brīvas attiecības, tiek utilizēta laulība. Ekonomiskais egoisms un materālistiska alkatība svin uzvaru visos sabiedrības slāņos kā vienas valsts ietvaros, tā arī starptautiskā līmeni. Par mūsdienu kariem raksturīgo nežēlību ir atbildīgs |aunais cilvēks, kas dara tā darbus, kurš ir slepkava no iesākuma. Tur kur reliģiskus motīvus izmanto kara attaisnošanai, reliģija tiek viltota. Mūsdienu pasaulē valdošais ateisms, materiālisms, seksisms un okultisms ikvienu patiesi ticīgo spiež iesaistīties garigajā ciņā. lai nāves civilizāciju uzvaretu mīlestība."24

līdz ar to mēs saprotam, ka viena no šābrīža Baznīcas svarīgākajām nepieciešamibām, kā to apliecinājis pāvests Pāvils VI, ir aizstāvēties pret šo ļaunumu, kuru saucam par dēmonisku ļaunumu, kurš mūsu eksistencē izpaužas kā ciešanas, nāve, negantība, cietsirdība, grēks. Pret cilvēku un Dievu vērsts morāls ļaunums, kura avots rodams grēkā. cilvēka brivibas izkropļojumā un nāves dziļākajā cēloni, ir tāpēc, ka tas atrauts no Dieva, dzīvības avota (sal. Roni 5,12); grēks norāda, ka mūsos un mūsu pasaulē ir darbojies apslēpts, naidīgs spēks - dēmons…

protams; turpina pāvests, "ne jau katrs grēks ir tiešas velna darbības sekas. Taču tas cilvēks, kurš ar zināmu stingrību pats sevi neuzmana, pakļauj sevi bezdievības noslēpuma (sal. 2 Tes 2, 3 - 12) ietekmei un apdraud savu pestīšanu."

Sastopoties ar šis neizbēgamās cīņas izaicinājumu. Baznīca piedāvā līdzekļus un aizsardzību, lai paustu jau izcīnīto Kristus uzvaru pār ļaunumu. Vienigi Kristus sniegtā atpestīšana caur Baznīcas kalpojumu var mūs atbrīvot, izmantojot sakramentus, dievišķo tikumu praktizēšanu, liturģiskās lūgšanas, atbrīvošanas lūgšanu un eksorcismu. Kristietim jābūt gatavam uz cīņu, modram un stipram, dažreiz jāievēro īpaša askēze, lai atvairītu konkrētus velna uzbrukumus un reāli satvertu Kristus uzvaru ikdienas dzīvē.

Tātad garīgā cīņa ir Baznīcas un ikviena kristieša dzīves neatņemama sastāvdaļa. Vispirms tā ir cīņa pašam ar sevi, pēc tam - ar pasauli kā sistēmu, kas pretojas Dievam, visbeidzot - ar ļaunajiem spēkiem, kuri grib mūs paverdzināt. Mēs atsevišķi apskatīsim cīņu pret veco cilvēku ar tā nelāgajām nosliecēm, kas reizē ir arī cīņa par svētumu, un cīņa ar "Ienaidnieku", ļaunā gara spēkiem, lai mēs iegūtu atbrīvošanu un Dieva bērnu brīvību.

KRISTIEŠA GARĪGA CĪŅA PAR SVĒTUMU

Tās būtība - savā īpašumā ņemt Kristus izcīnīto uzvaru, kopā ar Viņu staigāt Garā un būt stingriem un neatlaidīgiem. Kristieša garīgā cīņa ir cīņa par ieiešanu Dieva Valstībā, cīņa pret mūsu "es", mūsu personisko gribu, egoismu, miesīgajām nosliecēm un Ienaidnieku, kurs vēlas mums atņemt Kristus uzvaru, salaužot mūsu aizsardzības žogu.

Dievs "mūs Kristū svētījis visādā garīgā svētībā debesīs. Viņā mums pestīšana caur Viņa asinīm, grēku piedošana saskaņā ar Viņa žēlastības bagātību" (Ef 1, 3.7). "Jo žēlastībā jūs esat pestīti ticībā, un tas nav no jums, tā ir Dieva dāvana; ne darbu dēļ, lai neviens nelielītos" (Ef 2, 8 -9). Tātad ārpus Kristus nekādas garīgās cīņas nevar būt. Mums uzvara nevis jāizcīna, bet gan jāapliecina un jāizmanto tieši tajos apstāk los, kādos atrodamies, lai mēs varētu stingri pastāvēt taisnībā, mīlestibā, ticibā un pazemīgi sekotu savam Dievam (sal. Mih 6, 8). Jēzus ir ceļš pie Tēva, ceļš uz Viņa Valstību. Viņš mums dāvā Dieva pārpilno dzīvību caur kristības žēlastību (nepelnītu dāvanu). "Viņš mūs izglāba caur atdzimšanu ūdenī un atjaunošanos Svētajā Garā" (Tīt 3, 5), lai n saistītu mūs Savā darbā - sātana valstības sagraušanā. Kristus ir ieguvis mums paredzētu spēku, un Viņš mājo mūsos (sal. Ef 3, 17), lai uzvarētu mūsu iekšējos ienaidniekus. Mums ir vajadzīgs Svētā Gara apeks, lai mēs kļūtu par Dieva bērniem, dzīvotu svētu un kristiešu cienīgu dzīvi, būtu Kristus liecinieki, lai uzvarētu cīņā ar sātanu un ļaunajiem gariem, tas ir, mūsu ārējiem ienaidniekiem.

Kristiba Kristus nāvē un augšāmcelšanās notikumā mūs ir burtiski pārcēlusi pretējā cīņas nometnē. Tāpēc dažās Āfrikas valstīs jaunkristi-tajiem vai katehumeniem uzbrūk ar buršanos saistīti spēki, kas tiem uz-sūta slimības vai nāvi, lai atņemtu drosmi citiem kristības kandidātiem. ej ar šo savu spēku un atbrīvo Izraēli no Madiāna rokas!" (Tiesu (i, 14) tā lūk, Tēvs, Dēls un Svētais Gars mājo mūsos un padara mūs neuzvaramus.

Stiprais Dievs, mūžīgais Dievs, uzlūko mūsu vājumu un, aizsargādams mūs, izstiep pār mums Savu visspēcīgo roku, caur Jēzu Kristu, Mūsu Kungu. AMEN!

JĒZUS PEDAGOĢIJA GARĪGAJAI CĪŅAI

vingrinādams mācekļus cīņai, Jēzus vispirms viņus stiprina, parādot viņu personisko vājumu un uzvaras noslēpumu: Dieva "spēks nespēkā klūst pilnīgs" (2 Kor 12, 9). Ja gribam paļauties uz pašu spēkiem, tad kļūstam pieejami sātana uzbrukumiem. Jēzus mums māca, ka mūsu pirmie naidnieki ir iekšējie - ticības, paļāvības, atziņas, gribas trūkums tātad ši ciņa norisinās mūsu sirdī. "Jo no iekšienes, no cilvēka sirds iziet ļaunas domas, laulības pārkāpšana, nešķīstības, slepkavības, zādzības. mantkārība, blēdības, viltība, nekaunība, skaudīga acs. Dieva zaimošana lepnība, vieglprātība. Visi šie ļaunumi iziet no iekšienes; un tie apgāna cilvēku" (Mk 7, 21 - 23). Kristietim jāizcīna iekšēja cīņa pret miesas iegribu, no kuras nāk "netiklība, nešķīstība, bezkaunība, baudkāre, kalpošana elkiem, burvestība, ienaids, strīdi, nenovīdība, dusmas, ķildas…" (Gal 5,19-20). "Bet Gara augļi ir mīlestība, prieks, miers, pacietība, laipnība, labprātība, augstsirdība, lēnprātība, savaldība (…). Bet, kas pieder Kristum, tie ir savu miesu krustā piesituši līdz ar kaislībām un kārībām" (Gal 5, 22 - 24). Galvenais Svētā Gara darbības auglis, "mums paredzētā Dieva griba, ir mūsu svētdarišana" (sal. 1 Tes 4, 3). Un svētais Sarovas Serafims ir teicis, ka "kristīgās dzīves mērķis ir Svētā Gara iemantošana".

Svarīgākā ciņa ir cīņa par svētumu. Lai to sekmīgi veiktu. Svētais Gars mūs apbruņo ar garīgajām dāvanām. Cīņa ir nikna, jo "debesu valstība cieš varu, un tie, kas varu lieto, iegūst to" (Mt 11,12). Cīņas noteikumi ir tādi paši kā evaņģēliskajam radikālismam (sal. Mt 5, 27 - 32), kas var pieprasīt pat to, ka jāatsakās no miesas daļām, acs vai rokas, ja tās mūs pamudina uz grēku, vai ari jāpagriež labais vaigs gadījumā, ja kāds mums sit pa kreiso vaigu, vārdu sakot, mums jākļūst "pilnīgiem, kā mūsu debesu Tēvs ir pilnīgs" (sal. Mt 5, 48).

Šajā cīņā pret miesas likumu pretinieks mums ir "es", mūsu ego, kas izraisa iekāri, prasa tās apmierināšanu un baudu un liedz Jēzum būt par mūsu sirds Kungu. Ja mūsu "es" tiek apslāpēts, tas reaģē ar "sarūgtinājumu, dusmām, bardzību, kliegšanu un zaimiem" (sal. Ef 4,31), šim dvēseles dulķēm, kas skumdina Svēto Garu un neļauj mums nest Gara augli.

Tās garīgās pielūgsmes pamatos, kuru Dievs no mums gaida, ir pazemība un brāļu mīlestība (sal. Rom 12), jo mīlestība ir likuma apkopojums, "bauslības piepildījums" (Rom 13, 10).

Pazemība ir pamatā Jaunavas Marijas un svēto aizlūgumu spēkam, cīnoties ar dēmoniskajiem uzbrukumiem. Tāpēc ir "jāatmet tumsības darbi un jāietērpjas gaismas bruņās" (sal. Rom 13, 12).

Iekšējās cīņas ieroči, kas palīdz ari pieaugt mīlestībā, ir Svētā Gara dāvanas, konkrēti - kristībā saņemtās svētdarošās žēlastības dāvanas, kas izpaužas dievišķajos tikumos - ticībā, cerībā un mīlestībā, kā an septiņas Dāvanas: gudrība, saprāts, padoms, stiprums, zinību dāvana, dievbijība un Dieva bijāšana (sal. Is 11,2). Tās ir gaismas dāvanas, kas apgaismo mūsu spriedumu, un spēka dāvanas, lai mēs pastāvētu labajā līdz pat pilnības sasniegšanai (sal. Mt 5, 48) un garīgi nobriestu Kristū (sal. Rom 12,2). To mērķis ir izveidot mūsos Dieva bērnu pēc Jēzus līdzības.

šis dāvanas sekmīgi darbojas garīgajā cīņā un tajā uzvar, jo "mēs gan miesā dzīvojam, bet nekarojam miesīgi" (2 Kor 10, 3 - 5), un, "kad esam vāji, tad esam spēcīgi" (sal. 2 Kor 12, 10).

Taču uzvaru mēs varam gūt tikai tad, ja ļaujam Svētajam Garam mūsos darboties, ja sadarbojamies ar Viņu, kad Viņš mūs pārliecina par grēku; ja staigāsim gaismā un patiesībā (sal. Jņ 3,21), pakļaujot savas domas Kungam Jēzum, piekrītot piedot, atsakoties no dusmām, lai nedotu vietu velnam (sal. Ef 4, 26), savaldot mēli, dzīvojot slavēšanā un lugšana, kas ir paši galvenie ieroči. Nemitīgs prieks, pakļaušanās Svētā gara disciplīnai un dzīve Svētā Gara svaidījuma pilnībā mūs atver Kristus mieram, kas pārspēj ikvienu saprašanu un pasargā mūsu domas un mūsu sirdis Kristū Jēzū. Kristietis, kurš tādā veidā sadarbojas ar Svēto

garu, ir spējīgāks cīnīties ar ārējiem ienaidniekiem, stiprs ticībā pretodamies "velnam, kurš kā rūcošs lauva staigā apkārt, meklēdams, ko aprīt(I pēt 5, 8 - 9). Sātans uzbrūk jo īpaši Dieva izredzētam cilvēkam, tāpēc lai ticīgo izsistu no sliedēm, šis garīgais ienaidnieks vispirms mērķēs uz trim dievišķajiem tikumiem, Svētā Gara dāvanām un sakramentālo dzīvi. Tieši tiem jāpievērš vislielākā uzmanība, lai atpazītu nopietnu dēmonisku uzbrukumu.

CĪNA AR IENAIDNIEKU - SĀTANU UN VIŅA DĒMONIEM

Izmantojot visas no Jēzus Kristus saņemtās žēlastības, mēs varam pretoties sātanam, atteikties no viņa kārdinājumiem, vilinājumiem un priekšlikumiem, kad viņš pielabinās mūsu miesai ar nolūku iegrūst mūs grēkā. Jēzus izdzina ļaunos garus un mācīja arī saviem mācekļiem, kā tos izdzīt turklāt Viņš tiem sniedza arī ieskatu šo ļauno garu darbībā Tātad Jēzus Vārdā Baznīcā mēs varam pasludināt Viņa uzvaru un plūkt tās auglus sev un citiem. Taču mums jābūt modriem, lai šajā ciņā. kurā viena otrai pretī stāv divas valstības, nedotu ienaidniekam nekādu priekšrocību. Svētais Pāvils mūs brīdina: "Lai sātans mūs nepieviltu, jo viņa nodomi mums ir zināmi" (2 Kor 2, 11). "Esiet modri, pastāviet ticībā, darbojieties vīrišķīgi un esiet stipri!" (1 Kor 16, 13). Rīkojoties kā gaismas bērniem, mums jāzina, kādu autoritāti esam saņēmuši, kas ir Dieva spēks, kurš darbojas mūsos, un jāpazīst arī ienaidnieka taktika, viņa plāni un darbības metodes. Tumsas valdnieks baidās no gaismas, īpaši no Dieva Vārda un ticības gaismas, kura mums palīdz labāk aizsargāties pret viņa uzbrukumiem, kad ar viņu cīnāmies. Ļoti bieži mūsu nezināšana sātanam un viņa dēmoniem piedēvē vairāk spēka, nekā viņiem ir patiesībā.

Sātana nodomi un ierobežojumi

Maldinoši ir tas, ka garīgā ciņa ir novecojis jēdziens, ka ļaunā gara vispār nav, ka viņa manifestācijas attiecas vienīgi uz psihiatrijas jomu. Neviena cilvēka izgudrota tehnika nespēj uztvert ļaunā gara klātbūtni, neviens nomierinošais preparāts nevar apslāpēt viņa darbību. Tikai garīgi līdzekļi spēj viņu atklāt, izvilkt gaismā un izdzīt. "Ievērojamo maģisku darbību un buršanās izplatību mūsdienu pasaulē izraisa un veicina reliģiska nezināšana, kas sastopama vairāk jaunu cilvēku vidū, nereti ari tādu ticīgo vidū, kuri regulāri apmeklē mūsu baznīcas."25 Kādi gan ir sātana nodomi, pilnvaras un ierobežojumi, par kuriem mums būtu jābūt informētiem?

• Sātana pilnvaras

Velns vispirms grib izjaukt Dieva plānu - cilvēka pestīšanu un līdzdalību Dieva dzīvē. Tāpēc viņš uzbrūk cilvēka vājajām vietām; izmantojot kārdināšanu, vilināšanu un citas darbības, mudinot viņu neklausīt Dievam.

"Galvenais ļaunā gara mērķis - novērst cilvēku no Dieva, pamudina viņu sacelties pret Dievu kā pret sāncensi, noliegt Dieva mīlestību un tēvišķību. Velns mudina cilvēku atmest ticību atklātajai patiesībai un pievērsties meliem vai ari nepilnīgām elku un viltus dievu patiesībām. Viņš liek apšaubīt dievišķo žēlsirdību un modina cilvēkā patiku uz grēku, uz lepnības izraisītu nepaklausību Dievam. Viņš grib cilvēkā iznīcināt ticību, cerību un mīlestību."26

• Sātana sakāves un ierobežojumi

Sātans nevar aizkavēt Dieva pestījošā plāna galīgo īstenošanu. To arliecinoši pierāda Kristus augšāmcelšanās. Jēzus, dzīvības Devējs lai. Apd 3, 15), to, kuram piederēja vara pār nāvi, ar Savu nāvi uzvarēja sal. Ebr 2, 14). Viņš nokāpa "nāves dziļumos", lai mirušie izdzirdētu Dieva Dēla balsi un lai tie, kas to būs dzirdējuši, dzīvotu (sal. Jņ 5, 25).

Kaut ari Dievs pieļauj sātana darbību, Viņš tomēr tam nozīmē nepārkāpjamas robežas. Kad sātans piedāvājās pārbaudīt Ījabu, taisnu un godīgu vīru, kurš bijās Dieva un vairījās no ļauna (sal. Ij 1, 1), tad Kungs sacīja sātanam: "Redzi, viņš ir tavā varā, bet sargi viņa dzīvību!" (sal. Ij 2, (i) veltīgi sātans vērsa pret svēto savus uzbrukumus, viņš nespēja kaitēt ne viņa dzīvībai, ne brīvībai. Būdami bez miesas, bet ar zināmu varu apveltīti, ļaunie gari var iekļūt cilvēka ķermenī un viņu mocīt. Viņi "tiešā veidā var iedarboties uz ārējiem jutekļiem un iekšējām jūtām, bet ne-tiešā - uz prātu un gribu, taču tieša vara pār prātu un gribu pieder vienīgi Dievam". Sātanam nav iespējams ielauzties dvēseles dziļumos, kas paredzēti tikai kā dievišķās substances miteklis.

ļaunais gars nevar izmantot cilvēka brīvību tā, kā viņš izmanto miesas orgānus. Lai pamudinātu cilvēku gribēt to, ko grib viņš, ļaunais gars bieži pielieto bailes, iebiedēšanu, prāta savaldzināšanu… No tā izriet ka cilvēks var zaudēt brīvību tikai tad, ja pats apzināti no tās atsa-kās Pat būdams grēka ievainots, cilvēks joprojām nes vislielāko atbildību par saviem darbiem, viņš nav pasīva rotaļlieta dēmonisko spēku rokās .Dēmonu vara nav despotiska."29Dvēselei joprojām pieder brīva izvēle - grēkot vai ne. Ļaunais gars lielākoties neko nespēj iesākt bez mūsu piekrišanas. Ja viņš mūsdienās ir tik spēcīgs, tad tāpēc, ka viņam to ļauj.

Visbeidzot, cilvēks var sagraut sātana darbu. Kā? "Esiet padevīgi Dievam, bet pretojieties velnam, un tas bēgs no jums" (Jēk 4, 7). Pretojieties viņam stipri ticībā, pretojieties grēkam līdz asinīm, ja tas nepieciešams (sal. Ebr 12, 4). Ja citādi nevar, izdzeniet viņu, jo Jēzus mums devis varu to darīt Viņa Vārdā (sal. Mk 16,17) un "samīdīt čūskas, skorpionus un katru Ienaidnieka spēku" (sal. Lk 10, 19). Sastopoties ar šo milzi uz māla kājām, ar šo pieveikto, kurš nekad neatzīst savu sakāvi, Kristus un Baznīca mums saka: "Nebīstieties!"

Sātana un ļauno garu darbības

Dēmonisko darbību sekas ir smagākas vai ne tik smagas atkarībā no invāzijas jeb atkarības pakāpes: kārdinājums, saites, uzmācība, apmātība, apsēstība.

• Kārdinājums

Kārdinot un vilinot sātans mūsos iedveš pamudinājumus uz Kunga gribai pretēju rīcību. Tās ir "ļaunā ugunīgās bultas" (Ef 6, 16), kas mūsos ieurbjas tad, kad nolaižam ticības vairogu. Tās ieurbjas mūsos ar nemieru, baudkāri, skumjām, neticību, mazdūšību, šaubām, aizdomām pret Dievu. Vienalga, vai sajūtās tas izpaužas kā bailes, spēcīgs kārdinajums vai depresija, visbiežāk šie šāviņi tiek tēmēti uz mūsu psiholoģiski un garīgi vājajām vietām un tajās arī trāpa. Kārdinājumā uzbrukums nāk no ārpuses kā rīcības alternatīva, ko sātans piedāvā, izmantojot visas savas viltības, žilbinādams mūsu acis ar šķietamām priekšrocībām. Tikt kārdinātam nav grēks, taču kārdinājums izraisa iegribu, ko mēs varam izlemt vai nu noraidīt, vai pieņemt. "Katru kārdina viņa paša kārība, kas to vilina un valdzina… un beigās dzemdē grēku" (sal. Jk 1, M - 15). Grēks dzimst līdz ar piekrišanu. Piekrist, atkārtoti sacīt "jā" kārdinājumam vai ideoloģiskam vilinājumam nozīmē nonākt Kārdinātāja Apspiedēja pakļautībā. Piemēram, mīlestība uz naudu kopā ar vēlēšanos izcelties sātanam ļāva "ienākt Ananija un Safiras sirdī un likt viņiem samelot Dievam" (sal. Apd 5,3 - 4). "Visu velna kārdinājumu mērķis ir sagraut divus galvenos dvēseles cietokšņa stiprinājumus: ticību, как ir visas teologālās dzīves pamatā, un pazemību, kam pieder tikpat būtiska loma morāles jomā"™ līdz ar stingri pateiktu "nē!" kārdinātājam, atsakoties pārkāpt Dieva bausli, jau būs gūta izšķirošā uzvara garīgajā cīņā.

• Saites

Lielākas vai mazākas saites mūs apzog, sasaista garīgajā plānā, mazina mūsu enerģiju. "Par garīgām saitēm var runāt, ja cilvēks kļūst atkarīgs no kādas situācijas, pieņēmuma, negatīvas darbības. Tā ir saistība, kas viņu apzog,"31 - sātana uzbrukums personībai no ārpuses, atkārtoti kārdinājumi, piemēram, tādi, kas rodas, apmeklējot okultistus, burvjus, astrologus, piekopjot elkdievību, koķetējot ar spiritismu vai slēdzot līgumus ar ļaunajiem gariem vai dievībām.

• Sātaniska uzmācība

sātaniska uzmācība ir ārēja iedarbība uz personu, kas skar tikai psihes virspusi. Pie tās pieder visas ārējās vajāšanas, kuru mērķis - mūsos sēt bailes šausmas, psiholoģisku un garīgu paralīzi. Tā mūs pamudina uz miesas darbiem (sal. Kol 3, 5-8; Gal 5, 19 - 21), jo Kārdinātājs redz,

ka mums ir nosliece paklausīt savai miesīgajai dabai. visas pazīmes norāda, ka uzmācība sagatavo labvēlīgus apstākļus apsēstībai ar dēmonicm un nešķīstajiem gariem, mudinot cilvēkus uz nepaklausību ta iespaido miesu, apkārtējo gaisotni, gribu, neļauj lūgties, piemēram Esi sveicināta, Marija". Tā var nomākt jūsu miesu, neļaujot mums piecelties izslieties. Kad Jēzus uzlika rokas salīkušajai sievietei un viņu izdziedināja, Viņš izskaidroja tās slimību ar sātana darbību, kurš viņu bija saistījis jau astoņpadsmit gadu (sal. Lk 13, 10 - 16). Tomēr sātana darbību nedrīkst sajaukt ar psiholoģiskām vai emocionālām izpausmēm. Sātaniskā uzmācība un dēmoniskā apsēstība bieži ir to saišu rezultāts vai pastiprināšanās, kuras cilvēks pats ir veicinājis. Šāda uzmācība var būt ari ienākšana cilvēka dzīvē pa atvērtām durvīm, ja viņš nepakļaujas Dievam, nepretojas velnam (sal. Jk 4, 7) un paklausa kārdinājumiem.

• Apmātība [obsessio]

Pretēji sātaniskajai uzmācībai, kas ir ārēja, apmātībai pieder visas iekšējās vajāšanas, kuru cēlonis ir psihes invāzija. Tās izpausmes līdzinās psihopatoloģiskiem traucējumiem. Tās var būt uzmācīgas, bieži vien absurdas domas tiktāl, ka to upuris pats no tām nav spējīgs atbrīvoties. Līdz ar to cilvēks dzīvo pastāvīgā psihiskā izsīkuma stāvoklī, viņam ir neatlaidīga vēlēšanās izdarīt pašnāvību… Nereti apmātības stāvokli izraisa it kā personības dubultošanos. Griba paliek brīva, taču tā atrodas uzmācīgu domu iespaidā.32

Apmātības jēdziens nav biblisks, tas ir psihoanalīzes jēdziens un apzīmē ļoti spēcīgu kārdinājumu, uzmācīgu domu, no kuras cilvēks nespēj tikt vaļā.

• Dēmoniskā invāzija

Par dēmoniskām invāzijām runā tad, kad maģisku darbību rezultāta tiek ietekmētas konkrētas vietas: mājas, biroji, veikali, lauki; arī priekšmeti - automašīnas, matrači, spilveni; tās var skart ari dzīvniekus.

• Dēmoniskā apsēstība [possessio]

Dēmoniskā apsēstība ir patiesa ļaunā gara iemiesošanās cilvēciskā būtnē, kura līdz ar to zaudē personisko neatkarību un brīvo gribu. Tā ir ļaunā gara ielaušanās cilvēka psihē, īsta izvarošana. Apsēsts ir katrs, kurā mājo viens vai vairāki gari, lai kāds arī būtu viņa stāvokļa smagurns. Ja cilvēks šai vardarbībai ir piekritis, viņš kļūst par vergu, un viņa kungs var sasaistīt viņa prātu, gribu, uzmanību, apziņu. Vēl vairāk tas var izpausties tad, ja šis cilvēks savu dzīvi veltījis dēmonam, noslēdzot ar viņu līgumu. Jo spēcīgāks līgums, jo grūtāk panākt atbrīvošanu. Iespējams izšķirt četras apsēsto kategorijas:

- 1.tie, kuri apzināti nodod sevi sātana varā ar brīvu izvēli un veltī vi-ņam savu dzīvi ar iesaistīšanos kādā ezotēriskā, pretkristīgā, luciferiskā sektā vai izdzīvojot kādu īpašu rituālu, nēsājot noteiktu zīmi, vai parakstot ar asinīm personisku līgumu. Tas var notikt ar spontānu vārdisku apliecinājumu. Šie cilvēki ir apzināti izvēlējušies ļaunumu ar atklātu, pasludinātu sacelšanos pret Dieva baušļiem un jo īpaši pret Kristus personu.

-2.tie, kuri pārgalvības dēļ ieiet neparastajā gaišredzības, elkdievības un spiritisma pasaulē, aizliegtajā pārdabisko lietu zonā, labo vai ļauno eņģeļu pasaulē. Tur viņi var iekļūt tikai tad, ja ielaužas, izmantojot kāda nolādētā eņģeļa bīstamo palīdzību, pretēji tiem, kuri ir saņēmumuši dāvanas no Dieva un pielieto patiesas harizmas, kā, piemēram, pravietošanu, dziedināšanu, brīnumu darīšanu, spēju lasīt dvēselēs. Nolādētais eņģelis, pie kā viņi griezušies, liek dārgi samaksāt par savu palīdzību un pakāpeniski pakļauj viņus vajāšanām vai mocībām, kas zināmos gadījumos nonāk līdz pat īstai apsēstībai vai smagām uzmācībām, no kurām upuri var atbrīvot tikai ar eksorcismu.

šīs lūgšanas laikā uzbrukuma skartā persona neapzinās savu rīcību, ar vinu nav iespējams sarunāties. Jebkura veida komunikācijai jāvēršas pie dēmona, kurš kontrolē šī cilvēka domas un balsi un pieņem lēmumus viņa vietā.

-3.trešajā kategorijā "ietilpst tie, kuri ir apsēsti sirdī; pie tādiem var piederēt baznīcas vajātāji, lieli ateisma ideologi, pornogrāfi, tie, kas tirgojas ar līķiem, noziedzīgu bandu locekļi. Tipisks piemērs ir Jūdas gadījums

-4.ceturtā apsēsto", teiksim - vajāto kategorija ir tā saucamie "ķīlnieki tās ir svētas dvēseles, kuras nav ielaidušās nekādos darījumos ar sātanu taču ar Dieva atļauju nolūkā, kas saistīts ar dvēseļu pestīšanu, kļūst par sātana varas upuriem; tomēr šī vara aprobežojas tikai ar mocīšanu un apmātību. Ļaunums; kā sacījis pāvests Jānis Pāvils II, ir mīlestības noliegums, atteikšanās pielūgt. Tas ir dēmoniskās invāzijas pamatkritērijs. Uz jautājumu, kā pazīt velna darbības pazīmes mūsdienu pasaulē, pāvests Pāvils VI atbild: "Viņa ļaundabīgo iejaukšanos mēs varētu nojaust tur, kur liekulīgi meli spēcīgi uzstājas pret acīmredzamu patiesību; tur, kur mīlestību apslāpē auksts un cietsirdīgs egoisms; tur, kur Kristus Vārds ir apzināta un mežonīga naida objekts un kur Evaņģēlija garu izkropļo un noliedz darbi, kur tiek apgalvots, ka bezcerība ir vienīgā perspektīva."34

Taču visnoteicošākā dēmoniskās atkarības pazīme var atklāties tikai tad, kad spēcīgajā sakramentālijā - eksorcismā - tiek izmantota Jēzus Kristus triumfējošā vara un kad personas stāvoklī novēro būtiskas pārvērtības, izturēšanās pārmaiņas uz labo pusi, atvieglinājumu vai pat galīgo atbrīvošanu.

Noslēgumā vēlreiz jāuzsver, ka mūsu uzvaras ieroči garīgajā cīņā ar tumsības spēkiem ir tie, kurus Kristus devis Savai Baznīcai. Visiem mācekļiem, kuri uz Viņu ticēja, Jēzus teica: "Manā Vārdā viņi izdzīs ļaunos garus" (Mk 16, 17). Šī nodarbošanās bija daļa no mācekļu ikdienišķā kalpojuma. "Jēzus viņiem nekādā veidā nenorādīja, ka, lai pretotos ļaunajiem gariem, būtu jāapgūst kādas speciālas zināšanas. Tieši otrādi, Viņš tiem deva varu izdzīt ļaunos garus un dziedināt ikvienu slimību (sal. Mt 10, 1; Lk 9,1; Mk 6, 7 - 13). Pret visiem gadījumiem Jēzus neizturējās tā, it kā to cēlonis būtu meklējams ļauno garu iespaidā. Viņš atšķīra, kurā stāvokli nepieciešama atbrīvošana un kurā ne, kaut ari ārēji šie stāvokļi varēja būt līdzīgi."35

1986. gada 20. augustā pāvests Jānis Pāvils II sniedza būtisku mācību, kas mums kalpo par ceļa rādītāju, skarot ar atbrīvošanu saistītos jautājumus: "Baznīca piedalās Kristus uzvarā pār velnu, jo Kristus Saviem mācekļiem deva varu izdzīt ļaunos garus. Šo triumfējošo varu Baznīca izmanto, pateicoties ticībai uz Kristu un lūgšanai. īpašos gadījumos šī vara var izpausties tādā formā kā eksorcisms." Pievērsīsim uzmanību situācijām, kurās vajadzīga iekšējā dziedināšana un atbrīvošanas lūgšana un kuru cēlonis ir durvis, ko atvērusi nocietinasanās grēkā. Šādas durvis ļaunajam dod tiesības mūs sasaistīt, nomākt vai apsēst. īpaši aicināsim jūs uz patiesu un auglīgu evaņģēlisku atgriešanos Baznīcas ietvaros. Lai "tauta neiznīktu atziņas trūkuma dēļ" (sal. Os Dieva Vārda gaismā aplūkosim garīgās cīņas prasības un paveidus, sagatavojot galvenos ceļus, veicot garīgus priekšdarbus, kuri vedīs pie patiesas atbrīvošanas. "Ja jūs pastāvēsiet Manā mācībā, tad patiesi jūs būsiet Mani mācekļi. Un jūs atzīsiet patiesību, un patiesība darīs jūs brīvus…

ja tad Dēls jūs atbrīvos, jūs patiesi būsiet brīvi (jņ8,31-32,36)

II - 1. "Esiet modri!…"

(Mk 13, 33)

"Esiet nomodā un lūdziet Dievu, lai jūs nekristu kārdināšanā! Gars gan ir modrs, bet miesa vāja" (Mk 14, 38). "Esiet skaidrā prātā un nomodā, jo jūsu pretinieks velns staigā apkārt kā rēcošs lauva, meklēdams, ko aprīt. Stipri ticībā pretojieties tam…" (1 Pēt 5, 8 - 9)

Tātad cīņā ar ienaidnieku ir jāievēro noteikta stratēģija.

KĀDA IR IENAIDNIEKA TAKTIKA?

Karojošai armijai, kurai nav laba izlūkdienesta un kura nepazīst ienaidnieka ieročus, taktiku un viņu vājās vietas, nav nekādu izredžu uzvarēt. Tāpat arī sātans, līdzīgi karavadonim, kas grib ieņemt cietoksni, "uzbrūk visvājākajai vietai. Cilvēka dabas ienaidnieks staigā apkārt un izpēta katru mūsu dievišķo, galveno (kardinālo) un citu morālisko tikumu. Viņš uzbrūk tajā vietā, kur redz mūs vājus un neapbruņotus mūsu mūžīgajai pestīšanai".36

Mūsdienās zinām, ka mūsu dabas vājās vietas var būt ari psiholoģiska, psihiatriska vai fiziska rakstura. Ko sātans dara šādos gadījumos, lai mūs pavedinātu, kārdinātu un iegrūstu grēkā? Rīkosimies kā gaismas bērni un centīsimies pazīt, ar ko mums ir darīšana!

Velnišķīgais ienaidnieks zina, kas mēs esam, pazīst mūsu vājās vietas, un tieši tām viņš uzbrūk. Viņš izmanto kārdinājumu, ko attēlo kā kaut ko labu, piedāvājot apmierināt mūsu pamatvajadzības, instinktīvās vēlmes, garantējot mums ērtu, ātru un acīmredzamu veiksmi mūsu pasākumos, kā ari varu, pēc kuras kārojam. Mēs zinām, ka velna mērķis ir meklēt, ko aprit. Tādēļ Sīraha dēls mums sniedz šādu padomu: "Bēdz no vainas tā it kā tu bēgtu no čūskas - ja tu tai tuvosies, tā tev iedzels, tās zobi ir lauvas zobi, kas laupa cilvēkiem dzīvību. Ikviens pārkāpums ir abpus-griezīgs zobens, kura cirstā brūce nav dziedināma" (sal. Sīr 21, 2-3). Velns modri uzmana visas mūsu vēlēšanās un uzbrūk ipaši tad, ja tās ir likumīgas, dabiskas. Līdzīgi hameleonam, kurš pielāgojas apkārtējās vides krāsai, sātans mūs novēro un, ieraugot mūsu vājības, tām metas misu. To darot, viņš pieņem atbilstoši pievilcīgu ārieni un pārliecina mūs par mūsu vēlmju pareizību.

Taču patiesībā viņa plāns ir izvilināt mūs ārpus drošības zonas - vie-tas, kur kopā ar Kristu esam apslēpti Dievā. "Kad cilvēks ir tuvu Dievam, mīl Kungu un vēlas Viņam kalpot, ļaunā gara parastā stratēģija -atņemt šim cilvēkam mieru, bet Dievs, gluži otrādi, palīdz viņam to atgūt. Taču pretēji šis likums darbojas pie tāda cilvēka, kura sirds ir tālu no Dieva un kurš dzīvo vienaldzībā un ļaunumā. Tad ļaunais gars cenšas noturēt viņu mierā, viltus bezrūpībā, bet Kungs, kurš vēlas cilvēka pestīšanu, viņa sirdsapziņu satrauks un darīs nemierīgu, aicinot uz grēku nožēlu."37

svētais Pāvils saka, ja būsim bruņojušies ar visiem saviem ieročiem, tad spēsim "ļaunajā dienā pretoties un pastāvēt visā pilnībā" (Ef G, 13). sātans zina, ka Jēzū Kristū Dieva bērns bauda pilnīgu drošību un ka viņš, sātans, nevar tam neko nodarīt, kamēr vien tas kaut kādā veidā ne-

būs apbruņojies. Ja mūsu modrība zūd un sākam viņā ieklausīties, tad paslīdam un kritiens sķiet jau neizbēgams. Galu galā "spert soli no kārdinājuma uz grēku iespējams ļoti ātri… Taču katrs kritiens vēlmi nevis neapmierina, bet palielina vēl vairāk, izraisot atkarību, kas mūs padara vājākus jauna kārdinājuma priekšā. Tas notiek līdz brīdim, kad lamatas aizcērtas, un ļaunumu mēs pat vairs nesaredzam. Veltīgi varam attaisnoties tas vai tas nevar būt nekas slikts, jo "visi tā dara", turklāt tas ir patīkami un dod iespēju vieglāk un ātrāk panākt to. ko vēlamies! Tad nu lūk slazds ir kārtīgi aizcirties, mūsu sirdsapziņa ir sagrozīta, un mēs esam kļuvuši gūstekņi, gatavi iekrist jaunos slazdos."38

IZVAIRĪTIES NO IENAIDNIEKA SLAZDIEM, KAD VIŅŠ MUMS UZBRŪK

Kādā veidā sātans mūs pamudina iziet no drošības pozīcijām? Vai viņš niecina salauzt "aizsargu žogu, kas uzcelts ap sirdsskaidriem un taisniem cilvēkiem, kuri bīstas Dieva un vairās no ļauna" (sal. Ij 1, 8 — 10), ap tiem, kuri rod sev patvērumu Kristū Jēzū? Kādu ēsmu viņš piedāvā, lai mēs uzķertos uz āķa? Kādas ir mūsu vājās vietas, caur kurām viņš vērš savus uzbrukumus?

Pretošanās Svētajam Garam

Kad pretojamies Svētajam Garam, tas nozīmē, ka staigājam tumsībā. "Ja mēs sakām, ka mums ir sadraudzība ar Viņu, bet staigājam tumsībā, tad melojam un nedarām patiesību" (1 Jņ 1, 6), tādējādi atveram durvis "melu tēvam". Taču, ja atveramies Svētā Gara svaidījumam un ļaujam Viņam mūs vadīt (sal. Gal 5, 16), tad Viņš mums palīdz atpazīt, kas ir labs un kas slikts. Tad mēs paliekam Jēzū Kristū, pieņemam saprātīgus lēmumus un atsakāmies no grēka. Svētais Gars mūs apgaismo, kad tiekam kārdināti. Viņš skaidri norāda uz ļauno darbu, ko grasāmies veikt un kas ir pretējs Dieva gribai. Ja sakām "nē" Svētā Gara palīdzībai un stūrgalvīgi turamies pie sava uzskata, Viņš var mūs brīdināt vēl divas vai pat trīs reizes, taču pēc tam Viņš vairs nerunās pretī, ļaus mums izvēlēties. Dievs nevar atbalstīt mūsu nepareizo nostāju. "Un ja mēs, patiesības atziņu saņēmuši, apzināti grēkojam, tad vairs neatliek upuris par grēkiem, bet gan šausmīgas tiesas gaidīšana un uguns niknums, kas aprīs pretiniekus" (Ebr 10, 26-27). "Pēc tam kārība, kad tā ieņēmusies, dzemdē grēku, bet padarītais grēks dzemdē nāvi" (Jēk 1,15) -garīgo nāvi. Tādējādi mēs staigājam tumsībā, kaut arī ārēji veicam kā das reliģiskas darbības: lūgšanas, dziesmas, Bībeles lasīšana, piedalīšanās Sv. Misē, utt.

nepaklausība Dievam

Nepaklausot Dievam kādā vienā jomā, mēs atbruņojamies un sātans var ar mums viegli manipulēt, pamudināt uz grēku, pēc tam to padziļināt, lai apslēptu sākotnējo vainu. Tā tas notika ar Dāvidu. Paliekot mājās, nododoties cīņā kopā ar saviem vīriem, viņš pārkāpa laulību ar Batšebu. Liii noslēptu grēka sekas, viņš izdarīja noziegumu, likdams noslepkavot liai-šebas viru Āriju. Par laimi, Kunga Gars viņu rosināja uz grēku nožēlu, kā to redzam 51. Psalmā. Tobrīd sātanam vairs nebija varas pār viņu.

Kad trūkst Dieva bijāšanas

• Mēs noraidām Dieva iedibināto kārtību mūsu personiskajā dzīvē gimenē. Baznīcā un darbā. Sieva vairs neklausa vīram, vīrs vairs neklausa Kungam, bērni neklausa vecākiem, padotie - priekšniekiem, uti.

ja mums ir Dieva bijāšana, tad mēs apzināmies Viņa klātbūtni, dižumu, svētumu, izrādām Viņam dziļu respektu, uzmanīgāk sekojam līdzi savam Izturēšanās veidam, attieksmei, vārdiem, kad vēršamies pie Dieva un autoritātēm. Mūsu attiecības ar citiem veidojas Viņa skatienā un Viņa gaismā. Ja tā nav, mūsu garīgā dzīve sastingst un panīkst.

• atiecibās ar Dievu izturamies lielīgi vai iedomīgi, uzskatot, ka mums ir kaut kādas tiesības, kuru dēl Viņam būtu jādara tas, ko gribam mēs jāatklāj mums Savi noslēpumi vai jādod viss, kas vien mums patīk. šāda attieksme mūs padara pieejamus uzbrukumiem. Lepnība ir viens no galvenajiem faktoriem, kas mūs atbruņo. "Dievs pretojas lepnajiem, bet pazemigajiem dod žēlastību. Tādēļ esiet padevīgi Dievam, bet pretojoties velnam. un tas bēgs no jums" (Jk 4, 6* - 7).

Mēs runājam visu, kas vien ienāk prātā, un dodam nepārdomātus solījumus Dievs gan dzird, ko mēs runājam, taču neaizmirsīsim, ka arī ienaidnieks mūs noklausās un mūsu sacīto, ja neatzīstam savu vainu, izmanto lai mūs apsūdzētu un darbotos pret mums. Kad Dievs jums būs piedevis tad jālūdz Viņa žēlastība un palīdzība, lai jūs spētu savaldīt savu mēli lai atbrīvotos no tieksmes kritizēt, lepoties vai lielīties.

Pārdomāsim visu. iekams Dievam kaut ko solīsim, nedosim zvērestus, ko nespējam turēt. Pretējā gadījumā mums draud nopietnas nepatikšanas, kā tas notika ar apustuli Pēteri. Kad Jēzus brīdināja mācekļus, ka viņi visi apgrēcināsies, Pēteris sacīja: "Pat ja visi apgrēcināsies, es tomēr ne." Jēzus viņu brīdināja, ka tas Viņu noliegs trīs reizes. Pēteris, lepnības pilns, atkārtoja vēl sparīgāk: "Ja arī man būtu līdz ar Tevi jāmirst, es Tevi nenoliegšu." Un tāpat runāja arī pārējie (sal. Mk 14, 29 -31). Šīs divpadsmit apustuļu lepnības sekas varēja kļūt par liktenīgām. Par laimi, Jēzus iebilda: "Sīman, Sīman, lūk, sātans meklē jūs sijāt kā kviešus, bet Es lūdzu par tevi, lai tava ticība nemitētos; un tu, kādreiz atgriezies, stiprini savus brāļus!" (Lk 22, 31 -32). Vienīgi Jēzus aizlūgums mācekļiem ļāva noturēties un iegūt godības kroni.

Pārāk lielas pašpaļāvības dēļ Pēteris bija pretojies Jēzum, apšaubot Viņa vārdus, tāpēc kļuva ievainojams.

• Mēs izsmejam un nozākājam sātanu. Ja mēs aiz pārgalvības nenovērtējam vai ignorējam sātana briesmīgo spēku, par kuru mums vēsti Dieva Vārds, tad pakļaujam sevi nopietnām briesmām. Sātans, kad Dievs viņam bija devis atļauju, vērsa savu postošo spēku pret Ijabu. "sirdsskaidru un taisnu vīru, kurš bijās Dieva un vairījās no ļauna…, un ap kuru Dievs bija uzcēlis aizsargu žogu, tāpat ari ap viņa namu un visu, kas tam piederēja" (sal. īj 1, 8.10).

Savos Medžugorjes vēstījumos Jaunava Marija mūs brīdina, ka sātans ir ļoti spēcīgs un visādi mūs apdraud. "Sātans spēlējas ar jums un jūsu dvēselēm… Viņš grib piekrāpt pēc iespējas vairāk cilvēku, aizvel viņus uz nāves un grēka ceļa."39 Ja mēs neapdomīgi atļaujamies viņu nolamāt un nozākāt, tad šī augstprātība mūs atbruņo. "Neviens nevar izzobot velnu, netiekot sodīts. Tas, kurš viņu izaicina, var krist par upuri viņa uzbrukumiem. Velns var ne vien apsēst izaicinātāju, bet ari uzbrukt viņa dzīvībai. Dažreiz gadās, ka atbrīvošanas seansu laikā eksorcists pilnībā zaudē spēkus. Eksorcisti ir piedzīvojuši uzbrukumus savās istabās un saskārušies ar smagām problēmām. Eksorcisms balstās uz Dieva darbiem un vārdiem. Tas var dziedināt tikai caur lūgšanu un gavēni, līdzīgi rīkojās arī Kristus. Ar velnu drīzāk cīnās Jēzus pats, nevis eksorcists, kurš ir Kristus māceklis."40

Protams, pateicoties Kristus paveiktajam pilnīgajam darbam pie krusta, mums, kristītajiem kristiešiem, pieder vajadzīgā autoritāte. Mums jābūt drošsirdīgiem Jēzū Kristū, lai mēs pretotos velnam un izdzītu ļaunos garus. Taču būsim piesardzīgi, nerunāsim nekaunīgus vārdus par sātanu! Jūdas vēstulē (8 - 10), kad sātans sacēlās pret ercenģeli Miķeli un neļāva viņam pildīt Dieva uzticēto misiju, Miķelis neuzdrošinājās viņam izteikt lāstu spriedumu. Viņš vienkārši sacīja: "Tas Kungs lai tev pavēl!" Arī Jēzus mācīja lūgt: "Atpestī mūs no ļaunā." Uzrunāsim sātanu tikai ar tiem vārdiem, kas par viņu sacīti Bībelē. Nekad nejokojieties ar viņu, nelamājiet un nezākājiet. Piesardzības dēļ tāpat rīkojieties arī pret burvjiem, lieliem okultiem un ezotēriskiem skolotājiem, elku pielūgsmes vadoņiem, visiem tiem, kas ar sātanu noslēguši kādu līgumu. Viņus nedrīkst izaicināt. Jums pieder tikai uzticēta autoritāte. Spēks, kas uzvar ļaunumu, ir Jēzus spēks, un Jēzus Vārda priekšā lokās visi ceļi (sal. fip210). Paslēpieties Kristū, kad jums ir kāda saistība ar valdībām, varām un ļaunajiem gariem, neskatoties uz to, cik ciešas šīs saistības ir. tā ir vienīga jūsu drošības un autoritātes garantija. "Esiet stipri Kungā un Viņa varenības spēkā! Tērpieties Dieva bruņās, lai jūs varētu stāties pretī velna viltībām!" (Ef6, 10-11)

• Mēs atsakāmies piedot no visas sirds tiem, kuri mums nodarījuši pāri kaut gan"Kungs mums ir piedevis" (sal. Kol 3, 13).

Atteikšanās piedot, ļaunatminīgs gars, ienaids, niknums pret kādu, kurš mūs pievīlis, nodevis un kuru mēs nemīlam, nodod mūs Sātana, apsūdzētāja un mocītāja, varā (sal. Mt 18, 34 - 35).

II - 2. Dēmoniskas atkarības iespējamie faktori un pazīmes

Cēloņus, kas spēj cilvēku pakļaut maģiskai vai dēmoniskai ietekmei, un pazīmes, kas šo ietekmi atklāj, nav viegli identificēt, jo nereti reakcijas uz psiholoģisku vai fizisku agresiju, iekšējiem ievainojumiem, smagām traumām ir līdzīgas tām, ko izraisa dēmoniskas invāzijas gadījumi.

Tātad atbrīvošanas lūgšana ne vienmēr būs obligāta. Ir lietderīgi pa-analizēt dažādos faktorus un parādīt to pazīmju hierarhisko struktūru, kas atklāj dēmonisko ietekmi, lai ar apdomu atsevišķiem gadījumiem ieteiktu atbilstošu rīcību.

Ņemot vērā Renē Ženeso41 rakstīto, varam izdalīt tris nevienlīdzīgas nozīmes simptomu virknes, kas, ja šie simptomi novērojami pie kād;i cilvēka, var pamudināt veikt atbrīvošanas lūgšanu vai eksorcismu.

Pirmām kārtām tās ir pazīmes, kas saistītas ar pretošanos dievišķajiem (teologālajiem) tikumiem - ticībai, cerībai, mīlestībai. Tā ir atteikšanās pielūgt Dievu. Cīņa pret šiem tikumiem ir primārā norāde uz |aunā gara darbību. Tā izpaužas, piemēram, atmiņas zudumā, kad nav iespējams atcerēties kādu Evaņģēlija fragmentu vai pat parastas lūgšanas. Atbrīvošanas lūgšana vai eksorcisms varētu būt nepieciešams ari tad, ja ļaunais gars spiež jūs domāt, ka neesat pestīts, ka esat pazudināts, notiesāts uz visiem laikiem, ka pēc nāves nekā nav, ka Dieva nav vai arī ka Viņš jūs nemīl. Tas viss noved pie dziļa izmisuma drosmes zaudējuma, kas ir īpašs dēmonisks grēks.

Šī pazīme - pretošanās dievišķajiem tikumiem -, ko-māca ari svētais Pāvils un svētais Jānis, ir vissvarīgākā, taču parasti to neatklāj pirmo, iepriekš minētā cīņa ir iekšēja un norisinās dvēseles dziļumos. Tā var beigties ar smagu bezcerību, kad cilvēks vairs nespēj normāli lūgties un domā, ka Dievs viņam vairs nevar palīdzēt. Vienīgais glābšanas riņķis šādas iekšējas vētras laikā ir balstīšanās uz Baznīcas ticību.

pie otrās simptomu virknes pieskaitām visu, kas pretojas Svētā Gara Dāvanām un augļiem un kas laupa mieru un prieku; tiek ietverts viss, kas ir pretējs morālajiem tikumiem un sēj nemieru. Tas ir kā ievads smagākiem traucējumiem, no kuriem var izvairīties tikai tad. ja jūsos nav neuzticības vai noraidījuma, lūkojoties uz Kristu, Vissvētā-ko Jaunavu Mariju un Svēto Katolisko Baznīcu. Šādas neuzticības pazīmes un naidīguma reakcijas ir sastopamas ļoti bieži Tās ir tikai norādes uz varbūtēju viena vai vairāku garu klātbūtni. Būtu nepareizi, vadoties no šo norāžu uzskaitījuma, tūdaļ pat izlemt, ka tāda gara klātbūtne tiešām pastāv.

Gars, kurš kādu cilvēku tur atkarībā, noliedz patiesību par Jēzu Kristu un nekad neteiks, ka "Jēzus ir atnācis miesā" virs zemes (sal. 1 Jņ 4, 2-3 nedz ari to, ka Jēzus Kristus ir "Kungs" (sal. 1 Kor 12, 3).

Tomēr nav jādomā, ka jebkura persona, kurā iemājojis ļaunais gars, ne-spēs atzīt, ka Jēzus ir Kungs un iemiesotais Dievs. Tas tādēļ, ka patiesī-bu nenoliedz persona, bet gan gars. "Pateicoties Svētā Gara klātbūtnei viņā normālos apstākļos ticīgais ir spējīgs atzīt Kristu, kaut ari viņam var būt zināmas grūtības to izdarīt, sevišķi tad, ja ļaunais gars ir spēcīgs."42

Ierasta pretestības pilna nostāja pret Jēzu Kristu un arī pret Katolis-

ko Baznīcu, piemēram, karojošajā un sektantiskajā ateismā, spēcīgos

pretkatoliskos grupējumos.

Naidīga reakcija pret Jaunavu Mariju, Vissvētākā Sakramenta adorā-ciju slavēšanas vai atbrīvošanas lūgšanu. Tā var izpausties zobgalīgos, nepiedienigos smieklos, pārmērīgā vārdu plūdumā, nemierigās ķer-meņa kustības (transa stāvokļos), kas ir kā pretošanās Dieva Garam.

iracionala antipātija pret Dieva kalpiem vai ari sajūta, ka tie gari jūs vajā.

Naidīga un nikna reakcija pret svētītu krucifiksu (tieši pie krusta sā-

tans un dēmoni tika uzvarēti) un citiem svētītiem priekšmetiem. Daž-

reiz apsēsti cilvēki nonāk pat tik tālu, ka sadauza biķerus, iznīcina Bībeles saplēš rožukroņus vai Marijas attēlus un saplēstos gabalus zaimodami samīda kajam.

11 Renē Zeneso, op.cit., 116. - 118. Ipp.

Nozīmīgi, neizskaidrojami psiholoģiska un fiziska rakstura traucējumi ir trešā pazīmju virkne, kas specifiskā veidā varētu liecināt par ļaunā gara klātbūtni. Lielākā da|a cilvēku sāk stāstīt vispirms tieši par šiem jūtamajiem traucējumiem, jo tie ir viegli uztverami, pat acīmredzami. Arī Jaunajā Derībā tiem ierādīta liela vieta: Jaunais gars, kurš cilvēku padara aklu un mēmu (sal. Mt 12, 22), salīkusi, nespēcīgā sieviete (sal. Lk 13,11), dēmons, kurš spēcīgi rausta savu upuri. Psihiskajā sfērā varam atzīmēt bailes, murgpilnu miegu, nemieru, pilnīgu spēku izsīkumu, galvassāpes, neregulāru sirdsdarbību, epilepsijai līdzīgas lēkmes, depresiju.

Šajā ziņā svarīgi atpazīt traucējumu cēloņus, kuri, piemēram, saistīti ar emocionāliem ievainojumiem, atsevišķām smagām traumām, ilgstošiem psihoemocionāliem stāvokļiem un, visbeidzot, ari ar maģiskām, okultām, ezotēriskām un sātaniskām ietekmēm.

Emocionālie ievainojumi un dziedināšanas lūgšana

Izņemot durvis, ko atver nocietināšanās morālos grēkos un pagānis kas vai okultas darbības, pastāv ari citi labvēlīgi apstākļi -jevainojumi, kas psihē rada plaisas un to novājina, izraisot pārspīlētas reakcijas Šoks vai emocionāla spriedze (bailes, spēcīgs pārdzīvojums, uzbudin-jums, šausmas) var atvērt durvis baiļu garam.

Iekšējie ievainojumi, kas skar mūsu emocijas, atmiņu, iztēli, spēju mīlēt, parasti neizraisa dēmonisku atkarību. Taču, ja tie ir sevišķi dziļi un aptumšo apziņu, tad tie var kļūt par iespējamām ieejas durvīm. Tie cilvēka garu padara uzņēmīgu pret iespēju, ka ļaunais gars nāks un cen-tīsies šos ievainojumus padziļināt.

Ja pareiza psiholoģiska aprūpe patoloģiju nenovērš, tad varētu domāt par diagnozi, ko sauc par "dēmonisku atkarību". Tomēr labāk vispirms aizlūgt par iekšējo dziedināšanu, lūdzot Svēto Garu, lai Tas iemājo sli-majā, nekā uzreiz mēģināt izdzīt dēmonus.

"Tā vietā, lai iedziļinātos, kur darbojas sātans un kur nepieciešmā atbrīvošana, es vairāk cenšos atrast ievainojumus to cilvēku dzīve. pat kuriem lūdzos. Līdzko Kungs man parāda šo ievainojumu, es varu saskatīt. kā veikt miesas, dvēseles vai gara dziedināšanu un atbnvošanu."43

Ļoti bieži, kad traucējumu cēlonis ir atstumtiba pirms dzimšanas vai jau bērnībā un kad vērojama nedrošības sajūta vai sliktas attiecības, cil-vēkam vairāk vajadzīga emocionāla ievainojumu dziedināšana, pat tad. ja 'jāpielieto atbrīvošanas lūgšana. Tad ir jāpiedod tiem, kuri atbildīgi par viņa ievainojumu. Šī piedošana jāizsaka skali (ja iespējams, Jēzus -Vissvetākā Sakramenta - priekšā). Turklāt viņam jāatzīst arī ieļauno-jums vai naids, ko viņš sevi glabājis, jo tas ir grēks. Kad tas izdarīts, cilvēks nereti saņem dziedināšanu, un gari viņu atstāj, jo tie vairs nespēj vuņā palikt.

Atsevišķas smagas traumas

Minēšu dažus piemērus:

-būt traģiska, brutāla notikuma vai mīļa cilvēka varmācīgas nāves NElaimes gadījums, slepkavība, pašnāvība) aculieciniekam;

-brutālas nogalināšanas ieraudzītās ainas televīzijā;

-bērns kuru pamet vecāki; turklāt šis notikums var būt saistīts ar šausmām un nodevības sajūtu, kas izraisa naidu, skaudību, garīgu pieķeršanos nāvei, ko dēvē par nāves saitēm;

-arī aborta gadījumos nereti var sastapties ar atstumtības, slepkavī-bas vai nāves gariem;

-jebkādu veidu seksuālas izvirtības;

-dziļa vilšanās mīlestībā pusaudža vecumā;

-seksuāla varmaciba, izvarošana, aborta mēģinājumi.

-bērni vai jaunieši, kas kļuvuši par ļaunprātīgas seksuālas izmantošanas vai izvarošanas upuriem, pret savu gribu nonāk baudkāres dēmona ietekmē kurš izmanto šo vājuma bridi, lai viņos ielauztos. Turpmāk viņi var būt pakļauti baudkāres dziņām, kas noteikti nebūs saistītas ar

viņu raksturu. līdzigu iemeslu dē| daži pēkšņi var neparedzēti ļauties kaislīgai seksuālai iekārei, nodoties seksuālām fantāzijām vai aplūkot pornogrāfiskus attēlus.

Ilgstoši psihoemocionāli stāvokļi bērnam

- Bērni, kas ieņemti izvarošanas rezultātā; tie, kas grūtniecības laika tika noraidīti vai no kuriem mēģināja atbrīvoties aborta ceļā; bērni, kas tika atstumti piedzimstot vai bijuši paredzēti adopcijai;

- Neatzīti bērni un pusaudži, kas cietuši no slāpējošas patoloģisku vecāku mīlestības, no perversām attiecībām, piemēram, asinsgrēka, no sadistiskām vai sadomazohistiskām attiecībām, pedofilijas, sa-plūsmes attiecībām (tas ir tad, kad divi indivīdi savā starpā vairs neizšķir robežu).

- Spīdzināti vai terorizēti bērni, kuru dzīvība tikusi apdraudēta; bērni, kas iesaistīti izvirtībā un prostitūcijā;

- Meitenes, kuru tēvs ir cietsirdīgs, valdonīgs, rupjš, varmācīgs, reaģēs ar nepiedošanu un spilgti izteiktu naidu pret vīriešiem, sevišķi tad, ja tēvs viņas ir seksuāli izmantojis. Tādos gadījumos seko attieci bu saraušana ar vīrieti, sabiedrību, Dievu, un līdz ar to viņu dzīvē paveras ceļš dēmona darbībai.44

Vispārīgos vilcienos šo bērnu uzvedībā var atzīmēt niknu sacelšanos pret vecākiem, nepatiku pret Jaunavu Mariju vai Dievu Tēvu nodarbošanos ar masturbāciju, izteiktu atkarību no toksiskām vielām, alkoholismu, smēķēšanu, azartspēlēm, kā ari bulīmiju un īpaši -anoreksiju.

Viņiem var būt instinktīva nosliece būt kopā ar tādiem cilvēkiem, kuriem ir sakari ar okultismu.

Aborts un atbrīvošana

Kāds eksorcists daudzus gadus lūdza par kādas jaunas sievietes dzie-dināšanu un atbrīvošanu, jo šo sievieti nemitīgi mocīja bailes, pat jau pirms apprecēšanās, vīna baidījās no visa. Kādu dienu šī sieviete iedo-m'jās ka varbūt viņas problēmu cēlonis ir aborts.

Eksorcists viņai līdz galam nenoticēja, vēl jo vairāk tāpēc, ka šī sieviete pati nekad abortu nebija veikusi. Taču šo domu viņa tomēr akcentēja. Sieviete devās iztaujāt guvernanti, kas viņu agrā bērnībā bija pieskat;ijusi un vaicāja tai: 'Vai pirms manas dzimšanas māte aborta ceļā bija atbrīvojusies no kāda bērna?" Vecā kundze atbildēja: protams, ne. Kā jūs varat tik ļauni domāt par savu māti? es negribu par viņu ļauni domāt, - jaunā sieviete sacīja. - Taču visa ma-un manu bemu dzīve ir atkarīga no šī jautājuma patiesās atbildes. priesteris eksorcists gribētu par to zināt vairāk lai varētu par mani aizlūgt.

tad večiņa sacīja: "Jā, tā ir. Kad jūs bijāt ieņemta, māte jūs negribēja, līdz pat jūsu piedzimšanai dažādos veidos vēlējās tikt no jums vaļā, taču nesekmigi. Kad jūs piedzimāt, jūs jau pati redzējāt viņas nežēligo attieksmi pret jums. Kad jums bija divi gadi, māte bērnu ieņēma otr-reiz.Soreiz aborta mēģinājums izdevās. Viņa paņēma augli, ietina to avīžpapīrāun izmeta atkritumu kastē." sieviete atkal aizgāja pie eksorcista. eksorcistam aizlūdzot viņa sāka raudāt sacldama: "Māmiņ, nenogalini mani! Māmiņ, nenogalini ma-ni tas apstipināja, ka aborts tiešām veikts. Par šo sievieti aizlūdza vēlriez un kopš tā brīža bailes pēc piecpadsmit gadu ilgām mocībām no viņas dzīves izzuda.

Tēva Rufusa Pereiras stāstījums

maģiskas okultas, ezoteriskas, sātaniskas ietekmes

Parasti dēmona darbiba ir saistīta ar grēku visos tā paveidos. Tomēr daži cēloņi var būt īpaši kaitīgi. Vēlreiz jāuzsver, ka turpmāk minētās pazīmes tas ko cilvēks pārdzīvo un kā izturas, - uzreiz neliecina par garu klātbūtni bērni kas krituši par upuriem radinieku vai senču lāstiem, burvestībām vārdošanai, bērnos, kuriem zīlēta nākotne vai kuriem dziednieki un citas personas ar pārmantotām maģiskām spējām uzlikuši rokas, var ienākt ļaunais gars. Viņi var ciest arī no dēmoniskas apmātības -ārējas darbības, kas skar jūtu pasaules virspusi. Tā ir dēmoniskās atkarības pirmā pakāpe.

- Personas, kuras apliecina, ka pielūdz velnu vai kalpo viņam, ja tās izrāda ievērojamu interesi par okultām darbībām un varu, konkrēti -buršanos, spiritismu, okulto literatāru, šausmu filmām, brīvmūrnieku rituāliem, kad tiek doti pagāniski zvēresti "Jah-Bal-On" (Jahve, Baals un Ozīriss) vārdā.

- Veltīšanās sātanam un piedalīšanās sātaniskos kultos, perversās grupās, kas pakļautas vienlaikus varmācības un baudas likumam, nepārprotamu sātanisku līgumu slēgšana, melnā maģija, buršanās, piemēram, peļņas iegūšanas nolūkā. Burvestības garu uzbrukumi noved pie pseidoapsēstības vai apmātības stāvokļiem. Burvji uzskatāmi par dzīviem pavēlniekiem, kas upura ķermenī iemitina svešas būtnes.45

- Kad nopietna, attiecīgo stāvokli sekmējoša cēloņa rezultātā psihe tiek reāli invadēta [piesārņota] ar ļaundabīgām garīgām būtnēm, persona cieš no apmātības, viņu pārņem pēkšņa baiļu izjūta, "ar iracionālām bailēm un fobijām, kas var saglabāties par spīti pūlēm tā* nomākt un iznīcināt".46

- Seksuālas apmātības stāvokļi: tā ir "nepārvarama vergošana kārdl nājumam un grēkam, turklāt tik spēcīgi izteikta, ka patiesi centieni nožēlot grēkus, šķiet, šo problēmu neiespaido ne m3zākajā mērā".4

- Apmātība var būt agresīva. Vēlme slepkavot vai varmācīgi izturē ties pret citiem, pašnāvības mēģinājumi līdz ar zaimojošām domam un vārdiem lūgšanas, Sv.Mises vai Kristus, kā arī Jaunavas Marijas pie saukšanas laikā.

Mēs esam uz dēmoniskās apsēstības sliekšņa.

Lūk, kādus apsēstībai raksturīgus simptomus un pazīmes norada Jaunais eksorcistu Rituāls: - nikna reakcija, pārcilvēcīgs spēks - nepa zīstamu, nekad nemācītu valodu saprašana vai runāšana tajās, kas dažreiz ilgst tikai mirkli; - kāda cilvēka noslēpumu vai pat grēku zinā šana; - spēja demonstrēt vai iztēloties dabas likumiem pretēju parādību eksistenci; - pretīgums pret svētumu, kas izpaužas zaimojot;

bailes no svētītām lietām: Dieva Vārda, sakramentiem, sakramenta-lijām, konsekrētām baznīcām, priestera stolu; - gānīšanās, kas vērsta pret Dievu un Viņa svētajiem, īpaši pret Jaunavu Mariju.

Nebūt nepretendējot uz pilnīga saraksta noslēgšanu, mēs varam vēl pievienot: izķēmota sejas izteiksme un balss; - tieksme iznīcināt tuvu, mīļu cilvēku vai tādu, kas atrodas pieejamā attālumā; - atrašanās tādu garu varā, kuri apgalvo, ka iemiesojot sen mirušus cilvēkus un runā viņu balsī; - pārvietošanās ārpus sava ķermeņa; - neparasta reli-ģiozitate, kas liek runāt par Jēzu un izlikties ļoti garīgam, kaut arī at-tiecīgās personas dzīvē nav manāmas nekādas atgriešanas pazīmes;

mutisms [mēmums), klusēšana, aiz kuras slēpjas dēmons, izņemot gadijumu, ja Jēzus Vārdā viņam dod pavēli runāt.

tomēr neviens simptoms vai simptomu kombinācija nevar pierādīt ka personu tiešām apsēdis dēmons.

*

Uzvara ar Jēzus krustu un Asinīm

reiz aizlūdzot par kādu personu, kas bija smagi sasaistīta ar visādu veidu okultam darbībām un solījumiem, es nemanot no kabatas izņēmu svētītu krucifiksu. Šī persona man uzmeta naidīgu un draudīgu skatienu. Es apgāju apkārt un, viņai neredzot, tuvināju krustu viņas mugurai. Viņa nodrebēja un sāka locīties krampjos. Es atvilku roku, lūdzot mēlēs un uzņēmos autoritāti Jēzus Vārdā. Pēc dažām minūtēm šī persona spēja izturēt krusta pieskaršanos bez kādas reakcijas.

*

dabūt aizlūgumus pēc kādas publiskas evaņģelizācijas, es piesaucu Jēzus asiņu aizsardzību pār palīgiem un uzņēmos autoritāti pār iespējamajiem ļaunajiem gariem. Tūlīt pat daži cilvēki sāka raustīties, krist gar zemi un izrādīt naidīgu reakciju. Atpazinis garus, es atklāju, ka vienu no šiem cilvēkiem nomāc kādas ūdeņu dievības gars. Es sniedzu atziņas šunu precizējot, ka tas ir "Mamī Vata", kura ietekme izbeigsies pēc slavināšanas un aicināju palīgus to sākt. Cilvēks patiešām atguva samaņu pēc slavēšanas un apliecināja, ka bija vettijies minētajai dievībai.

Noslēgums

Relatīvi būtiskākās pazīmes ir garīga rakstura: tās atklāj uzbrukumus pret visu, kas mūs vieno ar Dievu. Tāda, piemēram, ir atteikšanās atzīt, ka Jēzus ir Kungs, dievišķos tikumus, Jaunavas Marijas noraidīšana, izteikta nepaklausība Dievam.

Par spīti simptomu sakritībai, pārliecību par dēmona klātbūtni var sniegt vienīgi pati atbrīvošanas lūgšana vai eksorcisms, šo lūgšanu laikā izpaustās pazīmes, bet jo sevišķi - nepārprotamā personas stāvokļa atšķirība pirms un pēc lūgšanas.

Upura stāvokļa reāla uzlabošanās pēc atbrīvošanas lūgšanas, kā ari viņa atgriešanās tātad ir nenoliedzams apstiprinājums atbrīvošanai.

III. Neauglīgie tumsības darbi

Tamdēļ Dieva Dēls atnāca, lai Viņš sagrautu velna darbus" (1 Jņ 3,8).

no šiem darbiem vissmagākās sekas bija melīgajam vilinājumam, kas

pamudināja cilvēku nepaklausīt Dievam.48 "Jo reiz jūs bijāt tumsa, bet tagad gaisma Kungā. Dzīvojiet kā gaismas bērni! Gaismas augļi ir labums un taisnība, un patiesība. Pārbau-diet kas Dievam patīk! Nepiedalieties neauglīgajos tumsības darbos, bet labāk nopeliet tos!" (Ef 5, 8 - 11)

KAS IR NEAUGLĪGIE TUMSĪBAS DARBI?

Ar nepaklausību cilvēks izvairās no Dieva autoritātes, no Viņa dzīvī-bas mīlestibas, gaismas spēka un noraida Viņa Atklāsmi, riskēdams iz-raisīt Viņa dusmas. Nepaklausot Dievam, cilvēks pakļaujas tumsības gara ietekmei, kurš ar okultisma palīdzību piedāvā viņam savu viltus atziņu- zīlēšanu un savu ļauno varu - buršanos. censties iegūt no Sātana atziņu un varu patiesībā nozīmē atzīt sātanu par Dievu, kurš pastāv līdzās vienīgajam patiesajam Dievam, tas nozī-mē lauzt svēto derību, garīgi pārkāpt laulību un pakļaut sevi lāstam. Ne-pietiek atzīt Kungu par pirmo vai vislielāko no dieviem-Viņš ir jāatzīst par vienīgo patieso Dievu un jātic, ka bez Viņa nav "taisnīga un pestīšanu nesoša dieva" (Is 45, 21).

||>)nl divus pirmos Izceļošanas grāmatā (20, 1 - 5) minētos Dieva baušļus veltijoties citiem dieviem, pielūdzot radītu lietu attēlus, lū-dzot no tiem kādus labumus, nēsājot to varas zīmes, cilvēks nokļuva viņu varā (sal Rom 1,23-24).

elkdievība ir tad. kad dievišķojam jebko, kas nav Dievs. Tā rodas tajā bridi, kad cilvēks Dieva vietā godina un ciena kādu radību, vai tā būtu "dievība" vai velns"49: pagānisma viltus kulti, tradicionālo vai antīko reliģiju dievības, sātanisms, Lucifera paaugstināšana. Elkdieviba -nemitīgais ticības kārdinājums - var izpausties ari, dievišķojot to, kas nav Dievs: varu, tautību, senčus, valsti, naudu, utt. Uz elkdievību attiecas visas zīlēšanas formas, kas it kā "atklāj nākotni (..), gaišredzības fenomeni, palīdzības meklēšana pie īpašiem starpniekiem (mēdijiem) - tajā visā slēpjas vēlme iegūt varu pār laiku, vēstures gaitu un - galu galā -pār cilvēkiem, kā ari centieni sev piesaistīt apslēptos spēkus".50

ELKDIEVIBA - NEGANTĪBA DIEVA ACĪS

Elkdievība ir cilvēka iedzimtās reliģiskās intuīcijas izkropļojums, kas viņu pamudina dievišķot mirušos, ievērojamas personas, pielūgt dabas spēkus, kuru uzdevums tomēr gan ir vērst cilvēka skatienu uz to Radītāju (sal. Gudr 13,1-10). Tā saistīta ar dēmonu kultu, jo "upurēt elkiem nozīme upurēt dēmoniem un stāties ar viņiem kontaktos" (sal. 1 Kor 10,20-21; AtL 32,17). Piedalīties upuri nozīmē stāties kontaktā ar dievību, kas to saņem. "Tāpēc, mīļie, bēdziet no elkdievības" (sal. 1 Kor 10,14), kas izraisa pagrimumu visās sfērās tiem, kuri tādus darbus dara, - darbus, ko "Dievi spriedums pasludinājis par nāves cienīgiem" (sal. Rom 1,26-32), jo "gre ka alga ir nāve, bet Dieva dāvana ir mūžīgā dzīve Jēzū Kristū" (Rom 6,2!i).

Līdz ar to varam secināt, ka elku vara nāk no dēmoniem, kuri spej "apdzīvot" vietas, priekšmetus, dabas spēkus, dzīvniekus, personas, kas viņiem veltījušās; viņi spēj ari darboties to aizsegā vai caur tiem.

Piemēram:

- Mēmie elki, kas materializēti statujās, akmeņos, maskās, talisma nos, amuletos, fetišos, zodiaka zīmēs, pūļa zīmēs.

-Dievišķotie dabas spēki: pērkons, jūra, saule, zeme, klintis, avoti U| upes, metāli, koki, varavīksne.

- Dievišķotie dzīvnieki: rāpuli (pitons, kaimans); četrkājainie zvēri -lauva, pantera, vērsis (sal. "zelta teļš").

- Dievišķotie cilvēku gari, ko pielūdz kā elkus: Ēģiptes faraoni, Romas ķeizari, Buda, dievišķotie senči, miruši dvīņi, Alana Kardeka gars.

- Elku dievības un dievi: voduni, hinduisma vai citu reliģisku tradīciju dievi, Baāli, New Age dievi, sātaniskā roka vai šovbiznesa elki, seksa simboli, kas iesaistīti līgumos ar sātanu.

ELKDIEVĪBAS FORMAS UN DARBĪBAS: OKULTISMS

EIkdieviba neattiecas tikai uz reliģiskiem aspektiem vien. Zem vispāri-ga nosaukuma "okultisms", kas nozīmē "apslēpts", tā var iezagties ideo-loģijas filozofijās, dzīves mācībās, tā dēvētajos šķīstīšanās, atbrīvošanas vai apgaismības ceļos, un galu galā kļūt par to slepeno dzinējspēku, nepārvaramā vēlme un tiekšanās pēc nelikumīgas atziņas vai spēka cilvēku pastāvīgi novedusi tādā jomā, kur sātans var viņu pavedināt, sasaiatīt valgos un pēc sava prāta turēt gūstā" (sal. 2 Tim 2,26). okulto varu īsteno buršanās, bet "atziņas" instruments ir zīlēšana.

Buršana- okultisma sakne ir sacelšanās, ko Dieva Vārds pielīdzina buršanas vai zīlēšanas grēkam (sal. 1 Sam 15,23). Ar burvestības jeb maģijas palīdzību tumsīnbas valdnieks savu nāves varu piešķir vīriešiem un sievietēm, kuri grib sasniegt savus mērķus, nepakļaudamies Dieva Likumam un paverot ceļu sātaniskajam spēkam ar līgumiem, kas viņus padara par vergiem.

Buršanās ir māka vai zinātne par to, kā darīt ļaunu, vienatnē vai grupā manipulējot ar visuma okultajiem spēkiem, lai kaitētu citiem. Tādas labas buršanās (baltas maģijas), "kas palīdzētu darīt labu", nemaz nav. burvji kas savas spējas pārmantojuši, ir visbīstamākie. Citi buršanās māku iegūst nopērkot varu vai ari tiekot iesaistīti paši pret savu gribu. Tomēr lai šī spēja darbotos, nepieciešama personiska piekrišana. Kopš tā sākta ar sātanu noslegtā līguma vārdā cilvēks var sasniegt divas pakāpes.

Pirmajā pakāpē jūs savā rīcībā iegūstat 16, bet otrajā - 32 dēmoniskos garus, kas palīdzēs jums veikt visus tumšos darbos, ko viņiem pavēlēsiet.51 Burvji ir īpaši "apsēstie" - sātanisti, kas labprātīgi upurē savas ģimenes locekļus vai tuvākos radiniekus varas iegūšanai. Pateicoties spējai dubultot ķermeni, viņi var pārvietoties pa gaisu (astrālais lidojums) un neredzamā veidā iekļūt aizslēgtā telpā vai arī no tādas telpas nolaupīt priekšmetus vai cilvēkus. Visbīstamākā spēja padara viņus par "dzīviem pavēlniekiem [apsēdējiem], kuri var mocīt vai pat apsēst kādu cilvēku - nevis ar fizisku klātbūtni upuri, bet ar telekinēziju52 vai psihokinēziju".53 Tā ir fatāla lejup slīde, pazušanas ceļš, no kura atbrīvot viņus spēj vienīgi Kristus. Dažreiz tiešām gadās, ka žēlastības skarti burvji paši lūdz atbrīvošanas lūgšanu, lai eksorcists viņiem atņemtu viņu varas zīmes un piederumus.

Zīlēšana

Dievs stingri nosoda zīlēšanu - okultisma iecienīto izziņas līdzekli, ar kura palīdzību sātans grib apmierināt cilvēku vēlmi zināt, ko viņiem ga tavo nākotne un kādi ir viņu nelaimju cēloņi. Taču Dievs prasa, lai, ne cenšoties izzināt savu nākotni un paļaujoties uz Viņa uzticīgo un apre dzīgo mīlestību, mēs staigātu "ticībā, bet ne redzēšanā" (2 Kor 5, 7).

Kā pretstatu maldīgajai, šķietami patiesajai izziņai, ko piedāvā kos miskā, vecā čūska, Bībele ir ieviesusi "jaunu izziņas veidu, kura pamatā ir transcendence, tātad - mīlestība, nevis tikai ievadīšana noslēpumos un spekulatīvu teoriju uzspiešana, kā to redzam visās gnozes forma» Līdz ar to likums nosoda jebkuru pareģošanu kā elkdievības grēku turklāt ne tādēļ, ka tā būtu neefektīva, bet tādēļ, ka to vada citi spēki piemēram, Pitona gars, kurš izpaužas hipnotiska transa stāvokli". 1fi ļipu pilsētā svētais Pāvils Jēzus Kristus Vārdā izdzina Pitona garu-zī lēšanas garu, kas runāja caur kādas kalpones muti (sal. Apd 16, 18). Manase, kurš kļuva par Izraēla Ķēniņu pēc Hiskijas, darīja to kas

[51 Zilbērs Daņons, Libйrer de la divination, de la sorcellerie, 2. izd., 1999., Kotonu. 1

52 Tclekinčzija - priekšmetu pārvietošana nepieskaroties. Meinrads Hebga, žurnāls Le Paraclet, speciālnumurs par eksorcismu, le Perc //«

dйvoile tout, 199S. g. oktobris, Nr. 29, Jaundē, Kamerūna. 54 Feu et Lumiиre, Nr. 199, 2001. g. oktobris.]

kungam nepatika. Viņš vēroja mākoņus un čūskas, lai izzinātu nākotni, nodarbojās ar zilniecību, vārdošanu, izsauca mirušo garus un turēja zintniekus (…), izraisīdams Kunga dusmas" (sal. 2 Hr 33, 6). jebkuri dažādu tautu lietotie zīlēšanas paņēmieni vēstures gaitā ir bijis ļaunums Dieva acīs, tas Viņu sadusmo, jo "melu tēvs" to izmanto, lai bīstamā kārtā manipulētu ar tiem, kuri izvaicā zīlniekus nolūkā iesaistīties sakaros ar pārdabisko pasauli.

zīlēšanas māka var būt iegūta iniciācijas vai liguma ceļā; dažiem cilvē-kiem m i.i var izpausties kā intuīcija, kas nāk nezin no kurienes un tiek in-terpretēta noteikta kultūrvides shēmā, kura it kā piedāvā atslēgu pareģoju-mu tulkošanai.55 Gaišredzība var būt ari iedzimta "dotiba" - patiesība dā-vina ko saindējis ļaunais. Lūk, kāda liecība, kas to daiļrunīgi apstiprina.

Es biju gaišreģis, bet tagad es redzu!

mišels berets tads piedzima. Kā zibens uzliesmojumā viņš redzēja tā-das lietas, ko citi neredzēja. Pamazām viņš sāka to pats apzināties un saņēma dažus pareģojumus, kas bija spilgtāki par citiem. Viņš, piemē-ram paredzēja Mārtiņa Lutera Kinga slepkavību. viņš šo dotību attīstīja un atvēra zīlēšanas salona Taču, tiklīdz viņš kaut ko sāka tā pastāvīgi piedzīvoja neveiksmes. Tas turpinājās līdz dienai, kad kaimiņi nosūdzēja policijai, ka viņš naktīs darbinot veļasmašīnu. īste-

nībā viņam tādas nemaz nebija. Viņš pārcēlās citur. Vecajā vietā trokšņo-šana izbeidzās toties atsākās jaunajā dzīvoklī. Par savām bažām viņš pastāstīja kādam draugam, kas viņam ieteica šo apgrūtinošo dāvanu nodot Kunga ziņā. "Kungs," viņš lūdzās, "ja šī dāvana nāk no Tevis, tad liec

ka es to izmantoju, kalpojot saviem brāļiem, un lai pazūd šie nepatikamie traucējumi taču ja tā nenāk no Tevis un Tev nepatīk, tad esi žēligs atbrīvo mani no tās." Kopš tās dienas viņš vairs neko "neredzēja", un viņa dzīve acīmredzami izmainījās. Viņš atteicās no šīs apgrūtinošas spējas un pilnībā nodevās Jēzum. Pazemībā viņš it kā kļuva zaudētājs, bet kungs viņu darīja bagātu ar Savu mīlestību un piepildīja ar Savu Svētā gara gaismu šobrīd viņš ir priecīgs liecinieks, kurš savus klausītājus aicina būvēt dzīvi uz evaņģēliskā radikālisma drošajām vērtībām.

Misels Berets,

"Es biju gaišreģis, bet tagad es redzu", Fayard, 1992.

Tā, luk, gaišreģu un mediju pareģojumi darbojas kā ēsma, kas ievilina okultismā, lai gan Dieva spēks mums dāvinājis "visu vajadzīgo dzīvei un dievbijībai caur Viņa atzīšanu, kas mūs aicinājis ar Savu godību un spēku" (2 Pēt 1, 3). "Bet jums ir Svētā svaidījums, un jūs zināt visu"

(1 Jo 2. 20).

"Gaišreģis ir tas, kas vienkārši cilvēcīgi, bet dažreiz arī dēmona "iedvesmots", diktē kādu noteiktu rīcību. Viņš apliecina, ka tam, ko viņš pareģojis, ir jānotiek. Savukārt Dieva iedvesmots pravietis dod padomu: ja jūs nemainīsieties, tad notiks tas un tas… Zinātniskajā līmenī astroloģija balstās uz aplamiem pamatiem. Iedalījums, piemēram, pēc zodiaka zīmēm ir patvaļīgs, kas patiesībā nepastāv. Astroloģija, ko nedrīkst sajaukt ar astronomiju, ir nevis zinātniska, bet simboliska sistēma."56

OKULTISMA SEKAS

Tie, kuri aktīvi nodarbojas ar okultismu, piemēram, spiritisti, mediji, zīlnieki, marabuti un lāstu uzlicēji, bieži mirst traģiskā nāvē. Liktenīgi tiek ietekmēta ari viņu ģimene, pēcnācēji, kuros izpaužas mediju vai gaišreģu spējas. Bijušie spiritisti tikai ar grūtībām var tikt vaļā no gariem, ko viņi kādreiz izsaukuši.57

Pasīvajiem okultistiem, tas ir, tiem, kuri bijuši pakļauti okultai ietekmei, var novērot dažādus psihiskus vai garīgus traucējumus: pārmērību seksualitāti, agresivitāti, noslieci uz skopumu, uz kleptomāniju, apmātību, grūtsirdību; uzliesmo pašnāvnieciskas tieksmes, baiļu un pret Dievu vērsta naidīguma lēkmes, kas izpaužas caur izteiktu ateismu, zaimiem, riebumu pret Dieva Vārdu un lūgšanu. Pat vietās, kurās kāds nodarbojies ar okultismu vai kur okultisti dzīvojuši, var notikt paranormalas parādības. Visbeidzot, dēmons var uzbrukt tiem, kuri vēlas okultisma upuriem palīdzēt vai par viņiem aizlūgt. Dažādās nelaimes, ko piedzīvo vairums laužu, ir saistītas ar okultis

[56 Mišlina Difura Sapcna, Voyance et magie, izd. Magnificat. "Marijas vēstule", Pcrpin.uu.

1999.

57 Sal. Mclankons Ovila. Exurcismes et pouvoirs des laies, izd. Bйnйdictines, 1996.]

ma piekopšanu. Lielajai daļai pirmais solis uz so elli ir bijis gājiens pie kada gaišreģa vai gaišreģes, kas viņiem parādījuši lejupceļu aizvien bistamākām okultām darbībām. Nav iespējams nodarboties ar okultismu, nesākot automātiski nodarboties ari ar spiritismu.

"No viena posma otrā, no vienas pieredzes otrā," saka tēvs Žozefs Marī Verlinds kādā no savām mācībām, "cilvēks pamazām ieiet ne-skaidrā pasaulē, kurā juku jukām sastopamas visdažādākās teorijas, kas šķiet drošākas tāpēc, ka balstās uz grūti pārbaudāmām hipotēzēm un kas ietver Seno vai Tālo Austrumu garīgo vai reliģisko tradīciju mātas vai ari dažu izcilu antīkās pasaules skolotāju apslēptās (ezotēris-kas' mācības. Tiek runāts par auru un garīgajiem ķermeņiem, mediju spējām, magnētismu un radiestēziju [rikstniecibu], reinkamāciju un čakru atvēršanu. Cilvēki spēlējas ar glāzēm, galdiņiem un svārstiem, ru-nā par telekinēziju, par pozitīvajām un negatīvajām enerģijām. Taču okulto pasauli, šo radīto enerģiju, kas pašas par sevi nav sliktas, pārval-da noleiktas būtnes. Ja cilvēks vēlas tajā ieiet, viņš var kļūt par gūstekni vai vergu.

sekojot New Age sinkrētiskajam strāvojumam, kas sludina jauno as-trologisko Ūdensvīra laikmetu, iespējams iekrist milzīgās "universālās" religijas lamatās. So reliģiju raksturo astroloģijas spekulatīvo teoriju aizsegs. viena unce hinduisma un budisma, ko klāj plāna psiholoģijas pamattelementu kārtiņa, kas centrā noliek personisko uzplaukumu, dzi-vi sakaņā ar sevi un dievišķā atrašanu, gremdējoties sevī."

Ipatiesibā tās ir plaši atvērtas durvis uz sātana valstību. Alise Beilija.

lielā new Age priesteriene, apgalvo, ka "Lucifers, kurš valda pār cilvēci, ir zvaigzne kas vada pašreizējo New Age kustību". Šī miglainā kustība sajauc kopā zinātni, austrumu reliģijas, gnozi [augstāko gudrību) un spiritismu, kas balstās uz dēmonisku garu nodotām slepenām mācī-bām tā apvieno visus okultisma variantus: gaišredzību, astroloģiju. hipnozi uloloģiju, jogu, kā arī reinkamāciju, ģermāņu misticismu, pan-tetātu Idejas un jaunu pievēršanos burvestībai. Tādējādi jaunā pasaules kārtība pec kuras tiecas New Age, neatstāj nekādu vietu kristiešu Dievam un Viņa vietā uz troņa tiek paaugstināts Lucifers. Galu galā šīs kustības dzinējspēks nav nekas cits kā Lucifera vēlme pašam tikt pielūgtam.58

Uz šim mācībām semināros, skolās un formācijas centros naivi un bez īstas saprašanas steidz visdažādākās izcelsmes piekritēji, tostarp arī augstākā līmeņa vadoši darbinieki un tehnisku profesiju pārstāvji. Garīgais tukšums, ko radījis zinātniskais racionālisms, peļņas un patērētāju sabiedrība, izrādās tik liels, ka cilvēki ir gatavi uz jebkādu risku, ja tikai tās sevi sauc par garīgām un nav līdzīgas kristīgo Rietumu tradicionālajām konfesijām un Baznīcām. Mūsdienu lielās lamatas ir sin-krētisms: viss tiek sajaukts kopā, cilvēki tic Kristum, reinkarnācijai un karmai; tie nav īsti ticīgie, viņu sirds ir dalīta.

Šie satraucošie apslēpto lietu meklējumi tikai parāda un vēl padziļina mūsu mazticību un paļāvības trūkumu uz Dievu. Tieši to tad arī izmanto "Melis".

PESTĪŠANAS VILTUS CEĻI

Patiesā reliģija ved pie patiesā Dieva, vienīgā Dieva, kas ir Tēvs, Dēls un Svētais Gars. Okultisma izplatības bastioni ir reliģijas, kas sola laimi, mieru, varu, atziņu, šķīstīšanu, atbrīvošanu, apgaismību, kā arī dziedināšanu, bagātību un labklājību, tomēr galu galā noved strupceļā, postošā verdzībā ar "pasaulīgām, tukšām sarunām un pretrunīgām mācībām, kas nepareizi nosauktas par zinātni" (1 Tim 6, 20), taču attālina no tic] bas. Daži ceļi, kas novērš no paļāvības Dievam Radītājam, atzīst vaira kus dievus vai dievietes un viņu organizēto kultu. Dažās tradicionālajā reliģijās cilvēks, kas tiek uzskatīts par ļoti reliģiozu, tic, ka Dievs eksistē, ka Viņš ir visuvarens un visu cilvēku tēvs. Taču tā kā šis Dievs ir ļoti tālu, tad ar Viņu nodibinātās attiecības nebalstās uz personisku uzticēšanos un paļāvību, tās drīzāk ir utilitāras un visai nenoteiktas. Līdzīgas attiecības tiek nodibinātas ar vairākām dievībām, kas reizē ir fetiši jeb

voduni59. Vairojot šo kosmisko palīgu skaitu, cilvēks cer atrast lielāku drošību izdzīvošanai. Šī "eksistenciālā stratēģija" nav nosaucama par ticibu. Ja cilvēkam ir šāda utilitāra mentalitāte, viņš cenšas pēc iespējas pareizāk izpildīt kādu rituālu, lai iegūtu vēlamo rezultātu. Pievienodamies Baznīcai, kurā valda šāda maģiska mentalitāte, viņš kļūst par reli-gisku klejotāju bez skaidras pārliecības, tādējādi no baznīcas nonāk sektā.

citi ceļi māca, ka cilvēciskas radības var kļūt par dieviem, kas līdzīgi Dievam, neradītai būtnei vai par taisnīgajiem, kas var sevi atpestīt un realizēt.

ezotēriskajos iniciācijas ordeņos un reliģijās, piemēram, brīvmūr-niecībā, pestīšanu sludina, izmantojot zināšanas. Brīvmūrniecība ir tā-da cilvēka mācība, kurš pats sevi veido un izglīto, atbrīvojoties no jeb-kādas reliģiskās sistēmas aizbildniecības. īpaši tas attiecināms uz "šī Kritus, kurš Sevi iedomājas par Pestītāju", aizstāvību. īpa

aši bīstamas ir reliģijas, kas noliedz vai atmet Jēzus, Dieva Dēla. dievišķību, Viņa iemiesošanos, nāvi pie krusta un augšāmcelšanos. Tās viņu uzskata tikai par gudro, pravieti, ģēniju, Lielo Skolotāju un dižo svaidīto. Citas uzbrūk Kristus klātbūtnei Euharistijā, Marijas, Jēzus mātes, svētumam un jaunavībai, Dieva Vārda autoritātei un pāvesta garīgajai vadībai. Jābūt modriem, sastopoties ar Labklājības Evaņģēlija sludinātājiem, kuri sola laimi un pestīšanu bez līdzdalības Kristus krustā un atpestījošajās ciešanās.

[Beninas līķa tradicionālās reliģijas voduni jeb Haiti vūdū ir dievības, pie kurām vēršas

ar burvju vai šamaņu starpniecību. Izšķir divas vodunu kategorijas. Senču voduni ir senči. ko pielūdz kā dievus. Mūsdienās Beninā vodunu kults atjaunojas. Ši kulta vadonis, kuru

sauc inmn (Mierīgais Spēks), vēlas to pārveidot Vodunu Baznīcā, kurā svin vodunēšanu ar lūgšanām un iknedēļas iniciācijām: tetovēšanu, komūniju, transa stāvokļiem, FA garīgu izvaicāšnu, sprediķiem, upurdāvanām. Akuetī Asevi, Āfrika soļo, žurnālā Continental nr10 beninā2000. g. vēlēšanu speciālizlaidums.]

IV. Pieci specifiski dēmoniskās atkarības gadījumi

NO TRANSA LĪDZ ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAI

"Praviešu gari praviešiem klausa, jo Dievs nav nekārtības, bet miera Dievs" (sal. 1 Kor 14, 32 - 33).

Dažās reliģijās to piekritēju, kurš atrodas transā, apsēdusi dievība, lai nodotu vēstījumus, kurus viņš pats nekontrolē; šajā gadījumā viņš pareģo jeb, citiem vārdiem, izsakās it kā pravietiska delīrija iespaidā (sal. 1 Ķēn 18, 29). Līdz ar to varam apgalvot, ka tā nav Svētā Gara izpausme, jo "Gara auglis ir miers un savaldība" (sal. Gal 5, 22 - 23). Cilšu kultūrām vai reliģijām raksturīgais transs izpaužas neapvaldītu emociju, spēcīgu raustīšanos un grūdienu veidā, kas pārņem visu ķermeni; reizēm tas var būt arī samaņas zudums.

Transs, kas saistīts ar kādas dievības kultu vai nepareizu Dieva pielūgsmi

Tradicionālajās Āzijas, Amerikas vai Melnās Āfrikas reliģijās transu var izraisīt buršanās, burvja vai vodunu augstpriestera teiktie pamudinājuma vārdi, histēriski kliedzieni, zināmu narkotiku lietošana, ievērojams uzbudinājums ritmiskajās, tamtama sitienu pavadītajās dejās.

Beninas vodunu vai Haiti vūdū kultā attiecību noteicējas galvenokārt ir bailes no barga soda. Pat dievišķoto senču kultā rituāla dalībnieki cenšas aizsargāties pret to dusmām. Starp reliģijas piekritēju un viņa vodunu nodibinās cieša saikne, kas izpaužas kā krišana apsēstības transā, tiek pienests asiņains upuris; šis upuris abiem diviem piešķir spēku. Tātad vodunu kults ir apsēstības, nevis atbrīvošanas kults. Piekritējā, kurš rituāla laikā krīt transā, iemājo dievība.

Kas tā ir par dievību? No kādas varas tā gūst savu spēku?

Ar noteiktu rituālu saistīta kulta piekopšana izpaužas reliģiskās darbībās, ko var novērot sinkrētistu sektās (tās sajauc kristietību ar tradicionālajām ieražām) vai arī "Melnās Āfrikas neatkarīgajās baznīcās, piemēram, kimbangismā, debesīgajā kristietībā, pravietiskajā kristietībā, Gabonas "bunti". Šajās melnajās baznīcās transu uzskata par Dieva klātbūtnes manifestāciju cilvēka, gara atnākšanu. Tieši tāpēc viņu pravieši vienmēr runā transa stāvoklī".150

Šīm reliģijām, kurās attiecības ar Dievu vai dievību ir baiļu apzīmogotas, nav ne mazākā sakara ar kristietību, Mīlestības Dieva reliģiju. Pilnīga mīlestība taču aizdzen bailes (sal. 1 Jņ 4, 18).

Ar psiholoģiskiem cēloņiem saistīts transs

Psihiski traucējumi vai traumas var izraisīt transu vai - drīzāk sacīsim - nemieru, kura cēloņi mēdz būt daudz un dažādi un kas skar vairākas personu kategorijas.

• Psiholoģisks vai fizioloģisks trauslums

- Sevišķi viegli iespaidojamas personas, kurās izpaužas nelīdzsvarotība un kuras krīt transā, atdarinot citus, aiz vēlēšanās piesaistīt uzma¬nību vai histēriski pakļauties pūļa noskaņojumam.

- Personas, ko iespaido bailes atrasties Visvarenā Dieva vai pārdabiskas manifestācijas klātbūtnē.

- Personas, kurām trūcis mīlestības un kuras ir emocionāli ievainotas (nāves, aborta vai tuva cilvēka zaudējuma izraisītu ievainojumu dēļ), var satriekt atrašanās cilvēciski sirsnīgā gaisotnē.

Mīla cilvēka zaudējums

Kādu personu smagi bija ievainojis mīļa cilvēka, tēva, kuram viņa ļoti bija pieķērusies, zaudējums. Brīdī, kad mirušo grasījās; likt zārkā emocijas bija tik spēcīgas, ka viņa zaudēja samaņu; viņa plosījās, it kā grRibētu aizbēgt no realitātes. Turpmāk ik reizi, saskaroties ar kādu notikumu vai faktu, kas atgādina par nāvi, piemēram, bērēs, izvadīšana, zārks, kāds nāves paziņojums, viņa nonāca transa stāvoklī. Šo problēmu nespēja atrisināt ne dziednieki, ne marabuti, pie kuriem viņu veda un kuri prasīja prāvas naudas summas un ieteica pulverus, upuru ziedošanu un rituālas peldes, lai izdzītu šķietamo nāves garu. Tiklīdz viņa tika uzklausīta un par viņu aizlūdza, Kungs atklāja šī traucējuma sakni, un lūgšana par iekšējo dziedināšanu viņu pilnīgi atbrīvoja,

- Personas, kas slimo ar nervu un psihiskām slimībām (epilepsiju, histēriju) vai cieš no sliktas fiziskas pašsajūtas (pārmērīga noguruma, karstuma, gavēņa izraisītiem fizioloģiskiem traucējumiem). Šajos gadījumos vispirms nepieciešams ārsts vai atbilstoša palīdzība pirms aizlūguma vai tā laikā. Ja kāds ir gavējis 2 vai 3 dienas pēc kārtas un jūtas izvārdzis, piemēram, cieš no hipoglikēmijaS, tad viņš var sākt drebēt, it kā atrastos transā. Tādā gadījumā ir jāizdzer mazliet ūdens, jāuzēd maizes gabals vai kāds auglis, un viss ar viņu atkal būs kārtībā.

• Spēcīgas emocijas, saskaroties ar svētumu vai pārdabiskām zīmēm

- Personas, kas pārdzīvo vētrainas emocijas un nespēj savaldīties, sastopoties ar Jēzus klātbūtni Euharistijā evaņģelizācijas pasākumos, kad garām nes Vissvētāko Sakramentu. Tas tāpēc, ka tūr darbojas Svētā Gara spēks.

Vissvētākais Sakraments

Nesot monstranci, kurā ir konsekrēta hostija, kāds vīrietis redz, ka no monstrances izplūst it kā uguns un tās liesmas apņem priesteri, kas nes monstranci; kāda sieviete, kura skatījās uz Vissvētāko Sakramentu, pēkšņi ieraudzīja lielu, pukstošu sirdi…

Tēva Raimonda Haltera sniegtā liecība

PIECI SPECIFISKI DĒMONISKĀS ATKARĪBAS GADĪJUMI

Tādas personas nemiers, kura neatrodas īstā transā, ātri vien aprimst, un viņa izjūt prieku, kad par viņu aizlūdz. Vētrainu reakciju, grūdienus un nemieru var novērot arī tad, ja piesauc Dieva klātbūtni vai arī tā manifestējas:

- spēcīgās slavēšanas lūgšanās, piemēram, Harizmātiskās Atjaunotnes lūgšanu grupās;

- atbrīvošanas lūgšanas gadījumā (atbrīvošana, eksorcisms);

- lietojot sakramentālijas (krucifiksu, svētīto ūdeni, eļļu, vīraku un sāli).

• Reakcijas, kas saistītas ar izteiktu vainas apziņu un atteikšanos piedot

- Persona, kam bijuši vairāki aborti un kas nekad nav sūdzējusi grēkus, var sākt kliegt un plosīties, kad garām nes Euharistiju vai arī lasa mācību par attiecīgo tēmu. Šajā gadījumā jāpalīdz viņai izsūdzēt grēki vai, ja tas iespējams, priestera priekšā par savu situāciju jāizstāsta Dievam.

- Kad cilvēki strikti atsakās piedot savai ģimenei vai vecākiem, Dieva priekšā viņus pārņem vainas izjūta, tāpēc viņi plosās, vaid. Šāda situācija izbeidzas, ja viņiem palīdz piedot.

- Kad personas, kas gājušas uz sektām, kurās uzbrūk Baznīcai, Jauna¬vai Marijai, pāvestam, Euharistijai, atnāk uz harizmātisku pasākumu, viņas pārņem milzīga vainas apziņa Euharistijas priekšā.

' "Piedod man, Marija"

Kāds vīrietis, iekritis transā, skaļi kliedza: "Esi sveicināta, Marija! Esi sveicināta, Marija!" Kad citi kopā ar viņu lūdzās, viņš atzinās, ka nāk no kādas Vasarsvētku sektas, kurā Marija ar vārdiem nicināta tik ļoti, ka viņš sabrucis vainas apziņas dēļ, ka zākājis savu māti. Tēva Raimonda Haltera sniegts piemērs.

Ar ļauno garu darbību saistīts transs

Vistipiskākās istu transa stāvokļu reakcijas novērotas pie dēmonisko garu saistītām, nomāktām un apsēstām personām, jo tās ar šiem gariem sadarbojušās. Šī sadarbība izpaužas kā dzīve, kurā valda grēks, izvirtība un elkdievība: nodarbošanās ar fetišismu, okultismu, ezotēriku; aizsardzības amuletu nēsāšana, atkarība no ļaudīm, kas piekopj buršanos. Dažās zemēs neauglīgas sievietes pielūdz ūdeņu dievības jeb garus (Asohā, piemēram, Tano Kotdivuārā)61, jūru (Mami Vata), upurējot tiem dzīvniekus, lai viņām būtu bērni.

Šajā nolūkā viņas dod nepārdomātus solījumus: "Ja tu man dosi bērnu, tas kļūs par tavējo, viņam būs tavs vārds, un es esmu ar mieru tev regulāri pienest vēl citus upurus." Bērni, kas piedzimuši šādu saistību rezultātā, ar vecāku starpniecību pret savu gribu ir veltīti velnam, cieš dažādu traucējumu dēļ, kuru cēlonis ir saites ar senču kultu, kas var izraisīt epileptiskas lēkmes. Tās izzūd lūgšanas laikā, bet atjaunojas, kad šie cilvēki atgriežas tradicionālajā vidē vai kārtējo reizi ziedo upurus.

Ļoti retos gadījumos, kad transu izraisījusi dēmoniska atkarība, ļaunuma spēku saistītais cilvēks nikni reaģē uz saskari ar svētītiem priekšmetiem. Tie var izsaukt bailes no krucifiksa, svētīta ūdens; var izprovocēt zaimojošu rīcību konsekrētas hostijas priekšā. Pēc rūpīgas sātanisko saišu atpazīšanas un situācijas izpratnes iespējams pieņemt lēmumu veikt atbrīvošanas lūgšanu un piespiest dēmonu atstāt apmešanās vietu, kas kļuvusi par viņa mājokli. Šīs lūgšanas laikā dažreiz cilvēki var sākt raustīties transā, kad viņi apzinās savus grēkus un no tiem atsakās. Kāpēc tā?

Tēvs Halters paskaidro, ka Jēzus klātbūtnē dēmons, kas atrodas cilvēkā, ir nemierīgs, viņš stipri dreb un cenšas aiziet. Tāpēc viņš rausta cilvēku, liek viņam kliegt pēc iespējas skaļāk, lai traucētu skanēt slavēšanai. Viņš to dara arī tādēļ, lai citiem kristiešiem, kas sapulcējušies slavēt Dievu, iedvestu bailes un lai tie, redzot atklājamies Jēzus spēku, nespētu saņemt lielākas ticības žēlastību. Ar šādu nemieru dēmons var censties traucēt arī kluso adorāciju vai panākt, lai dziedinātie cilvēki neliecinātu par Kunga brīnumdarbiem. Fetišu pielūdzēju, piemēram, burvju klātbūtne var kavēt sniegt liecības, kas spētu stiprināt ticību Dievam un vairotu slavēšanu.

Ko darīt un ka aizlūgt par personām transa stāvoklī?

Lūk, daži tēva Raimonda Haltera padomi no viņa sniegtajām mācībām.

"Galvenais - rāmi un mierīgi lūgties kopā ar šiem cilvēkiem. Lūgšanai nav jābūt nervozai, agresīvai. Lai tas, kuram uzticēta lūgšanas vadība - priesteris vai atbildīgais lajs - izsaka atbrīvošanas lūgšanu ticībā, mierā un mīlestībā pret nemierīgajām personām. Dēmoni šādu gaisotni nespēj izturēt.

Ne jau jūs atbrīvojat, bet Jēzus, kurš jau no iesākuma ir uzvarētājs. Nav jākliedz, jāauro. Jo skaļāk kliegsiet, jo lēnāk notiks atbrīvošana. Šādā situācijā darbojas ticība, nevis kliegšana. Par atbrīvošanu var aizlūgt arī pusbalsī, tādējādi Jēzus liks dēmonam iziet. Taču, ja man nav ticības, Viņš caur mani nevar atbrīvot.

Ja cilvēkam ir kāda psihiska slimība, tad mierīga un lēna lūgšana viņu nomierinās. Taču, ja jūs baidāties, jūsu bailes pielips viņam un stāvoklis kļūs vēl ļaunāks. Kad pēc transa es izsaku tuvošanās lūgšanu un nav reakcijas, neviena "specifiska" simptoma, es lūdzu cilvēku atgūties un atkal lūdzos; ja joprojām nav nekādas reakcijas, es viņam iesaku aiziet pie psihologa. Šajā gadījumā vaina nav garīga, tā nenāk no dēmona, bet, visticamāk, tas ir psiholoģisks traucējums vai pat psihiska slimība. Es dodu šim cilvēkam padomu lūgties un pieņemt sakramentus, dzīvot saskaņā ar Kunga likumu un dzīt projām jebkādas bailes.

Ja persona cieš no dēmoniskas nomāktības vai atkarības, ticībā balstīta lūgšana dēmonu pakāpeniski novājina, un pienāk brīdis, kad pat bez atbrīvošanas lūgšanas viņš aiziet. Jāapzinās, ka, aizlūdzot par brāli vai mūsu Jēzū Kristū, mēs neatrodamies ienaidnieka klātbūtnē. Tādēļ nedrīkst izturēties varmācīgi, bet ar mīlestību un mieru. Dēmons, kurā ir viens vienīgs naids, no mīlestības bēg."

Nav kāda noteikta gatava lūgšanas formula dēmona izdzīšanai. Lūdzoties ir jāieklausās Svētajā Garā, kurš runā un jūs vada. Tikai paklausībā Svētajam Garam var notikt atbrīvošana.

ATKARĪBA NO INKUBU UN SUKUBU GARIEM, TA DĒVĒTAJIEM "NAKTS VĪRIEM UN SIEVĀM"

Āfrikā, Eiropā - Francijā, Beļģijā; Antiļu salās, Indijas okeānā (Rein-jonas salā) mēs esam sastapuši daudz vīriešu un vēl vairāk sieviešu, kuri apgalvo, ka miegā vai nomodā viņus seksuāli izmanto sievišķa vai vīrišķa izskata dēmoni. Kalpojot Kotdivuārā, tēvs Raimonds Halters bieži aizlūdza, lai atbrīvotu upurus, kas cieta no šādas apsēstības. Daudz citu aizlūdzēju - dažkārt eksorcistu - to pašu dara ari šobrīd. Turpinājumā sīkāki paskaidrojumi.

Manifestācijas

Sievieti, sākot no brīža, kad viņa sasniegusi dzimumbriedumu, vienu vai divas reizes nedēļā, vai pat katru dienu apmeklē inkuba dēmons, tā sauktais "nakts vīrs", kurš mīlējās ar viņu neredzamā, tomēr jūtamā veidā. Vīrieti līdzīgi izmanto sukuba gars jeb "nakts sieva", kas piespiež viņu ar to mīlēties.

Lai to panāktu, dēmoni iedarbojas uz upuru domām un sajūtām. Šiem upuriem šķiet, ka kāds, kas izskatās pēc viņu vīra vai sievas (dzīva vai miruša), vai kāda tuva radinieka, vai ari pēc nepazīstama vīrieša vai sievietes, kuru seju viņi pat neredz, nāk un piespiež viņus stāties intīmās attiecībās.

Tā velns, pieņēmis kādas atraitnes nesen mirušā vīra izskatu, parādījās miegā un pavēstīja, ka sievas tik ļoti pietrūkstot, ka viņš gribot ar to seksuālus sakarus. Mēs viņai ieteicām enerģiski atvairīt šo kārdinājumu un no tā atteikties Jēzus Vārdā.

Dažiem gariem jeb dēmoniem piedēvē okultu agresiju, kas saistīta ar seksualitāti. Tobija grāmatā (3, 8) Asmodejs, briesmīgais nešķīstās baudas dēmons greizsirdības dēļ kāzu naktī nogalina septiņus vīrus, kuri gribēja precēt Sāru, Raguēla meitu. Par savu atbrīvošanu viņa varēja pateikties vienīgi ercenģelim Rafaelam, kas Asmodeju savaldīja. Tad arī viņa saskaņā ar Dieva plānu spēja apprecēties ar jauno Tobiju, kuru ercenģelis sargāja un vadīja. Tā, lūk, tie, kas Dieva bīstas, gūst uzvaru.

Greizsirdīgs "nakts vīrs"

Kāds Kotdivuāras priesteris eksorcists stāstīja, ka viens no viņa ticīgajiem atzinies, ka šķīries no savas sievas, jo viņu spīdzinājis dēmons, kurš šo sievu iekāroja. Patiešām, "viņš bieži man rādīja uz savas miesas sāncenša atstātās sitienu pēdas".

Ne reizi vien, ja tic viņa stāstītajam, gars "viņam pavēlējis šķirties no sievas un draudējis nokārtot rēķinus, ja viņš neklausīs". Nākamajā dienā tik tiešām šim cilvēkam uz miesas bija šaustīšanas zīmes. Tātad viņa sacītais nebija izdoma. Mēs secinājām, ka viņa sievas dzīvē darbojies "nakts vīrs".

N. Abekāns, op. cit., 72. Ipp.

Salaulāta ar fetiša garu

Jau laulības pirmajās dienās kādu kristīgu pāri nomāca problēmas: nemitīgi strīdi, lamas, vētrainas dusmu izpausmes, ietiepīga apvainošanās un klusēšana, izteikta nepaklausība no sievas puses. Katru piektdienu ķildas atsākās ar nepamatotām greizsirdības scēnām. Sieva nespēja lūgties, nespēja piedalīties nevienā lūgšanu sapulcē. Reiz viņa pat saplēsa savu Bībeli. Vīrs, zaudējis drosmi, iekrita depresijā un postīja mājās visu, kas pagadījās. Dienā, kad viņš nolēma pamest sievu un aiziet, viņu apmeklēja divi viņa baznīcas gani un aizlūdza. Viņš saņēma spēcīgu Svētā Gara svaidījumu. Uzlūkojot savu sievu, vīra sirds sažņaudzās līdzjūtībā. Pēc kāda laika sieva dzirdēja kādas atbrīvotas sievietes liecību, kuru iepriekš bija mocījis nakts vīrs, un viņa šajā stāstā atpazina savu personisko pieredzi. Tad viņa vīram atzinās, regulāri, katru piektdienu, viņai sapņos bijušas seksuālas attiecības ar kādu nakts vīra garu. Sludinātājs par viņu aizlūdza. Vēl tajā pašā naktī, kad viņa bija aizmigusi, viņa pēkšņi piecēlās, aizskrēja uz tualeti un sāka vemt asinis. Viņa tobrīd kļuva vārga, taču bija atbrīvota. "Mana sieva dzimusi fetišistu ģimenē," stāsta viņas vīrs. "Kad viņa piedzima, viņai pa degunu nemitīgi tecēja asinis. Viņas izbiedētie vecāki devās pie sava šamaņa pēc padoma. Tas sacīja, lai viņi dod meitai fetiša vārdu, jo fetiša gars vēloties viņu ņemt par sievu. Tiklīdz viņi tai iedeva fetiša vārdu, asinis vairs netecēja. Ar šo aktu tika noslēgta garīga laulība, un meitenē iegāja Jaunais gars. Dēmons viņā bija iegājis ar asinīm un ārā iznāca, kad viņa vēma asinis. Kopš tās dienas mana sieva pilnīgi pārmainījās. Viņa ir maiga, laipna, saprātīga un pilnībā ziedojas kalpošanai Kungam."

Mamī Vatas kults: bīstami!

Ķēniņienes-Izebeles gars (sal. 1 Ķēn 21, 4 - 5) ir pretošanās, blēdības, mānīga valdzinājuma un slepkavīgas valdīšanas gars. Tas bieži manifestējas slavenajā ūdeņu dievietē, vārdā Mamī Vata. Tā ir nārai līdzīga dievība, kas plaši pazīstama Āfrikas rietumu piekrastes, Brazīlijas un Haiti elku kultos.

Šī garīgā būtne, sukubs vai inkubs, atkarībā no konkrētā gadījuma, noteiktās dienās ierodas piekopt seksuālas attiecības ar saviem upuriem, sievietēm vai vīriešiem, viņu laulības gultā. Te netiek ņemts vērā, vai laulātais draugs atrodas blakus vai ne. Mamī Vata pamudina uz izvirtību tikumos. Līdzīgi arī Dalilas gars izmanto nodevīgu viltību, lai pakļautu spēcīgu vīru, kas iekrīt tā tīklos un atver tam savu sirdi. "Dalila iemidzināja Samsonu savā klēpī… Tā viņa sāka pār to valdīt, un spēks no tā atkāpās" (sal. Tiesn 16, 6 - 21).

Kāda ļoti skaista jauna meitene, universitātes studente, bija iniciēta Mamī Vatas kultā un uzskatīja sevi par šī gara līgavu. Pašlaik viņa aktīvi nodarbojas ar prostitūciju, vēlas tajā iesaistīt arī savas biedrenes, visiem iespējamiem līdzekļiem dzenas pēc naudas un milzīgos daudzumos lieto alkoholu. Vīriešiem viņa ir kļuvusi par īstu slazdu.

Vienalga, vai sieviete ir precējusies vai nav, ciešot no inkubu dēmonu uzbrukumiem, viņa jūtas apkaunota un nelaimīga. Tam nav nekāda sakara ar erotiskām ainām vai iztēles veicināšanu. Sievietes apgalvo, ka dēmona pieskāriens ir līdzīgs čūskas ādai vai spalvainam pērtiķim. Kristietei, kuras miesa ir Svētā Gara templis, ir ļoti smagi un sāpīgi apzināties, ka neredzamā veidā viņu izvaro dēmons, kaut arī to sauc par garu vai dievību. Patiesībā, kā stāstījis tēvs Halters, te notiek krāpšana, jo dēmoniem, kritušajiem eņģeļiem, nav ne vīrišķa, ne sievišķa dzimuma, tāpēc tie nevar stāties dzimumattiecībās. Notiekošais ir pilnīgi meli, jo dēmons, izmantojot cilvēka sajūtas, pamudina viņu uz nešķīstības aktiem, kam nav nekāda sakara ar normālām seksuālām attiecībām.

Šķiet, ka sieviete - inkuba dēmona upuris - nevar izvairīties no šīs izvarošanas savā pašas gultā pat tad, ja blakus ir vīrs. Afrikāņu senču kultu kontekstā, kur uzskata, ka dzimtas gariem jeb voduniem ir tiesības uz dzīvajiem, gadās, ka vīrs, zinādams, kuru dienu inkuba dēmons apciemos viņa sievu, aiziet gulēt citā gultā, lai svešinieku netraucētu, sevišķi tad, ja sieva ir vodunu reliģijas piekritēja un līdz ar to šī gara sieva. Daži vīrieši par to jūtas tik pazemoti, ka konfliktu rezultātā laulība tiek šķirta. Nereti velns darbojas pagānu dievību, vodunu un pat senču garu aizsegā, lai apspiestu savus upurus.

Dieva Andarvara ļaundarības

Eksorcists Rufuss Pereira no Bombejas stāsta par hinduistu dieva Andarvara gadījumu. Saskaņā ar Indijā populāru ticējumu, šis dievs ir loti ļauns gars, kurš pakļauj sievietes; viņš ir baudkāres pilns un grib tās izvarot. "Nomocītās sievietes patiešām piedzīvo to, ka šis dievs naktī pie viņām atnāk un viņas izvaro. Viņas visas apgalvo, ka tas nav bijis sapnis. Viņas apraksta notikumu, it kā tas būtu reāli norisinājies, viņām nomodā esot. Kad es runāju ar viņu vīriem, biju spiests noticēt, ka šo sieviešu stāstītais ir patiesība." (Saruna ar Frānsisu Maknatu, 1977)

Ir ari citas pazīmes, kas norāda uz šādu dēmonisko atkarību. Inkuba gars aplenc savu upuri un uzmana, lai viņa nevarētu satikt vīrieti, kuru vēlētos apprecēt. Ja kāds pretendents ir neatlaidīgs un runā par laulībām, var notikt nelaimes gadījums vai vienkārši kas neparasts, piemēram, nepamatots konflikts, kas viņu spēj noskaņot pret jauno meiteni, kas līdz ar to izraisa šķiršanos. Ja šādas sievietes paliek stāvoklī, viņas zaudē bērnus spontānajos abortos, pēc tam kļūstot neauglīgas.

Ja jūs, gribēdami atbrīvoties no šīs atkarības, vaicāsiet padomu zīlniekiem, marabutiem vai šamaņiem, viņi jūs var pārliecināt, ka mīļā miera dēļ labāk noslēgt īstu laulību ar inkuba vai sukuba garu, dāvājot tam pūru, dāvanu vai vēl labāk - dzīvnieku upuri savienības apzīmogošanai. Lai noslēgtu laulību, piemēram, ar Mamī Vatu, šamanis var upurēt divus baložus, ietērpjot līgavu baltās drānās, izpušķojot viņas istabu ar baltas krāsas rotājumiem, uzceļot upura altāri, uz kura uzliek šīs

dievības attēlu, kā ari sveces, augļus, smaržas, balto mālu (kaolīnu). Kad savienība apzīmogota ar konsekrācijas buramvārdu formulām, tiek prasīts apstiprinājums, zilējot ar kauri gliemežvākiem. Tas ir zīlēšanas paņēmiens, kas kalpo kā izvaicāšanas un saziņas līdzeklis. Patiesībā seit notiek dēmoniska līguma noslēgšana, kas dēmonam dod tiesības darboties pilnīgi likumīgi. Upura stāvoklis kļūs arvien sliktāks, jo nakts "virs" vai "sieva" šādā veidā ienāk ari viņu dzimtas pēctečos un darbojas 110 vienas paaudzes otrā.

Cēloņi

Kā tad parasti tiek atvērtas durvis inkubu un sukubu dēmoniem mūsu dzīvē? Velns nekad neko nedāvina, viņš dod ar aprēķinu. Ja mēs izmantojam viņa laipnos pakalpojumus, tad vēlāk ir ļoti grūti lauzt noslēgto līgumu. Viņš liek mums samaksāt vēl vairāk nekā tikai par padarīto grēku. Kad esam no viņa saņēmuši kādus pārejošus labuntus, viltus baudas, pienāk ciešanu un verdzības laiks, kurā dēmons mums uzspiež savas iegribas, dzen mūs izmisumā, pamudina uz pašnāvību vai vājprātu. Parasti no sātaniskajām saitēm, apmātības un uzmācības mēs kļūstam atkarīgi tad, ja dodam nepārdomātus solījumus un iesaistāmies elku pielūgsmē, lai saņemtu materiālos labumus.

Nakts vīru un sievu iespaidu var skaidrot ar dažādiem cēloņiem. Naidīgu spēku pasaules ielenkti un pārliecināti, ka viņiem ir redzami un neredzami ienaidnieki, cilvēki - jo īpaši tradicionālo reliģiju kontekstā, kurām raksturīgas bailes, - tic, ka visām viņu nepatikšanām un dzīves problēmām allaž ir kāds apslēpts cēlonis.

No tā izriet nemitīga tiekšanās pēc drošības un aizsardzības, lai atvairītu nelaimi, neitralizētu lāstus un buršanu, atbrīvotos no burvju ietekmes. Kā pretstatu ļauno garu un nelabvēlīgo senču garu iespaidam cilvēks meklē atbalstu pie labajiem gariem, tā sauktajiem labvēlīgajiem senču gariem, senču dievībām vai dzimtas vai klana "vodu-niem". Lai gūtu veiksmi un izdošanos kādā pasākumā, atrastu labu vīru, ieņemtu bērnu, pasargātu gaidāmo bērnu, izdziedinātu slimību, cilvēks prasa padomu zīlniekiem, marabutiem, upurē dzīvniekus, nēsā talismanus, amuletus, gredzenus, jostas un citus priekšmetus, ko viņam iedod burvji. To darot, viņš garīgām būtnēm, nešķīstiem gariem dod tiesības viņu mocīt.

Tā dažās Āfrikas zemēs grūta sieviete, kas baidās, ka viņas bērnam var atgadīties kāda nelaime, dod solījumus ūdeņu, akmeņu, masku, koku un čūsku gariem, lai pasargātu bērnu. Kopš tā brīža bērns jau saskaras ar garu pasauli, un pirms viņa piedzimšanas vecāki viņu veltī gariem, slēdzot ar tiem līgumu, ko sola ik gadus atjaunot, veltot dzīvnieku upurus. Šos upurus viņi apņemas nest paši vai arī nākotnē, liels būdams, to dara pats bērns. Ja tiem neizdodas savu solījumu īstenot, viņi nonāk dēmonu varā, kuri tad arī viņus moka.

Kad kāds neauglīgs pāris uzskata, ka ir ļauna likteņa, burvestības vai lāsta upuris, un, gribēdami par katru cenu tikt pie bērna, vaicā padomu zīlniekam vai marabutam, tie viņiem iesaka vērsties pie senču dievībām vai gariem, apņemties nest šiem gariem upurus vai pat veltīt tiem savu bērnu, kad tas piedzims, dodot viņam gara - sargātāja vārdu. Līdz ar to bērns, kas uzticēts gara aizbildnībai, sasniedzot dzimumbriedumu, tiks pakļauts seksuālām uzmācībām.

Inkubu un sukubu dēmonu darbībai durvis iespējams atvērt ari tad. ja cilvēks ļaujas seksuālām novirzēm: masturbācijai, pornogrāfijai, seksuāliem sakariem ārpus laulības, seksuālām perversijām, pretdabiskām attiecībām. Dažreiz okulti dziednieki, šamaņi, marabuti. lieli ezo-tēriski skolotāji slimām, neauglīgām sievietēm vai tādām, kuras meklē vīru, piedāvā dziedniecības līdzekļus un pēc tam pieprasa, lai tās ar viņiem pārgulētu, tādā veidā realizējot savdabīgas "pirmās nakts tiesības". Ja viņas piekrīt sakariem ar šīm okultajām personām, durvis paliek atvērtas un vietā stājas inkubu dēmoni, kas sev pakļauj naivās sievietes.

Visbeidzot, atkarību no inkubu un sukubu gariem var izraisīt ari noburšana, konkrēti - tā dēvētā sārtā maģija, kas atraidītiem mīlniekiem ļauj iegūt partnerus, kuri viņus nevēlas, un ar tiem pārgulēt. Atteikšanās gadījumā gari atriebjas ar sitieniem vai izraisa vairākus abortus pēc kārtas tiklīdz sievietes kā upuri ieņem bērnu.

Daži apsēstības gadījumi

Tā kādas sievietes apsēstību izraisīja viņas vīrs, kurš piederēja sātanis-tu sektai. Gujot viņa starp sevi un vīru pēkšņi ieraudzīja briesmoni un aiz bailēm sāka kliegt. Sapnī viņa redz cilvēkus, kas nāk, lai ar viņu mīlētos. Tad viņai uzbrūk kaķi, suņi, lauvas. Pēc kāda laika viņa sāka smēķēt, dzert un lietot narkotikas.

Kāda jauna, neprecējusies, apmēram trīsdesmit gadus veca meitene, kas vēlējās apprecēties, aizgāja lūgt palīdzību dziednieku baznīcā. Tur viņu uzņēma, sarīkoja vīziju seansus, kas patiesībā bija zīlēšana ar vīziju palīdzību, lai viņas dzīvē atrastu aiztures cēloņus. Viņai paziņoja, ka kādas burvestības darbība ir apturēta. Tad viņai iedeva īpašas ziepes intīmo ķermeņa daju apmazgāšanai, lai piesaistītu vīriešus. Kopš tā brīža viņu regulāri sāka apmeklēt "nakts vīrs", un neviens vīrietis par viņu vairs neinteresējās.

Kādai citai sievietei, kuru bija sagūstījis inkuba dēmons, parādījās smagi traucējumi seksuālajā dzīvē, kad viņa divdesmit gadu vecumā bija ieņēmusi savu pirmo bērnu. Uzreiz pēc dzemdībām dēmons viņai sāka uzspiest savas greizsirdīga un tirāniska "nakts vīra" tiesības, un viņa pieredzēja šausmīgus murgus. Katru nakti, par spīti viņas protestiem, gars viņu izvaroja, pieņēmis nepazīstama vīrieša izskatu. Viņa aiz dusmām raudāja. Tad viņa iepazinās ar kādu vīrieti, kurā iemīlējās. Šis vīrietis viņai izrādīja savas simpātijas, apciemoja apmēram divus mēnešus, pēc tam pazuda. Tad dēmons sāka pie viņas ierasties tā vīrieša izskatā, kurš bija viņu atstājis un kuru viņa mīlēja. Izmisumā viņa nodevās masturbācijai, tādējādi seksuālās atkarības saites padarot vēl ciešākas. Kādu nakti sapnī dēmons, pieņēmis kāda sievietei pazīstama ievērojama vīra izskatu, uzvilka viņas pirkstā gredzenu, lai apzīmogotu laulību. Slazds aizcirtās. Viņas ģimenes locekļi un apkārtējie izrādīja viņai neizskaidrojamu naidu, turklāt viņai sākās dažādas fiziskas kaites. Uzspiestajā bezlaulībā viņa nodzīvoja vairāk nekā divdesmit gadu.

Taču visu šo laiku sieviete ienīda viņai uzmāktās seksuālās attiecības.

Sievietēm, kuras cieš no "nakts vīru" seksuālajiem uzbrukumiem un apzināti šīs attiecības noraida, jāpalīdz. Rūpīga garīga uzklausīšana var atklāt viņu saišu cēloni. Taču pasīva pakļaušanās vai pat piekrišana šo garu uzmācīgajai darbībai var viņas bīstami sasaistīt tik ļoti, ka atbrīvošana var nebūt vairs iespējama.

Es vairākkārt aizlūdzu par kādu jaunu "nakts vīra" apsēstu meiteni. Atbrīvošana kavējās. Reiz, kad viņa atkal sūdzējās par savām likstām, Svētais Gars man parādīja neveiksmes cēloni, un es viņai stingri sacīju: "Izbeidz! Tagad es saprotu. Šie seksuālie sakari, ko velns uzspiež, tev patik." Viņa viltīgi pasmaidīja un atbildēja: "Jā, tā ir, piedod man, brāli."

"Ak, Kungs, vienīgi Tu zini, kas ir cilvēkā," es sev teicu. Kad viņa beidzot piekrita palīdzēt, lai veicinātu atbrīvošanu, tad tā arī neatgriezeniski iestājās.

Atbrīvošanas priekšnoteikumi

Atbrīvošana no seksuālām nakts vīru vai sievu uzmācībām iespējama tikai tiem, kas saņēmuši kristību. Taču ir svarīgi atrast īsto uzbrukumu cēloni, citādi, pat ja pār upuriem tiek izdarīts eksorcisms, ļaunais gars attālinās tikai uz kādu laiku, dodot viņiem vienu vai divas nedēļas ilgu atelpu. Pēc tam, it kā iepriekš būtu bijis piespiests ar varu atstāt pakļauto ķermeni, viņš atkal atgriežas un ņem to savā pārziņā.

Lai saprastu šīs ļaunprātīgās uzmācības iemeslu, notikumi pagātnē jāpārskata līdz pat zēna vai meitenes ieņemšanas brīdim, mātes miesās pavadītajam laikam vai piedzimšanai.

Visbiežāk sākumā atklāj, ka pirms bērna dzimšanas vecāki vai vecvecāki devuši solījumus, veltījuši bērnu dievībām vai gariem, nesuši ieražu noteiktos upurus ar dzīvnieku nokaušanu, lai iegūtu aizsardzību vai labvēlību. No tā brīža zem garu vai dievību identitātes apslēptais dēmons uzskata, ka bērns pieder viņam, tāpēc izrīkojas ar viņu pēc sava prāta.

Ja kristības brīdī netiek veikti eksorcismi nolūkā šo varu salauzt, dēmons regulāri manifestējas sievietes vai vīrieša dzīvē. Tāpēc, lai personu tiešām atbrīvotu, jālauž vecāku vai pašas ieinteresētās personas noslēgtais līgums. Šī saišu saraušana Jēzus Vārda autoritātē notiek ar atbrīvošanas lūgšanu, kuras laikā ieinteresētajam, nelabprātīgajam sātaniskās atkarības upurim jāizsaka svinīga atteikšanās, patiess un neatsaucams laulības šķiršanas pasludinājums, lai sasaistītu un padzītu inkubu vai sukubu garus''-.

' Jēzus Vārdā uzvarēti nakts vīri

Kada jauna meitene, vienīgā kristiete savā pagāniskajā ģimenē, bija veltīta vodunu dievībām, kas manifestējās vairāku nakts vīru veidolā, pastāvīgi viņu spīdzinot. Tie bija pilnīgi nobloķējuši viņas jūtu dzīvi. Neviens vīrietis par viņu neinteresējās. Par viņu aizlūdza lūgšanu grupā. Uzmācības kļuva vājākas, un viņa sajutās spēcīgāka, lai varētu pretoties. Kādu nakti viņa miegā varonīgi aizstāvējās un sakoda savus uzbrucējus, tā ka tiem sāka tecēt asinis. No rīta viņa uz spilvena ieraudzīja asinis.

Kad viņa atnāca pie manis, es lūdzu, lai viņa piedod vecākiem. Es izteicu Jēzus Vārda autoritātes lūgšanu, svaidīju viņas miesu ar svētīto eļļu, iemācīju noskaitīt lūgšanu par viņas atbrīvošanu. Dēmoni atkāpās. 'Tomēr," viņa man stāstīja, "notika vēl viens nikns dēmonu uzbrukums, kas cieta neveiksmi, jo es viņiem uzkliedzu: "Jēzus Vārdā jūs esat uzvarēti." Mana ticība nostiprinājās, bailes pazuda. Pēdējā uzbrukumā, ko piedzīvoju, dēmoni bija kā nikni suņi, kas rēja uz mani, nespēdami tikt man klāt."

Kad par šo personu aizlūdzu otrreiz, viņas vecāku noslēgtā okultā laulība starp viņu un voduna gariem tika lauzta, un šobrīd viņa ir atbrīvota.

Lai sarautu saites ar nakts vīriem un sievām, apsēstā persona, kad tā spērusi soļus uz atgriešanos, var noskaitīt lūgšanu Nr. 32 303. Ipp., bet pirms tam var lūgties ercenģeļa Rafaēla litāniju un Atbrīvošanas Dievmātes litāniju 265. un 249. Ipp.

Reiz, lai atbrīvotu kādu "nakts vīru" apsēstu sievieti, es liku viņai šo lūgšanu nolasīt trīs reizes Vissvētākā Sakramenta priekšā. Blakus kāda viņas draudzene lūdzās rožukroņi, lai viņu atbalstītu. Kad šī sieviete atkal atnāca pie manis, viņa nolasīja lūgšanu par svētības Gara veiktu atbrīvošanu (Nr. 27). Nobeigumā es izteicu autoritātes lūgšanu, uzliekot viņai rokas un svaidot vinu ar svētīto eļļu. Atbrīvošana notika.

NELIKUMĪGU SEKSUĀLU SAVIENĪBU SEKAS: DVĒSELES SAITES

Kas ir dvēseles saites?

Domājot par laulības saišu vienotu vīrieša un sievietes aicinājumu, dzejnieks Šarls Pegī rakstīja: "Vīrietis un sieviete ir kā divas saliktas rokas mūžīgai pielūgsmei vai arī kā divi savažoti delmi mūžīgam nosodījumam." Dvēseles var saistīties mīlestībā un draudzībā, tāpat tās var saistīties ari perversās vai Dieva aizliegtās attiecībās. Tas ir vissliktāk.

Bībele mūs iepazīstina ar Dāvida un Jonatāna, Saula dēla, piemēru. Viņu dvēseles vienoja šķīsta draudzība, uzticības un nesavtības paraugs. Šī egoisma neapēnotā, ar Dieva gribu saskaņotā pieķeršanās nesa labus augļus, kuri dāvāja spēju atdot savu dzīvību drauga labā (sal. Jņ 15, 13).

"Kad viņš bija beidzis runāt ar Sauļu, tad Jonatāna sirds saistījās ar Dāvida sirdi, un tie viens otru iemīlēja; un Jonatānam viņš bija tikpat kā viņa paša dzīvība…" "Jonatāns noslēdza savstarpēju derību ar Dāvidu tādēļ, ka tie viens otru mīlēja kā savu paša sirdi" (sal. 1 Sam 18, 1.3).

Laulāto savienībā divas personas kļūst par vienu un viens no otra saņem labāko, ja tie viens otru mīl patiesi, vai arī sliktāko, ja starp tiem ir naids, dusmas un egoisms. Kad divas personas saistītas dvēseles saitēm, tad tas, kura vēlmes ir egoistiskas un rīcības iemesli - netīri, var otru izmantot un muļķot. Tā arī Dieva nosodītās attiecībās, piemēram, seksuālos sakaros starp personām, kas nav dzīvesbiedri, dvēseles saites vienu no partneriem padara par vergu, kas atkarīgs no otra fiziskajā, psiholoģiskajā, emocionālajā un garīgajā sfērā.

Dvēseles saites laulībā

Spēcīgākās dvēseles saites izveidojas laulāto savienībā, jo, iedibinot laulību, Dievs ir gribējis, lai cilvēks atstātu savu tēvu un māti, pieķertos savai sievai un kļūtu ar to "viena miesa" (Rad 2,24), lai būtu vienoti miesā un dvēselē. Šī noslēpumainā savienība pēc to attiecību parauga, kādas pastāv starp Kristu un Viņa Baznīcu, ir pielīdzināma mūsu dvēseles

savienībai ar Kunga mīlestibu. Sētais Pāvils sacīja: "Dzīvoju ne vairs es, bet mani dzīvo Kristus" (sal. Gal 2, 20). Dvēseles saites, ko veido seksuālās attiecības laulāto starpā, ir unikālas, jo cilvēks radīts, lai būtu saistīts tikai ar vienu sievieti. Tā kā dvēseles saites ir ļoti stipras, Dievs nav gribējis, nav paredzējis laulāto derības laušanu. "Vīri, mīliet savas sievas, tāpat kā arī Kristus mīlējis Baznīcu un Sevi atdevis par viņu. Tā ari vīriem jāmīl savas sievas kā sava miesa. Kas savu sievu mīl, tas mīl pats sevi" (Ef 5, 25. 28). 'Tāpēc," Jēzus pasludina, "ko Dievs ir savienojis, to cilvēkam nebūs šķirt" (Mk 10,9). Tādēļ mīlestības austās un Dieva, laulāto derības trešā partnera, svētītās saites ir "spēcīgas kā nāve" vai vēl stiprākas kā nāve, jo "lieli ūdeņi nespēs apdzēst mīlestību, nedz straumes to applūdināt" (sal. Dz 8, 6 - 7).

Vēlēšanas dziedināt dveseles saites

Astoņpadsmit gadu vecumā kāds jauneklis, draugu pamudināts, pirmo reizi piedzīvoja seksuālas attiecības ar prostitūtu. Daudzus gadus vēlāk, kad bija kjuvis par ievērojamu vīru sociālajā un reliģiskajā sfērā, miegā viņu sāka vajāt fantāzijas un erotiski sapņi; tajos viņš bija kopā ar kādu nepazīstamu sievieti, kuras seju neredzēja. Atkarība bija tik stipra, ka viņš masturbēja un nevēlējās precēties. Kad biju viņu uzklausījis un arī aizlūdzis, Kungs Jāva viņam atcerēties pirmo seksuālo sakaru. Viņš atzinās savā grēkā. Mēs kopīgi lūdzāmies par dvēseles saišu saraušanu, un viņš tika atbrīvots un dziedināts. Tas man atgādināja notikumu ar nepiedzīvojušo, neprātīgo jaunekli, par ko stāstīts Sakāmvārdu grāmatā. Lūk, kā tas beidzas: 'Tā pievilina viņu savām runām, gludenām lūpām tā piedabū viņu, viņš tūliņ tai seko kā vērsis uz kaušanu vai kā trakais, ko savalda ar važu, kamēr bulta pār-šķe] tam aknas - kā putns, kas traucas cilpā un nezina, ka būs pagalam!… Ceļš uz pazemi - viņas nams, lejup tas vada uz nāves kambariem" (sal. Sak 7, 21 - 23. 27).

Grēkā aizsāktu attiecību sekas ir nopietnas. Tāpēc Dievs mūs no tādām iesaka sargāties. "Vai jūs nezināt, ka jūsu miesas ir Kristus locekļi? Vai es paņēmis Kristus locekļus, padarīšu tos par netikles locekļiem!

Nekad ne! Vai jus nezināt, ka tas, kas ar netikli saietas, ir viena miesa ar to? Jo ir sacīts: 'Tie abi būs viena miesa"" (1 Kor 6, 15 - 16).

Dvēseles saites ārpus laulības

Seksuālās attiecības pirms vai ārpus laulības noslēpumainā veidā var savienot dvēseli ar viena vai vairāku partneru dvēseli.

"Kādēļ tev skurbt, mans dēls, no cita sievas, kādēļ skaut svešinieces krūtis? Jo Kungs redz visas cilvēka gaitas un paver tam visus ceļus. Paša apgrēcības tver viņu, neganto. Sava grēka saitēs viņš noķerts. Nu tam jāmirst, jo netika pārmācīts un ir mūžības pilns - no tās viņš skurbst!" (sal. Sak 5, 20 - 23).

Dvēseles saites, kas radušās nelikumīgās seksuālās attiecībās ārpus laulības, kādu Dievs to ir gribējis, var būt tikpat spēcīgas kā tās, kas nodibinātas laulāto savienībā. Dažreiz tās nostiprinās uzreiz pēc pirmā seksuālā sakara, neatkarīgi no tā, vai šis sakars bijis gribēts, vai arī notikusi izvarošana. Tā bija ar Dinu un Šehemu, par kuriem stāstīts Radīšanas grāmatā (34, 1-4). "Dīna, kas bija Leas meita un kuru tā bija dzemdējusi Jēkabam, gāja iepazīties ar tās zemes meitām. Un viņu ieraudzīja Šehems, hīviešu valdnieka Hamora dēls, un viņš to paņēma, gulēja pie tās un nodarīja tai varas darbus. Un viņa sirds pieķērās pie Jēkaba meitas Dinas, un viņš iemīlēja jaunavu un runāja laipnīgi ar viņu. Un Šehems sacīja savam tēvam Hamoram: "Iegūsti man šo meitu par sievu"." Patiesībā Šehems Dinu nemīlēja. Izvarojis Dinu, viņš iedegās pret to kaislībā un iekāroja. Izvarošanas grēks bija sasaistījis viņu dvēseles.

Otrā Samuēla grāmata (13, 1 - 17) vēstī par Amnonu, Dāvida dēlu, kurš nodara pāri savai pusmāsai Tamārai. Nešķīstības gars Amnonu bija nomocījis gluži slimu, tādēļ viņš izlietoja viltību, lai piesaistītu Tamāru sev. Kad viņš gribēja ar to pārgulēt, viņa sašuta un atteicās. Viņa sacīja, lai viņš labāk iet,un lūdz Dāvidam viņu sev par sievu, lai viss notiktu, kā nākas. Taču "Amnons, būdams stiprāks par viņu, to izvaroja un . piegulēja". Kad nu viņš šo kauna darbu bija padarījis, ļaunās saites, kas viņu saistīja, pārvērtās mežonīgā naidā. "Pēc tam Amnonu pēkšņi pārņēma dziļš pretīgums pret Tamāru, šī nepatika pret to bija vēl spēcīgāka par neseno milestību", un viņš to aizdzina, likdams, lai kalps viņu izmet lauka.

tātad seksuālie sakari dvēselē auž sarežģītas saites, kuras saraut ir ļoti gniti. Gadījuma rakstura dēka var izraisīt ilgstošas attiecības ar nepatīkamam sekām, piemēram, kad viens no partneriem tirāniski sāk pār otru valdīt. Dažreiz vīrietis var pazemot sievieti un darīt viņai pāri, taču sieviete nespēj vai negrib no šis atkarības tikt vaļā. Lai kā ari viņa pūlētos no si virieša šķirties, viņa tomēr jūtas piespiesta atkal un atkal pie tā atgriezties, kaut ari šis vīrietis viņu seksuāli izmanto un izturas nicinoši. Var būt arī tā, ka vīrietis, kas dvēselē saistīts ar vieglprātīgu sievieti, pacieš viņas untumus, apgalvodams, ka "viņa tam ir kā pieaugusi pie sirds".

Dveseles saišu gūstekņi

Sabiedrībā pazīstams, cienīts biznesmenis, ģimenes tēvs, precējies ar cienījamu sievieti, izjuta spēcīgu pamudinājumu uzturēt seksuālas attiecības ar vairākām citām sievietēm. Kāda jauna meitene, viņa upuris, sapratusi, ka šis vīrietis ar viņu tikai rotaļājas, nolēma viņu atstāt. Taču vīrietis ,viņu spīdzināja un darīja visu, lai tikai atkal satiktu. Pakļāvusies dīvainam fiziskam valdzinājumam, viņa atkal piekāpās. Drīz vien viņa konstatēja, ka gaida bērnu. Viņa bija kļuvusi par gūstekni dvēseles saitēm, kas viņu saistīja ar šo vīrieti, un apburto loku pārraut vairs nespēja. Kādai sievietei gadījās līdzīga kļūme. Reiz nedējas nogalē kādās viesībās viņa satika vīrieti, ar kuru alkohola iespaidā pārgulēja. Pēc tam viņa sajuta spēcīgas saistības, atkarību, tāpēc gadiem ilgi, pat tad, kad bija jau precējusies un ģimenes māte, pastāvīgi tiecās pēc šī vīrieša, lai atjaunotu attiecības. Viņa tam nemitīgi zvanīja. Viņu mocīja dvēseles saites, kas uzturēja viņas baudkāri, un viņa centās darīt visu, lai tikai šo vīrieti satiktu, kaut arī bija viņam gluži vienaldzīga. Kāds jauns cilvēks, kura tēvam bija atbildīgi pienākumi draudzē, dzīvoja izlaidīgu dzīvi un lielījās ar saviem seksuālajiem iekarojumiem. Viņš satika jaunu, godīgu, labi audzinātu meiteni, kas negribēja ar viņu gulēt. Sī noraidījuma sarūgtināts, viņš meiteni izvaroja, taču pēc tam nekādu interesi vairs neizrādīja. Meitene sāka just slimīgu tieksmi pēc viņa un drudžaini centās viņu atkal satikt. Viņa bija kritusi par upuri spēcīgām dvēseles saitēm.

Dvēseles saišu sekas

Dvēseles saites ar savu partneri, vīrieti vai sievieti, Dieva gribētas savienības ietvaros var būt svētība, bet nelikumīgas savienības gadījumā -lāsts. Viegli ir ļauties velna maldinošajām ilūzijām, kas kļūdu parāda kā patiesību, ļauno kā labo. Cilvēks - laulības pārkāpējs bez grūtībām spēs attaisnot savus darbus, jo, satiekot citu sievieti, viņam šķiet, ka atgriežas dzīvesprieks, iesākas jauns piedzīvojums, kas rosinās, stimulēs viņa seksuālo enerģiju. Viņš līksmos kā jauns mīlētājs, klausoties partneres glaimos, un viņam liksies, ka beidzot viņš sagaidījis īsto mīlestību. Viņš saka sev, ka viņam būtu vajadzējis sastapt šo sievieti agrāk un apprecēt tieši viņu. Lai cik labus ieganstus viņš arī izdomātu laulības pārkāpuma attaisnošanai: "Mēs viens otru patiesi mīlam, brīnišķīgi saprotamies, domājam precēties", Kijnga acīs tas tomēr nav kaut kāds kārtējais piedzīvojums, bet gan grēks ar neaprēķināmām sekām. Jo Dievs nevienam nav devis atļauju grēkot. Slikts koks nevar nest-labus augļus. "Ja sakne ir svēta, tad arī zari" (Rom 11, 16).

"Vai cilvēks var nēsāt uguni azotē tā, lai viņa drēbes neaizdegtos? Vai cilvēks var staigāt pa kvēlām oglēm tā, lai viņa kājas neapsviltu? Tāpat -kas iet pie cita sievas - netiks attaisnots, ja pieskaras tai!'! (sal. Sak 6, 27 - 29). Tādēļ Kungs mums saka: "Bēdziet no netiklības! Katrs grēks, ko cilvēks dara, ir ārpus miesas, bet kas netiklību piekopj, tas grēko pret savu miesu" (1 Kor 6, 18). v

Vieglprātīgas būtnes ar dalītu dvēseli nespēj rast seksuālo apmierinājumu laulībā. Viņu klaiņošana var novest pat līdz perversijām. Viņu nešķīstās domas, aptraipītās emocijas un iztēle rosās tikai ap kādreizējiem iekarojumiem un modina fantāzijas, kas šos cilvēkus sagrauž kā vēzis. Viņiem ir grūti atbrīvoties, jo viņus saista daudz saišu.

Par laimi, lai cik smags arī būtu mūsu grēks, Jēzus mūs no tā atbrīvo, ja mēs vēlamies atgriezties un nākt pie Viņa, lai kajpotu Viņam no visas sirds un piedotu tiem, kas mums nodarījuši ļaunu. Jēzus Asinis atbrīvo gūstekņus un sarauj mūsu saites,- šķīstī mūs no traipiem, padara viengabalainas mūsu sašķeltās sirdis, atjauno mūs mūsu pirmajā nevainībā. Ar autoritātes lūgšanu Jēzus Vārdā mēs varam tapt brīvi (sal. Mt 18, 18),izrauties no dvēseles saišu un kaitīgo attiecību žņaugiem, kas izraisīja seksuālo verdzību un atkarību no mūsu tagadējiem un bijušajiem sakariem.

Dvēseles saišu saraušanai jūs varat noskaitīt Atbrīvošanas Dievmātes litāniju (249. Ipp.), Jēzus Asiņu uzvaras litāniju, Nr. 13 (243. Ipp.), pēc tam lūgšanu Nr.31 (302. Ipp.), un visbeidzot lūgšanu par atbrīvošanu svētības Garā, Nr.27 (296. Ipp.).

ABORTA NEGANTĪBA

Dieva Vārds

• "Manus darbus redzēja Tavas acis, un Tavā grāmatā tie visi ir ierakstīti; dienas ir noteiktas, iekams bija viena no tām" (Ps 139, 16).63

• "Pirms nekā tevi izveidoju mātes miesās, Es tevi pazinu, un, pirms nekā tu nāci pasaulē, Es tevi svētīju un izredzēju tevi par pravieti tautām" (Jer 1, 5).

• "Nolādēts, kas ņem dāvanas, lai izlietu nenoziedzīgas asinis!" (sal. At 27, 25).

Apspiešana un netaisnība pret vājajiem un neaizsargātajiem ir ļoti smagi pārkāpumi Dieva acīs. Ari mazulim mātes miesās nav neviena cita palīga, izņemot vecākus, kas viņu aizsargā. Tas ir dīvaini, ka mūsdienās daudzi, kas cīnās pret sociālajām un rasu netaisnībām, aizstāv invalīdus un genocīda apdraudētas iedzīvotāju grupas, vienlaikus attaisno un veicina abortus.

Kāpēc cilvēki, kuri nosoda varmācību pret maziem bērniem un ierosina prāvas pret vecākiem, kuri spīdzina savus bērnus, nejūt nekādu līdzcietību pret to vismazāko, kurš vēl atrodas mātes miesās? Vai nav tiesa, ka tikko piedzimušais mazulis, kuram, kad viņš piedzims, tiks

[63 Psalmi latviešu vai. citēti saskaņā ar: Vecās Derības Svētie Raksti, Psalmi, pec jauna Romiešu Psalterija tulkojis pr. St. Mozga, Čikāga 1961).]

veltīts tik daudz rūpju un kurš nākotnē kļūs par mazu zēnu vai meiteni un vēlāk par pusaudzi, veidojies tieši no šīs cilvēciskās būtnes augļa? Kālab brīnīties par varmācību un slepkavībām mūsu sabiedrībā, ja mātes ar tēvu piekrišanu un varas iestāžu līdzzināšanu nogalina savus bērnus, sagādājot mazajai personai briesmīgas ciešanas?''4

'Tiesības uz dzīvību bērnam ir no ieņemšanas brīža. Tiešs, brīvprātīgi izdarīts aborts kā mērķis vai kā līdzeklis, ir "kauna darbs", smags morāles likuma pārkāpums. Baznīca šo noziegumu soda ar kanonisko ekskomunikācijas sodu."64 'Tev nebūs nogalināt bērnu ne aborta ceļā, ne nonāvēt viņu pēc dzimšanas", teikts Didahes katehismā.

Dievam, kurš mūs jau veidojis mātes miesās (sal. Ps 139,13), aborts, lai kāds ari būtu tā attaisnojums, ir slepkavība, grēks, kas mūs pakļauj lāsta varai. Aborts patiešām var būt dēmoniskas uzmācības iemesls laulībā, ģimenes dzīvē, īpaši bērnu un pēcnācēju dzīvē. Dēmoniskas atkarības risks pastāv tad, ja aborta grēks nav atzīts vai apslēpts grēksūdzes sakramentā. Tādā gadījumā tas var kļūt par atvērtām durvīm "atstum-tības, slepkavības vai nāves gariem, kuri var manifestēties".66

Eksorcists priesteris dons Gabriēle Amorts raksta: "Ir kāds cēlonis, kas darbojas ne tik daudz pats par sevi, cik sarežģī pārējos apstākļus; ar šo cēloni biedinošā veidā sastopamies, kad veicam eksorcismus, un tas ir aborta noziegums. Šādā gadījumā atbrīvošana prasa daudz vairāk laika. Pašreizējā situācijā, kad sabrūk ģimene un morāle, nocietinātī-bai grēkā ir daudz lielāka ietekme nekā tas bija pagātnē, un sekas ir tādas, ka šobrīd pieaug to personu skaits, kuras cieš no dēmoniskiem traucējumiem."67

64 ASV Āfrikā iztērē daudz vairāk naudas abortu veicināšanai un sterilizācijai nekā AIDS apkarošanai. Šo apsūdzību ir izvirzījusi aģentūra FIDES, kas kā piemēru min Nigēriju, Tan-zāniju un Ugandu, kur USAID (Organizācija starptautiskās attīstības atbalstam) iemaksātās summas bērnu dzimstības novēršanai un ierobežošanai divkārt pārsniedz slimnieku ārstēša-■ nai atvēlētos līdzekļus.

[65 KBK 2322.

66 Grehems Douvs, op. cit., 46. lpp.

67 Dons Gabriēle Amorts, Nouveaux rйcits d'un exorciste, izd. F. - X. de Guibert, 1993., Parīze, 72. lpp.]

Kā rīkoties sievietei, kura izdarījusi abortu?

Es nevēlos pastiprināt vainas apziņu personām, kuras izdarījušas abortus. Vienkārši ir svarīgi norādīt ceļu, kā izlīgt ar Dievu, abortētajiem bērniem un pašām ar sevi, jo citādi pagātnes nasta var izpostīt visu dzīvi.

Kad kāda persona, kuras izdarījusi abortu, pirmo reizi apzinās savu grēku, tad svarīgi, ja tā sirdī nožēlo izdarīto un izsūdz grēkus un paļaujas uz mūsu žēlastībā bagātā Dieva piedošanu. Pēc tam viņai jālūdz piedošana abortētajiem bērniem un jāaizlūdz par viņu "dziedināšanu", jo bērna dvēsele un gars Kungā turpina augt, lai arī ir jānes izciestais kaitējums, atstumtība un ievainojumi. Dažreiz vecāki saka: "Sapnī redzēju savu bērnu. Kopš aborta pagājuši četri gadi, un viņš izskatījās kā četrgadīgs."

Taču grēksūdze vien visu uzreiz neatrisina. Jums jānožēlo grēki, izlabojot nodarīto ļaunumu un ejot iekšējās dziedināšanas ceļu. Katrs mazulis ir Dieva dāvana, ko sieviete saņem, kļūdama grūta. Taču, izdarot abortu, dāvana tiek noraidīta. Šis grēks ir ļoti smags, jo tas nozīmē vislielākās Dieva dāvanas noraidīšanu. Svētajos Rakstos auglība ir attēlota kā kaut kas vērtīgs, par ko priecājas, un nevis kā slimība, no kuras pat jāizvairās… Dievs dāvā dzīvību kā svētību.

"Ikviena cilvēka dzīvība no ieņemšanas brīža līdz pat nāvei ir svēta, jo dzīvais un svētais Dievs cilvēku vēlējies viņa paša dēļ un pēc Sava attēla un līdzības."®* Dievs jums deva šo dāvanu, uzticēja jums šo mazo, topošo būtni, lai kristības brīdī jūs to atkal atdotu Viņam un lai tā kļūtu par Dieva bērnu, bet jūs atteicāties. Tagad, kad jūs atgriežaties pie Dieva, lai "nokārtotu nesaskaņas", jūs varat - un jums tas jādara - pieņemt šo dāvanu jau tad, kad Dievs jums ir piedevis. Tas ir solis uz atgriešanos, pazudušā dēla mājupceļš, kad viņš ir pārdomājis un mainījis savus nodomus.

\ _

Te minēts tas, ko konkrēti jūs varat darīt:

- izsūdzēt grēku; lūgt Dievam piedošanu par dāvanas - bērna - noraidījumu un nožēlot, lai "atlīdzinātu zaudēto";

- dot bērnam vārdu;

- lūgt viņam piedošanu par to, ka atstājāt un ievainojāt vai nepiešķīrāt viņam pienācīgu apbedīšanu;

- aizlūgt par viņa "dziedināšanu" un par jūsu iekšējo dziedināšanu; pateikt, cik ļoti jūs viņu mīlat un ka vēlaties viņu pieņemt no Dieva, vēlreiz dāvāt viņam dzīvību;

- pasūtīt Sv. Misi un tajā piedalīties, lai pateiktos dievam par šo bērnu un labprātīgi atdotu to Viņam, izsakot, piemēram, šādu lūgšanu:

LŪGŠANA

Ikvienas cilvēciskas būtnes dzīvība ir Tavās rokās, Kungs Jēzu. Tu esi sacījis: "Kas tādu bērnu uzņems Manā Vārdā, tas uzņems Mani" (sal. Mt 18, 5).

Tagad es pieņemu bērnu, kuru Tu man devi, es uzņemu viņu Tavā mīlestībā un apliecinu, ka mīlu viņu tā, kā Tu viņu mīli; es saņemu viņu no Tevis kā lielu dāvanu savā klēpī, lai viņš tajā augtu mēnesi pēc mēneša līdz pat piedzimšanai. Es vēlos viņam dāvāt dzīvību, lai viņš būtu laimīgs.

Es uzticu Tev šo mīļoto bērnu no visas sirds. Es viņu uzticu Tavai Mātei, manai Mātei, viņa Mātei - Jaunavai Marijai krusta pakājē, lai viņa to ieliek Tavā atvērtajā un caurdurtajā*sānā, Tavā svētajā Sirdī, Jēzu. Žēlsirdīgais Kungs, dziedini mani un atbrīvo pilnībā manu garu no visām sāpīgajām atmiņām, no visām traumām. Lūdzu, dziedini manu bērnu no visiem viņa atstumtības ievainojumiem, no ikviena nāves gara; piepildi viņu ar Savu mieru un prieku, lai viņš Tevī gavilētu mūžīgi.

AMEN.

Ieteikums priesteriem - biktsteviem

Priesteriem, kuriem kāda sieviete izsūdzējusi aborta grēku, tēvs Raimonds Halters iesaka būt uzmanīgiem. Pēc grēksūdzes un absolūcijas Kungs grēku piedod, tomēr svarīgi salauzt arī atkarību no nāves vai pašnāvības gara, kas, iespējams, šo personu nomāc. "Šāda pieredze

bijusi manā praksē," viņš stāsta. "Kāda, persona atnāca izsūdzēt aborta grēku, es mēģināju viņai palīdzēt, viņu mierināt, lai viņa atgūtos, taču pēc divām nedēļām uzzināju, ka viņa izdarījusi pašnāvību. Kāpēc, mans Dievs? Ko es biju piemirsis? Es nezināju, ka ir jālūdz, lai salauztu nāves garu.

Citā reizē es aizlūdzu par kādu personu, par kuru domāju, ka viņa ir atbrīvota, taču viņa nebija man stāstījusi par izdarītajiem abortiem. Visu laiku viņu vajāja nāves gars. Viņa gribēja izdarīt pašnāvību, nevis iet pie priestera. Par laimi, Kungs viņai palīdzēja atnākt, taču par būtisko viņa nerunāja. Tad es redzēju šādu ainu: no viņas vēdera, dejodama gaisā, izlīda čūska. Jautāju: "Vai tu man stāstīji par abortiem, kas tev bijuši?" Viņa sacīja: "Nē, man bija bail." Pēc tam es uzklausīju viņas grēksūdzi un atbrīvoju viņu no nāves gara, un viņa bija pilnībā atbrīvota."69

Bērna raudas

Kāda sieviete, farmaceite, pēc smagas operācijas palika stāvoklī. Baidīdamās, ka bērns nebūs normāls, viņa izdarīja abortu. Pēc kāda laika viņai piedzima trīs citi bērni. Desmit gadus vēlāk viņa savu grēku izsūdzēja priesterim. Nākamajā naktī viņa savā istabā dzirdēja raudam mazuli; tas turpinājās trīs dienas. Viņa aizgāja paskatīties, vai neraud viņas bērni, taču nē - tie gulēja mierīgi. Viņas māte, ar kuru viņa dzīvoja, arī bija dzirdējusi, ka kāds raud. Tā viņa saprata, ka tas nebija iztēles auglis un ka tiešām viņa bija dzirdējusi mazuja raudas. Viņa par to pastāstīja priesterim, kurš par abortēto bērnu ieteica pasūtīt Sv. Misi un viņu nokristīt. Pēkšņi viņa iedomājās, ka viņas mazulis sapratis, ko viņa izdarījusi, un redzējis, kā viņa mīl trīs pārējos bērnus, bet nebija gribējusi, lai piedzimtu viņš. Sieviete sāka raudāt un lūdza piedošanu abortētajam bērnam, apsolot lūgties par viņu un viņu mīlēt. Viņa sarunājās ar to kādas divas stundas. Beigās viņa izdzirdēja saucienu. Jēzus viņai teica: 'Tagad pietiek."

Pēc tam viņa bērna raudas nekad vairs nedzirdēja. Reiz, aizlūdzot un domājot par šo mazuli, viņa sajuta, ka viņš ir līdzās un saka: "Māt!"

Pēc tēva Rufusa Pereiras stāstījuma

Mirušo liturģija dzīvo dziedināšanai

Sievietēm, kuras izdarījušas abortu, kurām bijuši spontānie aborti vai ārpusdzemdes grūtniecība vai kuru bērni miruši pirms kristības, var noorganizēt Lieldienu liturģiju iekšējai dziedināšanai, lūdzot, lai šis sievietes dod savam bērnam vārdu. Tādā veidā personiskā saikne ar bērnu kļūst konkrētāka. Šis vārds jāsaņem ticībā, lūdzot Dievu. Tas ir pirmais vārds (vai pirmie vārdi), kas jums ienāk prātā. Var bērnam piešķirt to vārdu, par kuru domāts pirms aborta, spontānā aborta vai bērna nāves. Abortētais mazulis jāpasniedz kā upurdāvana kristību ritā Sv. Mises laikā. Šajā nodomā tiek noorganizēta neliela liturģija. Māte uzraksta sava bērna vārdu uz zīmītes, noliek uz altāra, kur to atstāj visu euharistisko svinību laiku. No jauna dāvāt savu bērnu Dievam nozīmē uzdāvināt Dievam to, no kā jūs atteicāt. Tagad gluži vienkārši atdodat atpakaļ.

Stasta viens no pirmajiem aizlūdzējiem par ciltskoka dziedināšanu*

"Lūgšanas par bērniem, kuriem nebija iespējams piedzimt, ir īpašs aspekts ciltskoka dziedināšanas kalpošanā. Tas attiecas uz nedzīvi dzimušiem bērniem, spontānajiem abortiem, ārpusdzemdes grūtniecību un abortētiem bērniem… 68% no vairāk nekā 400 Dr. Keneta Makola pacientiem, kuri cieta neirotiskas anoreksijas dēj, bija nepieciešams aizlūgums par kādu. zaudētu bērnu, lai viņi tiktu dziedināti. […] Piemērotākais brīdis aizlūgumam par šiem bērniem ir upurdāvanu sagatavošana Sv. Mises laikā. Svarīgi nosaukt bērnu vārdā, paust nožēlu par notikušo (abortu, utt.), dāvāt bērnam mūsu mīlestību caur Kungu Jēzu Kristu un Kungā uzņemt viņu ģimenē. Ja pirms šādas lūgšanas pagājis daudz gadu, var upurēt arī visas izciestās sāpes. Tad mums caur Kungu jālūdz bērna eņģelis, kurš allaž skata Dievu debesu gaismā (sal. Mt 18, 10), lai ar Sv. Mises upuri un Kunga uzvaru pie Krusta viņš aizvestu bērnu uz debesīm pie Dieva, iegremdējot šo nevainīgo mazuli kristības ūdenī, viņu izglābtu un palīdzētu viņam atgūt būtības veselumu."

GARU APSĒSTU MĀJU UN VIETU ATBRĪVOŠANA

Benedikts Herons70 atzīmējis, ka reizēm cilvēki sūdzas par dīvainībām savā dzīvesvietā, kas izpaužas, piemēram, kā neizskaidrojama priekšmetu pārvietošanās no vienas telpas uz otru, gleznu krišana no sienām, durvju un logu aizciršanās vai dažādas citas zīmes. Tie var būt ari neparasti klauvējieni pie durvīm, nelāgas smakas, neizskaidrojami traucējumi elektrības padevē vai pat seju parādīšanās.

Parasti šīs dīvainības ir saistītas ar trim cēloņiem:

Dzimtas nelaiķu ietekme. tie ir nelaiķu gari, kas nespēj rast mieru, jo nav sasnieguši savu mērķi, tāpēc viņu rīcība ir kā sauciens pēc palīdzības, pēc aizlūguma par viņu dvēseles mieru. Šādos gadījumos zīmīgi traucējumi vai noteiktas slimības atkārtojas no paaudzes paaudzē. Tā uzskata Dr. Kenets Makols71, kurš šos traucējumus saista ar traģiskā nāvē bojā gājušu radinieku bezmiesīgajām dvēselēm, kuras cieš mokas.

Kādreiz ļoti spēcīgi var sajust mirušu dzīvesbiedru vai vecāku klātbūtni. pēc grehema Douva72 domām, iespējams, tur darbojas "ļaunais gars, kurš agrāk bijis saistīts ar nelaiķi un tagad meklē, kam nodot savu varu. Kāda persona var, piemēram, mantot negatīvas saites no sava tēva, kurš bijis kaislīgs šausmu filmu cienītājs";

Bijušo iemītnieku ietekme. Šajos gadījumos dīvainības izraisa fakts, kad kāds no senākajiem šīs vietas iemītniekiem vai mūsu senčiem bijis saistīts ar okultismu, spiritismu vai maģiju, jeb šajā namā nesti okulti upuri, piesaucot garus, lai noslēgtu sātaniskus līgumus. Vēl viens iespējams iemesls - šajā namā izdarītas pašnāvības.

Vietas, kurās dzīvojusi ragana vai kāda dēmoniska persona (piemēram, sātanists), dažreiz tiek apsēstas, un tās "apmeklē" gari, kas tajās ievesti. Šī apsēstība izpaužas kā troksnis, kas rodas, pārbīdot mēbeles; var sajust kādu noteiktu klātbūtni. Dažkārt mājai uzbrūk kaķi vai pēkšņi sarodas kukaiņi, žurkas, sikspārņi. Tas viss rada baiļu atmosfēru, kas biedē iemitniekus, ipaši bērnus;

Garu manifestācijas. tās ir saistitas ar okultu vai maģisku priekšmetu atrašanos mājā: svētajām maskām, dievibām, voduniem, priekšmetiem, kas veltiti gariem, dievību attēliem vai statujām. Šādos namos cilvēks jūtas slikti, viņam trūkst gaisa un viņš nespēj lūgties. Kādā līdzīgā gadījumā eksorcists veica divus lielus eksorcismus, bet bez panākumiem. Taču, kad ar kāda harizmātiska kristieša palīdzību viņš mājā atrada dēmonam veltītas lietas - gleznu un afišu - un tās sadedzināja, nebija vajadzības eksorcismu atkārtot. Dzīvoklis bija atbrīvots.

Pārmeklējiet savu māju, neatstājiet tajā neko, kas atgādinātu par kādu viltus dievu vai dēmonu, citādi jūs vajās murgi un miega traucējumi!

"Lielākā daļa priekšmetu, ko cilvēki glabā kā mašīnas vai mājas sargātājus, patiesībā tos nemaz nesargā. Visdrīzāk viņi atver durvis ienaidniekam. Lūk, kāds piemērs. Mēs nopirkām vecu mašīnu savai kalpošanai. Bijušais īpašnieks ticēja amuletiem, bet mēs to nezinājām. Šis transporta līdzeklis nespēja nobraukt pat divdesmit kilometrus, vienmēr sabojājās. Reiz šoferis, kurš bija kristietis, lūdzās, un Dievs viņu pamudināja ciešāk ieskatīties kabīnes iekšpusē, kur viņš ieraudzīja piespraustu auduma gabaliņu ar diegiem. Viņš to noplēsa, pēc tam palū-dzās un aizmeta projām. Ar to ari nepatikšanas beidzās."73

Kā panākt atbrīvošanu dažādās vietās, ēkās, mājās?

Gadījumos, kas saistīti ar bijušo iemītnieku vai senču ietekmi, Benedikts Herons liek noturēt Sv. Misi nodomā par aizgājēju un visiem tiem, kuriem bijis kāds sakars ar ēku un kuri nav atraduši mieru Kungā. Sv. Misei seko apslacīšana ar svētīto ūdeni un autoritātes lūgšana, lai no visām telpām izdzītu ļaunos garus un dēmoniskos spēkus, kuri tur varbūt atrodas. Jēzum lūdz, lai Viņš šo vietu piepilda ar Savu dziedinošo klātbūtni.

Dr. Kenets Makols uzskata - ja traucējumi saistīti ar mirušu radinieku gariem, tad tie jāuztic Dieva žēlastībai Jēzus Kristus un Viņa krusta upura vārdii Šajā nodomā svin "izlīguma" Sv. Misi, kuras laikā uz altāra noliek personas ciltskoku. Dažos gadījumos notiek acīmredzama atbrīvošana.

Līdzīgā veidā var panākt atbrīvošanu arī tad, ja vietu vai tās iemītniekus nomāc ļaunais gars. Taču jāizsūdz priesterim pašreizējais grēks un Kunga priekšā jānožēlo bijušais grēks, kā arī, iespējams, vēl pirms atbrīvošanas lūgšanas jāattīra nams no aizdomīgiem priekšmetiem, kuri tajā atrodas.

Tomēr tikpat sekmīgus rezultātus var panākt ari ar lūgšanu Jēzus Vārdā pavēlot, lai persona tiek atbrīvota no gara, kas saistīts ar nelaiķi.

Pirmais, kas jādara, - jāpiesauc Jēzus Svēto Asiņu aizsardzība, jāveic apslacīšana ar svētīto ūdeni, jākvēpina svētītais vīraks un jālūdz priesteris dot šai vietai svētību. Reizēm lūgšanu nobeigumā jālūdz noturēt Sv. Misi. Šo pasākumu var papildināt arī ar gavēni.

Kadas villas atbrīvošana

Mēs lūdzāmies kopā ar kādu priesteri, kurš izmantoja Pāvesta Leona XIII mazo eksorcismu, lai sarautu dēmoniskās saites, kas liedza izīrēt skaistu, pirms dažiem gadiem uzceltu villu. Mēs spēcīgi slavējām visās istabās un mājas pagalmā, lūdzāmies mēlēs. Atpazīšanas gars mums atklāja, ka skaudīgie un jaunu vēlošie īpašnieka vecāki villu bija nolādējuši, tādēļ tā nonāca dēmoniskā atkarībā. Mēs apslacījām to ar svētīto ūdeni, saistījām garus un uzņēmāmies autoritāti Jēzus Vārdā. Māja tika atbrīvota un drīz vien izīrēta uz ļoti izdevīgiem finansiāliem nosacījumiem.

Apsēstie matrači

Reiz apsēstība skāra kādas apdzīvotas mājas matračus un mēbeles, kas paši no sevis aizdegās te vienā, te otrā telpā. Vispirms īrnieks uzaicināja priesteri, kurš nolasīja rituālās svētības lūgšanas un pēc tam apslacīja māju ar svētīto ūdeni. Uz neilgu laiku uzbrukumi pierima, bet tad atjaunojās ar vēl lielāku sparu.

Tas ilga trīs mēnešus, kamēr mēs norādījām, ka jāpiedod personai, kura īrnieku nolādēja, jāslavē Kungu un jāuzņemas autoritāte Jēzus

Vārdā, lai viss tiktu sakārtots.

Lūgšanas

• Lūgšana, lai aizsargātu māju un uzņemtos autoritāti pār ļaunajiem gariem.74

Kad atpazīšana lūgšanas laikā uzrāda, ka šajā apsēstības gadījumā nepieciešama priestera vai eksorcista vara, tad atbrīvošanu paši nevelciet. Meklējiet palīdzību priesteriskajā kalpojumā.

Lūk, kāda atbrīvošanas lūgšana specifiskā mājas vai kādas vietas apsēstības gadījumā. To drīkst izteikt tikai priesteris, jo vajadzīgs eksorcisms.

' EKSORCISMA LŪGŠANA^

PRET DĒMONISKU APSĒSTĪBU KĀDĀ MĀJĀ*

Iesākt ar Krusta Zīmi un dažām parastām lūgšanām…

Visvarenais un mūžīgais Dievs, kurš esi Savus priesterus apveltījis ar tādu žēlastību, ka viss, ko viņi cienīgi un apzinīgi dara Tavā Vārdā, tiek uzskatīts par Tevis darītu, mēs lūdzam Tavu bezgalīgo labvēlību, lai arī Tev labpatiktu apmeklēt šo vietu, kuru apmeklēsim mēs, lai Tev labpatiktu (Krusta zīme) svētīt to, ko svētīsim mēs, un sniegt palīgā Savu spēcīgo roku visā, ko mēs darīsim, un mūsu nabadzībā caur Visusvētā nopelniem likt bēgt Jaunajiem gariem un ieaicināt miera eņģejus. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu.

Eņģeļu Dievs, erceņģeju Dievs…, biktstēvu, jaunavu un visu to, kuri dzīvo taisnīgu dzīvi, Dievs, mūsu Kunga Jēzus Kristus Tēvs, es Tevi piesaucu un, neatlaidīgi pielūgdams Tavu Svēto Vārdu un Tavas godpilnās Majestātes žēlsirdību, lūdzu, lai Tu man dāvātu Savu atbalstu cīņā ar netaisnības garu, ka viņš - lai kur arī atrastos - bēgtu un aizietu bez kavēšanās, tiklīdz es piesaukšu Tavu Svēto Vārdu. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu.

* Dokuments kāda Romas Rituāla izdevuma pielikumā, kas publicēts ar Inkvizīcijas padomes atjauju 1631. gadā Spānijas Karaliskajā spiestuvē Madridē un ko atradis tēvs Herberts Tērstons, S. J, in Ghosts et Polterghosts.Estev pavēlu, vecā čūska, dzīvo un mirušo Tiesneša vārdā, pasaules. Radītāja vārdā, kuram pieder vara tevi aizraidīt uz elli, - atstāj šo namu (šo vietu) bez kavēšanās. Tas, kurš tev pavēl, ir Tas, kurš pavēl vējiem, jūrai un vētrām, un Tas, kurš tev pavēl aiziet no Viņa. Tad nu klausies, sātan, un bīsties, aizvācies no šejienes uzvarēts un sakauts, kad tevi uzrunā mūsu Kunga Jēzus Kristus Vārdā, kurš ugunī nāks tiesāt dzīvos un mirušos, un visu pasauli. Amen!

Pēc tam skaita 5 pirmos secīgos psalmus (Ps 119 - 123), kamēr eksorcists apstaigā visas telpas, apslakot tās ar svētīto ūdeni. Viņš pabeidz, nolasot dažus Rakstu fragmentus, kuri ievada nākamo lūgšanu:

Lai Tev, Kungs, patīk ienākt šajā namā, kas pieder Tev, lai Tev labpatīk uzcelt Sev pastāvīgu mājokli Tavu uzticamo kalpu sirdīs, un likt, lai nekad šajā namā nevaldītu Jauno garu postošā rīcība. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu.

Pēc tam lasa otro secīgo psalmu virkni, kamēr eksorcists vēlreiz apstaigā telpas un apslaka tās. Tad viņš lūdzas tālāk

Mūžīgais un Visvarenais Dievs, kurš ikkatrā vietā, kas pakļauta Tev, visu vērs uz labu un īsteno tajā Savu gribu, uzklausi mūsu neatlaidīgo lūgšanu par šo namu, lai neviēns Jauns ienaidnieks nespētu Tev pretoties un lai Svētā Gara spēkā visās lietās pirmajā vietā tiktu likta kalpošana Tev, un lai nekas šeit neapdraud svēto brīvību. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu.

Pēc tam visu māju apslaka trešo reizi, kamēr tiek nolasīti trīs pēdējie secīgie psalmi, un beigās seko lūgšana:

Dievs, kurš katrā vietā, kas pakjauta Tev, esi klātesošs ar Savu aizsardzību, mēs Tevi lūdzam, liec, lai Tava svētība (Krusta zīme) nekad neatkāptos no šī nama un lai mēs visi, kas pievienojamies šai lūgšanai, būtu Tavas dāvātās aizsardzības cienīgi. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu.

Lasījums no Evaņģēlija par Zaheju.

Visa mājokļa apkvēpināšana ar vīraku, apslacīšana, svētīšana…

Otrā daļa "MANĀ VĀRDĀ VIŅI IZDZĪS ĻAUNOS GARUS"

(Mk 16, 7)

I. Kristieša ieroči garigajā ciņa

"Vislabākais veids, kā kristietim cīnīties ar velna uzbrukumiem un darbiem, ir par viņu pārāk daudz nedomāt, bet uzmanību vērst uz Jēzu un ar žēlastības palīdzību dzīvot patiesi kristīgu dzīvi. Cenšoties augt ticībā, cerībā, mīlestībā un pazemībā, kā arī pieaugt svētumā, mēs paši sevi aizsargājam pret dēmona uzbrukumiem."

"Ar dēmonu nav jācīnās, apkarojot viņu; ar dēmonu visefektīvākās cī¬ņas ir tad, ja nepagurstoši raugāmies Kristū un Viņam pieķeramies ticībā… Viņš pats Sava Gara spēkā izdzen ļaunos garus un atbrīvo cilvēkus, kurus tie tur verdzībā… Tāpēc nedrīkst būt nekādu šaubu, ka dziedināšanas un atbrīvošanas kālpojumā mūsu bruņas mums dāvā Dievs. Tikai tad, ja ietērpsimies Kristū, lai būtu jauni cilvēki - sekojot kristībā saņemtajam aicinājumam - mēs spēsim cīnīties ar ļaunuma spēkiem." Jo "viss, kas dzimis no Dieva, uzvar pasauli; un mūsu ticība ir tā uzvara, kas uzvar pasauli" (1 Jņ 5, 4).

KUNGS IR MANAS DZĪVĪBAS PATVĒRUMS, TICĪBAS VAIROGS

Galvenais ierocis pret Ienaidnieku un buršanos ir pats Dievs. "Kungs - mana gaisma un mans glābiņš, no kā man bīties? Kungs - manas dzīvības patvērums, par ko man baiļoties? Kad ļaundari, pretinieki un naidnieki nāk man virsū ēst manu miesu, tie klups un kritīs. Kaut apmetīsies pret mani karapulks, mana sirds nebīsies, kaut celsies pret mani karš, arī tad es paļaušos" (Ps 27,1-3).

Ticot uz Dievu, mēs saņemam Viņa svētības, un caur kristību mūs

[ Benedikts Herons, op. cit., 75. lpp.

Tēvs Renē Ženeso, op. cit., 183. un 214. lpp.

Skatīt šo litāniju 243. lpp.]

piepilda Svētais Gars, kurš mūsos darbojas. Atduroties pret ticības vairogu, lūst un apdziest visas sātana saindētās bultas (Ef 6,16). 'Ticība ir tikums, kas mūs vieno ar pašu Dievu bez jebkāda radīta starpnieka, ļaunais gars nevar iekļūt šajā sfērā, kas pieder vienīgi Dievam. Dvēsele, kas dzīvo ticībā, viņam ir absolūti nepieejama." (svētais Jānis no Krusta)

Jālūdz, lai mūs sargā Dievs, nevis radības un elki. "Visa vara debesīs un virs zemes" ir dota Jēzum (Mt 28, 18). "Stipri ticībā pretojieties vel¬nam," ieteic svētais Pēteris (1 Pēt 5, 9a). Tas, kurš tic, ir apslēpts Jēzū Kristū un dzīvo Tēvā. Lai ievainotu cilvēku, "kurā mājo Dieva Gars" (Rom 8, 9), vispirms jāiznīcina Svētā Gara spēks, taču tas nav iespējams. Ja jau "Dievs mums devis nevis baiļu, bet gan spēka, mīlestības un savaldības garu" (2 Tim 1, 7), tad būsim paļāvības pilni. Bailes jūs vājina un paver jūsu cietokšņa vārtus. Burvji nekā nespēj padarīt tiem, kas no viņiem nebaidās. Sastopoties ar netaisnības darītājiem, jūs nevarat būt pasargāti un stipri, ja ļaujaties baiļu, šaubu, naida, ļaunuma un melu garam. Bet, kad jūs sakņojaties Kristū, tad esat drošībā. Tikai nedzīvojiet dubultu dzīvi: no rita baznīcā, bet vakarā - pie zīlnieka vai gaišreģa. Nav iespējams būt vienlaikus Jēzus māceklim un iegremdētam sektu vai ezotērisku organizāciju noslēpumos.

KRISTIEŠA IEROČI ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANĀ

Dieva vārds

"Jo mēs gan miesā dzīvojam, bet nekarojam miesīgi. Mūsu cīņas ieroči nav miesīgi, bet ar Dievu tie ir spējīgi sagraut cietokšņus" (2 Kor 10, 3 - 4).

Balstoties uz Dievu, mūsu patvērumu, mēs lietojam upurētā Jēra ieročus: Jēzus Varu, Dieva Bruņas un Svētā Gara dāvanas.

Jēzus vara

Spēks ir Jēzus Vārdā, Jēzus Asinīs, Dieva Vārdā, Kristus Miesā, tas ir, Baznīcā, ticīgo kopienā un sakramentos.

• Jēzus Vārds

"Jo zem debess cilvēkiem nav dots neviens cits vārds, kurā viņi varētu kļūt pestīti" (Apd 4, 12).

"…Manā Vārdā viņi izdzīs ļaunos garus" (Mk 16, 17).

Jēzus pats apliecināja, ka visu, ko lūgsim no Tēva Viņa Vārdā, to Viņš darīs Qņ 14,13 - 14). Jēzus Vārda pielietošanas iedarbīgums ir saistīts ar ticību, kas liek mums darīt Jēzus darbus Gņ 14, 12), ar mūsu mīlestību uz Viņu, ar to, ka Viņa vārdi paliek mūsos Gņ 15,7), ka mēs paklausām baušļiem Gņ 15, 10), vārdu sakot, ar to, ka mēs esam ietērpušies Kungā Jēzū (Rom 13,14). Lūgt Jēzus Vārdā nenozīmē vienkārši pievienot šo formulu mūsu lūgšanu nobeigumā, bet tas nozīmē no visas mūsu, ticīgo, sirds piesaukt Jēzus - Pestītāja - žēlsirdību un spēku, paļaujoties uz Viņa autoritāti, cieņu un nopelniem.

Ja pie šādiem nosacījumiem mēs uzņemamies autoritāti Jēzus Vārdā, "pat ļaunie gari mums padodas, un mēs samīsim čūskas, skorpijus un ikvienu Ienaidnieka spēku, un nekas nespēs mums kaitēt" (Lk 10,17 - 19).

Kāda burvja liecība pēc atgriešanas

Burvju apvienībās strikti ievēro iedibināto hierarhiju atbilstoši iniciācijas pakāpēm. Taču kāds zemākas pakāpes burvis vairākkārt bija devies uz "medībām", kurās drīkstēja piedalīties vienīgi stiprākie burvji. Tie nosprieda viņu likvidēt. Reiz, kad viņš naktī atgriezās mājās, citi burvji aizšķērsoja viņam ceļu. Viņš nevarēja no tiem izvairīties. Tad, atcerēdamies, ka ir saņēmis kristību, viņš sauca palīgā Jēzu: "Kungs Jēzu, glāb mani. Ja Tu mani izrausi no viņu nagiem, es Tev apsolu atteikties no buršanās, atbrīvoties no savām pilnvarām un iestāties lūgšanu grupā, lai slavētu Tevi mūžīgi."

Tikko viņš bija izteicis šo lūgšanu, uzbrucējus apžilbināja spilgta gaisma. Burvis, kas nožēloja grēkus, apgāja viņiem apkārt un atgriezās mājās. Nākamās dienas rītā viņš aizsteidzās pie priestera - Harizmātiskās Atjaunotnes grupas kapelāna -, izsūdzēja grēkus un atdeva viņam savus fetišus un okultisma piederumus. Šīs "prāvās zivs" atgriešanās izrādījās patiesa - par godu Kungam Jēzum, un viņa ienaidnieki tam neko nodarīt nespēja.

• Jēzus Asinis

Mātes Bazilejas Slinkas77 sacerētā Jēzus Asiņu Uzvaras litānija atgādina par upurētā Jēra Asiņu spēku, kas dziedina mūsu vājības, mūs šķīstī, atjauno, atbrīvo no ļaunuma spēkiem, pasargā no sātana viltībām un dara mūs par jauniem radījumiem.

• Dieva Vārds

Kad Dieva Vārdu pasludina Gara svaidījumā, tas pauž Jēzus dāvātāsatbrīvošanas un dziedināšanas spēku.

Draudi

Kādas lūgšanu sapulces laikā, stāsta harizmātiskās grupas vadītājs, brīdī, kad izteicām pateicību, kāds jauns vīrietis pēkšņi nokrita zemē un sāka vārtīties. Bija vajadzīgi seši spēcīgi vīri, lai viņu savaldītu. Pieprasīju, lai viņu noliek Tabernakula priekšā. Manai lūgšanai pievienojās trīs brāļi. Kad biju pavēlējis dēmonam, kas šo cilvēku raustīja, viņu atstāt, tas man sievietes balsī sāk draudēt: "Es tevi pazīstu! Tu gribi mani padzīt? Ja tu mani izdzīsi no šejienes, es iešu un sagaidīšu tevi mājās tavā gultā." Piedraudot man, galvenajam animatoram, viņš gribēja iebiedēt citus komandas locekļus. Tad es viņam atbildēju: "Manu gultu apklāj Jēzus Asinis. Ja tu tur iesi, Jēzus Asinis tevi sadragās un eņģeļi tev zvetēs." Dēmons vairs neteica ne vārda. Mēs turpinājām lūgties vēl kādu stundu, un tad viņš padevās.

"Celies un staigā"

Kamēr mēs pateicāmies Dievam, es lūdzu, lai jaunais vīrietis pieceļas. Bet viņš to nevarēja, jo viņa kājas bija saistītas. Mēs turpinājām slavēt, un es saņēmu šādu vārdu: "Izmantojot Apustuļu darbu tekstu, ņem fragmentu par paralizētā cilvēka dziedināšanu pie Skaistajiem Vārtiem, pasludini vārdu un, tāpat kā Pēteris, saki viņam: "Jēzus Nācarieša Vārdā - celies un staigā!"" Tā es arī izdarīju, un tūdaļ viņa kājas atraisījās un viņš sāka staigāt.

Eloža Kāvi Zeketē, Beninas Atjanotnes līdera, stāsts

[77 Skatīt šo litāniju 243. lpp.]

Tā ari Dieva Valstības pasludināšana allaž ir uzvara pār velnu. Dzīvais Vārds ir īpaši piemērots ierocis uzbrukumam un kā abpusgriezīgs zobens piespiež Ienaidnieku bēgt. Mūsu atbrīvošanas lūgšanai jābūt bibliskai, jo Dieva Vārds Bībelē ir kā "iznīcinoša uguns" (ler 20, 9), kā āmurs, kas saskalda klinti; Kungs rūpējas, lai Viņa Vārds patiešām ari piepildītos Qņ 1, 12). Kad Jēzus tuksnesī tika kārdināts. Viņš šajā garīgajā paraugcīņā sakāva sātanu ar Bībeles pantiem. Cilvēks, kurš nopietni lasa Bībeli, kārdinājuma brīdī spēs izturēt. Mēs atraisījām kādu personu, kuru mocīja pašnāvības gars, pasludinādami Svētā Jāņa Evaņģēlija prologu (Jņ 1,1 - 18). Viņa atguva samaņu pie 14. panta: "Un Vārds kļuva miesa un mājoja mūsu vidū, un mēs skatījām Tā godību…"

Atkarībā no apstākļiem un atbrīvošanas lūgšanas posmiem mēs varam ņemt tos Svēto Rakstu fragmentus, ko mums iedveš Svētais Gars. Pilnībā vai daļēji var izmantot, piemēram, šādus tekstus:

- Psalmi: 6; 7; 13; 16; 22; 25; 27; 31; 34; 35; 51; 54; 68; 91; 95; 103; 121; 124; 145.

-Jaunajā Derībā: Jņ 1,14; Mk 16,15 - 18; Lk 10,17 - 20; 11,14 - 22; Alki 20, 7-10.

Kristus Miesa, Baznīca un Euharistija

• Baznīca, Dieva tauta un ģimene

Dodot apustulim Pēterim Debesu Valstības atslēgas, Jēzus sacīja: "Ko tu saistīsi virs zemes, tas būs saistīts arī debesīs; un, ko tu atraisīsi virs zemes, tas būs atraisīts arī debesīs." Un Viņš apliecināja, ka "elles spēki, grēka un nāves vara to neuzvarēs" (Mt 16,18 - 19), jo "Viņš ir ar to uz mūžīgiem laikiem līdz pat pasaules galam" (Mt 28, 20). Viņš ir reāli klātesošs gan tur, kur Viņa Vārdā pulcējušies ticīgie, gan konsek-rētajā hostijā, gan ari tāda kristieša sirdi, kurš atrodas žēlastības stāvoklī un tikko pieņēmis komūniju.

Kristietim, kurš nenorobežojas, Baznīca ir spēcīgs pamats. Ja draudze viņam piedāvā sakramentālo dzīvi, kā arī aktīvu un brālīgu kopienas dzīvi lūgšanu grupās un dievbijīgās apvienībās, kur locekļi cits citu patiesi mīl, tad viņš no ļaunuma spēkiem tur atradīs patvērumu. Tik liela ir žēlastību, kad priesteris, par spīti uz personiskajām vājībām, spēj visos apkārtējos iedvest dzīvu ticību uz Jēzus aizsargājošo, dziedinošo un atbrīvojošo spēku! "Kad meklējam palīdzību pie eksorcista, ir svarīgi mīlēt Baznīcu un tai uzticēties, neņemot vērā personas, kas to pārstāv. Bez tā nav iespējams panākt nekādu pozitīvu rezultātu. Ja mums trūkst ticības Baznīcai un ja neapzināmies, ka mūsu priekšā ir priesteris, kurš darbojas Baznīcas vārdā, tad labāk palikt mājās."78

Baznīca piedalās Kristus uzvarā pār ļaunuma spēkiem visās trijās izpausmes formās: Baznīca karotāja - Dieva tauta zemes virsū; Baznīca ga-vilētāja - svētie un svētās, kas jau iegājuši godībā, un Baznīca cietēja -dvēseles "šķīstītavā, mirušie, kas šķīstījoties gaida paveramies debesis.

Svēto sadraudzības mīlestības noslēpumā svētie un eņģeļi mūs atbalsta garīgajā cīņā. Tātad mēs neesam vieni. Mēs varam teikt tāpat kā pravietis Elijs savam kalpam, kurš izbijās, redzot milzīgo karapulku, kas ielenca Dotanas pilsētu, lai saņemtu viņus gūstā: "Nebīsties, jo to, kas ir ar mums, ir vairāk nekā to, kas ir pie viņiem." Kungs atvēra kalpa acis, un tad tas ieraudzīja: "Lūk, kalns bija pilns ugunīgu zirgu un ratu visapkārt ap Eliju" (2 Ķēn 6, 15 - 17).

Svētie Dieva eņģeļi ir neuzvarams spēks, kas pēc dievišķās Apredzības pavēles kalpo tās žēlsirdībai un Dieva uzvarai un godībai. Garīgajā cīņā īpaši piesauc ercenģeli svēto Miķeli. Turklāt mums katram ir dots sargeņģelis, kas mūs aizsargā un vada, ja mums draud garīgas vai fiziskas briesmas brīžos, kad vēlamies paveikt kaut ko svarīgu Dieva Valstības labā.

• Kāpēc vajadzīga svēto iestāšanās?

Ja jau zemes virsū "daudz spēj neatlaidīga taisnīga cilvēka lūgšana" Qēk 5, 16), tad cik gan spēcīgāka būs debesu svēto lūgšana! Kad lūdzu svētos, tā nav nekromantija, jo viņu dvēseles pieder dzīvības, nevis mirušo Valstībai. Turklāt es nelūdzu, lai tie man pareģotu nākotni, bet gan lai būtu ar mani.

Svētais Pāvils lūdza, lai to draudžu brāļi un māsas, kuriem viņš rakstīja, par viņu aizlūgtu (1 Tes 5, 25; Ef 6, 18). Kad savai šīszemes mātei

78 Sal. Dons Amorts, Nouveauz recits d'un exorciste, 163. lpp., id.

lūdzu par mani aizlūgt, tad zinu, ka Dievs viņas lūgumus uzklausīs. Kāpēc gan es nevarētu lūgt Jēzus Mātei, kas ir arī mana Māte, par mani aizlūgt? Te nav runa par to, ka es vēršos tikai pie svētajiem, nevis pie Jēzus. Es eju pie Jēzus kopā ar viņiem. "Iestāšanās lūgšana Dieva godību nemazina, gluži otrādi, tā to atklāj vēl vairāk, iesaistot mūs visus darbā kopīga progresa panākšanai."79

• Jaunavas Marijas iestāšanās

Tā ir ļoti efektīva pret dēmoniskajiem spēkiem. Bezvainīgajā Jaunavā, Dieva pazemīgajā kalponē velns neatrada pat vismazāko noslieci uz grēku. Ar savu galveno harizmu - būt mātei, kā arī ar Svētā Gara pilnību, kurš viņu piepildīja ar žēlastībām, viņa saņēma aicinājumu aizsargāt savus bērnus Jēzus Kristus, sava pirmdzimtā Dēla, spēkā un Vārdā. Vairāk nekā jebkurš cits svētais viņa var aizlūgt par mūsu dziedināšanu un atbrīvošanu. Rožukronis, īpašā mariāniskā lūgšana, atbrīvošanas lūgšanā ir vērtīgs ierocis. Svētās Jaunavas litānija spēj satricināt pretinieka spēku. Marija tiek pielūgta kā "patiesās atbrīvošanas Dievmāte, augstā debesu Karaliene, eņģeļu virspavēlniece".

Atbrīvošana ar Marijas palīdzību

Pirms cīņas sākšanas es piesaucu Kristus Miesas un Asiņu aizsardzību un patveras Marijā; es saucu viņu palīgā, kad vairs nezinu, ko iesākt. Reiz, aizlūdzot par kādas jaunas meitenes atbrīvošanu, es nonācu strupceļā. Es biju piesaucis Jēzus Vārdu un Asinis, taču atbrīvošana nenotika, jo klātesošo vidū atradās kāda burve, kuras gars tam garam, kas mājoja meitenē, deva spēku pretoties. Taču Kungs ar Marijas palīdzību guva uzvaru. Neko vairāk nespējot, es iekšēji lūdzos un saņēmu pamudinājumu: "Atnesiet man Jaunavas Marijas statuju." Kad uzliku meitenei statuju, viņa sāka kliegt: "Ņemiet prom no manis šo sievieti… es pateikšu savu vārdu!" To šis gars arī izdarīja. Uzreiz pēc tam es spēju veikt atbrīvošanu. Pēc neilga laika šī jaunā meitene kļuva brīva.

[Pēc tēva Emmanuela Bajili (Burkina Faso), eksorcista, stāstītā

79 Skots un Kiraberlija Hani, Rome, sweet home, izd. Emmanuel, Parīze, 1999., 142. lpp.]

• Kristības sakraments

Tas izdzēš visus katehumena grēkus, taču bieži vien ir vajadzīgs ek-sorcisms vai atbrīvošanas lūgšana, lai atbrīvotu no iepriekšējām dēmoniskām saitēm un atkarībām.80

• Euharistija, Kristus Miesas sakraments

Tas ir dziedināšanas un atbrīvošanas sakraments. Kad pifedalāmies Sv. Misē vai lūdzamies Vissvētākā Sakramenta priekšā, tad atrodamies paša Jēzus klātbūtnē. Ja komūnijā Kristus Miesu pieņemam, esot žēlastības stāvoklī, mēs patiesi savienojamies ar Viņu, lai Viņa dzīvība kļūtu mūsējā, Viņa uzvara - mūsējā, un Viņa svētās brūces - mūsu dziedināšana.

Tāpēc, ja vien tas iespējams, katru dienu jāpieņem Kristus euharis-tiskā Miesa, kas mūs dziedina, atbrīvo un aizsargā pret dēmoniskajiem uzbrukumiem. Tertuliāns stāsta, ka viņa laikos (III gs.) apsēstajiem cilvēkiem lika izsūdzēt grēkus un komūnijā pieņemt Kristus Miesu, lai viņus atbrīvotu no ļaunajiem gariem.

Atbrīvošana

Kāda evaņģelizācijas pasākuma beigās priesteris devās Vissvētākā Sakramenta procesijā, un tajā brīdī es savā sirdī saņēmu atziņas runu, ko izteicu skaļā balsī: "Jēzus pašlaik atbrīvo no buršanās vienu… nē, divas personas. Viena no tām atrodas šeit baznīcā, bet otra - mājās. Viņas šobrīd izjūt spēcīgu aukstumu vēderā."

Otrā rītā kāda jauna sieviete, kas bija piedalījusies lūgšanā, iznāca liecināt, ka viņa patiešām tikusi atbrīvota. Un ne vien viņa, bet arī viņas māte, kas meitai bija iemācījusi burties. Iepriekšējā vakarā, kad viņa pārnāca mājās, māte esot bijusi satraukta, staigājusi šurpu turpu pa pagalmu. Viņa sacījusi meitai, ka jūtoties kaila. Taču viņa bija kārtīgi saģērbusies.

"No kurienes tu nāc?" viņa vaicāja meitai. "Es jūtu šausmīgu aukstumu vēderā." Meita, kas bija lūgusi par savu māti, saprata, ka arī māte saņēmusi Dieva pieskārienu. Redzot, ka Jēzus spēks ir lielāks par velna spēku, māte atgriezās un tika atbrīvota.

[80 Bērnu un pieaugušo Kristības rituālā ietilpst pirmskristības eksorcisms, kuru katehumeniem vajadzības gadījumā var atkārtot, vai nu tāpēc, ka iepriekš viņi bijuši saistīti ar okultām darbībām, vai tāpēc, ka viņiem uzbrūk velns, gribēdams viņus atturēt no kristībām.]

• Euharistija - uzvara par okultismu

Ļaunie gari un raganas baidās no Euharistijas atpestījošā spēka un iedarbīguma. Tāpēc viņi cenšas savus upurus no tās novērst vai ari to apgānīt. Euharistija patiešām spēj atrisināt vissarežģītākos gadījumus un atraisīt cilvēkus, kas atrodas okultisma varā. Kenets Makols min gadījumu ar kādu meiteni, kuru vajāja halucinācijas, jo viņa nodarbojās ar melno maģiju, ko vecmāmiņa pirms savas nāves viņai bija iemācījusi. Viņš pārliecināja šo meiteni sadedzināt visas okulto zinību grāmatas, un viņa piekrita. Pēc tam, lai šķīstītos, viņa piedalījās Svētajā Vakarēdienā. Nākamās dienas rītā viņa bija kļuvusi brīva no halucinācijām.81

Atbrīvošanas lūgšanas, ko izsaka Tabernākulā klātesošā Jēzus vai izstādīta Vissvētākā Sakramenta priekšā, atrodas tiešā Viņa autoritātes pakļautībā.

• Izlīguma sakraments

"Izlīguma sakraments, Slimnieku sakraments, vēl vairāk Euharistija ir vērtīgas Kunga dāvanas, kas domātas cīņai ar ļauno garu… Daudz reižu pārbaudīts ir fakts, ka divi pirmie sakramenti būtiski palīdz dēmonu izdzīšanā."82

Regulāra grēksūdze, vismaz reizi vai divas mēnesī, attālina ienaidnieku, jo šī sakramenta pieņemšana palidz mums pieaugt pazemībā, dāvā pārliecību par Dieva piedošanu un dziedināšanu Svētajā Garā. Kad mēs zemojamies grēku nožēlā, velna "ugunīgās bultas" nespēj sasniegt mūsu mājokli, turpretim lepnība, "lielā vaina" (Ps 19, 14), dod viņam varu pār mums. Lai dziedinātu slimības, Jēzus piedeva grēkus. Daži eksorcisti vispirms pamudina savus kristīgos pacientus izsūdzēt grēkus un tad sniedz viņiem sakramentālo absolūciju. Tas atvieglina atbrīvošanu, kad pēc tam tiek izdarīts eksorcisms. Citos gadījumos tiem, kas jāatbrīvo, jāparāda Dieva žēlsirdība un nepieciešamība pēc pazemīgas "muitnieka" grēku atzīšanas un nožēlas. Ir svarīgi uzsvērt, lai pa-

[81 Kenets Makols, Medecine psychique etguerisons spirituelles, "Foi et guērison", Dervy -livres, 1989. g. oktobris.

82 Renē Zeneso, op.cit., 91. lpp]

cients sekotu sagatavošanas priekšdarbu ieteikumiem, par kuriem stāstīts sadaļā "Grēku atzīšana un nožēla" (104. lpp. [2. III nodaļa).

Sakramentālijas

"Sakramentālijas ir svētītas zīmes, ar kurām tiek apzīmēta un ar Baznīcas lūgšanu panākta garīga ietekme, zināmā mērā atdarinot sakramentus."83 Sakramentālijas, ko pasvētījis priesteris saskaņā ar Romas Rituālu, mēs ticībā lietojam liturģiskajā lūgšanā, personiskajās lūgšanās par dziedināšanu un atbrīvošanu, kā ari aizsardzībai pret gariem. Sakramentālijas, piemēram, ir arī svētītais ūdens, eļļa, sāls un vīraks, dažādi Dieva godam veltīti priekšmeti: krucifiksi, medaljoni, skapulāri, ikonas, attēli un statujas; pat priestera stola var darboties kā sakramentālija.

"Eksorcisms ir spēcīga Baznīcas iedibināta sakramentālija, kurā tiek lietotas īpašas Rituāla lūgšanas un kuru var piešķirt tikai eksorcisti, kas saņēmuši attiecīgu tiesisku varu no sava bīskapa."

Eļļu, ko bīskapi konsekrējuši Lielajā Ceturtdienā, izmanto svaidīšanai Slimnieku sakramentā, bet parasto pasvētīto eļļu var lietot arī citos apstākļos.

Svētīto vīraku pielieto, lai izdzītu ļaunos garus, kuri necieš tā smaržu. Tas ir svētības dēļ, ko Dievs tam caur Baznīcu piešķīris, lai šķīstītu kādu namu vai vietu. Tad vīraks ir ari lūgšanas un šķīstīšanas līdzeklis (sal. Ps 141, 2). 'Tāpat ļaunajiem gariem nepatīk, ka mājās aizdedzina svētītas sveces, kas ir augšāmcēlušā Jēzus, pasaules Gaismas, attēls."84

Krusta zīme un krucifikss atgādina svēto Trīsvienību, Jēzus krustu, tā aizsardzības un svētības spēku. Svētais Atanāzijs no Aleksandrijas ir teicis, ka "dēmonisko karapulku krusts šausmina un biedē".

Krucifiksu eksorcisti izmanto svinīgu eksorcismu laikā, viņi iesaka, lai tas atrastos mājā redzamā vietā vai arī tiktu nēsāts ap kaklu. Arī mēs paši, laji, saņemdami uz to pamudinājumu lūgšanas laikā, uzliekam kru-

[83 Dons Gabriele Amorts, Eksorcista jaunie stāsti, F. - X. de Guibert, 1993.

84 Pēc kādas audiokasetē ierakstītas Tēva Meinrada Hebgas mācibas.]

cifiksu uz apsēstam, apvardotām vai saistītam personām, dažreiz tas izraisa zīmīgas reakcijas.

Jēzus Svētā Vaiga, Svētās Sirds, Debesu Vārtu Dievmātes, Sufanjē Dievmātes attēli vai ikonas, Baka ielas kapelas brīnumainais medaljons, statujas, kas attēlo Kristu, Jaunavu Mariju vai svētos, var palīdzēt mums koncentrēt uzmanību, kad lūdzam viņu aizbildniecību. Taču, ja tās dara mūs izklaidīgus, tad labāk iztikt.85 Kā liecina tēvs Daniels Anžs, paskatīšanās uz Svēto Vaigu Turīnas līķautā vienā acumirklī atbrīvojusi kādu dēmona mocītu puisi, kurš plosījās postošā spēkā.86

Rožukroņi, medaljoni, skapulāri, krustiņi jālieto ticībā. Krucifiksā mēs uzlūkojam Jēzu (nevis dzelz^, plastmasas vai misiņa gabaliņu), kurš miris par mums. "Dievs aizliedz attēlus pielūgt, nevis izgatavot. Viņš taču lika izkalt vara čūsku un Derības Šķirsta ķerubus. Dievs neaizliedz izmantot attēlus, taču pielūgt tos ir slikti. Lai cilvēks tiktu pes- _ tīts, nepietiek ar brīnumainā medaljona nēsāšanu. Sakramentāliju lietošana neizslēdz palīdzības meklēšanu pie ārstiem un psihologiem. Galvenais - lai netiktu nesti upuri viltus dieviem un piekoptas okultas darbības."87

Tāpēc būsim modri un nepieļausim māņticīgu vai nepiedienīgu sakramentāliju lietošanu. No ļaunā gara uzbrukumiem un nelaimēm mūs sargā Jēzus, nevis sakramentālijas vai kādas it kā iedarbīgas lūgšanas. Svētais Gars var rosināt svēto, eņģeļu, ticīgo iestāšanos vai izmantot svētības spēku, kas piemīt krucifiksam vai Dieva godam veltītiem priekšmetiem.

Mūsu ticības būtība balstās uz Jēzus personu, Euharistiju, vienkāršu lūgšanu dzīvi, nevis daudzkārtējiem privātiem dievbijības aktiem, kuru mērķis - piespiest Dievu darīt tā, kā gribam mēs, nevis kā grib Dievs.

[85 Ja kāda ikona vai statuja paredzēta, piemēram, kopienas lūgšanām, ieteicams, lai priesteris tās konsekrētu Sv. Mises laikā, jo gadās, ka tādi priekšmeti ir sātanistu apgānīti un izraisa dažādus traucējumus un nesaskaņas.

86 Sal. Daniels Anžs, Satan aujourd'hui, NS video, Video Familles, koLTikšanās, Nr. 225.

87 Sal. Meinrads Hebga, op. cit.]

DIEVA BRUŅAS'UN GAISMAS IEROČI

Svētais Pāvils paskaidro, ar kādiem ienaidniekiem mums jācīnās, un apraksta Dieva bruņas, kas mums jāapģērbj, lai mēs spētu pretoties un stingri pastāvēt līdz pat uzvarai (sal. Ef 6,11 -13). Šis bruņojums sastāv no septiņām dalām: patiesība, taisnība, dedzība sludināt Miera Evaņģēliju, Ticības vairogs, Pestīšanas bruņu cepure, Gara zobens, tas ir, Dieva Vārds, un, visbeidzot, lūgšanu dzīve (sal. Ef 6, 14 - 18).

Citā vietā svētais Pāvils runā ari par "gaismas ieročiem", ar ko cīnīties pret tumsības darbiem un sist krustā miesas darbus, kad "ietērpjamies Kungā Jēzū" (Rom 13, 12 - 14).

"Ietērpties Kungā Jēzū" nozīmē "apģērbt jauno, pēc Dieva attēla radīto cilvēku, kurš dzīvo Svētā Gara pilnībā, taisnībā un patiesības Svētumā" (Ef 4, 24), pazemībā, lēnprātībā un pilnīgā mīlestībā, kas aizdzen bailes. "Lēnprātīgie iemantos zemi (Mt 5, 5) un mājos tur mūžīgi" (Ps 37, 29). Tāpat kā Jēzus, "viņi nekliedz un netrokšņo, viņu balsi uz ielas nedzird" (Is 42, 2). Viņi nevienu neizaicina - ne ienaidniekus, ne burvjus, ne voduna kulta šamaņus; tas nav tāpēc, ka viņi no tiem baidītos vai ari tiem ticētu, bet tāpēc, ka uzskata tos par mēmo elku kalpiem.

Taisnie ir neievainojami, jo viņi dzīvo patiesībā, brīvībā un nedara ļaunu. Tāpēc noenkurojiet savu dzīvi Dievā. Izvairieties no miesas darbiem, kas apbēdina Svēto Garu.

Uzvarošā lūgšana

Lūgšana ir vienlaikus žilbinoša raķete un nepārspējams ierocis, kas iznīcina sātana, ļauno garu un viņu kalpu - burvju, marabutu, fetišu pielūdzēju, vārdotāju un citu zīlnieku varu.

Ja sātans grib mūs novājināt, viņš mūsos iedveš slinkumu uz lūgšanu. Tāpēc svētais Pāvils mūs mudina dzīvot lūgšanā un dedzīgās aizlūgšanās, lūgties Garā ik mirkli, būt nepagurstoši modriem (Ef 6, 18).

Lai veidotu nopietnu iekšējo dzīvi, jāvelta daudz laika lūgšanai, kas balstīta uz Dieva Vārdu; svarīgi pieņemt sakramentus; dzīvot pielūgsmē, garā un patiesībā. Tas, kurš savas dzīves durvis atver Jēzum un dzīvo ar Viņu ciešā sadraudzībā, ir stiprs cilvēks, kuru neviens nevar izdzīt no viņa nama. Dzīva, enerģiska lūgšana ģimenē - mājas baznīcā - sargā tās locekļus.

Cīņas lūgšana var būt ietērpta dažādās formās, tādās kā pateicība, slavēšana, pielūgsme, lūgums, lūgšana mēlēs, Jērikas lūgšana, lūgšana, kas savienota ar garīgu gavēni.

• Slavēšana

Dieva spēks atklājas slavēšanā, jo "Svētais Dievs mājo Izraēla slavas dziesmās. Slavē Kungu tie, kas Viņu meklē, lai viņu sirdis dzīvotu mūžam" (Ps 22, 4. 27).

"Velns necieš tos, kas slavē Jēzu. Dažreiz pietiek slavēt Jēzu, lai izraidītu dēmoniskos spēkus no kādas personas vai vietas. Harizmātiskā Atjaunotne to ir pieredzējusi. Reizēm gadās arī tā, ka cilvēkus izdziedina spēcīga slavēšanas lūgšana."88

Patiesa, kopīga, harizmātiska slavēšana var atbrīvot no smaguma vai nemiera. Ja atbrīvošana nenāk tik ātri, kā to gaida, slavēšanas un pateicības lūgšanu var aizstāt ar kādām īpašām lūgšanām.

• "Tēvs mūsu"

Tā ir lūgšana, ko mums iemācīja Jēzus; tai piemīt liels spēks, ja to izsakām ticībā un ar pārliecību. Kā paraugs jebkurai atbrīvošanas lūgšanai, tā sastāv no šādiem posmiem: slavēšana un Dieva Vārda un Valstības pagodināšana, pakļaušanās Viņa gribai, paļāvība uz Viņa Apredzī-bu, lūgta un saņemta piedošana, aizsardzība pret kārdinātāju, kā arī atbrīvošana.

Jēzus aicina, lai Tēvam lūdzam pasargāt mūs no ļaunā, ikviena ļaunuma iniciatora (Mt 6, 13), kas "nav nekāda abstrakcija, bet gan persona, sātans, eņģelis, kas saceļas pret Dievu".89

[88 Benedikts Herons, op. cit., 77. lpp.

89 KBK 2851.]

Saķēdētais slimnieks

Reiz tēvu Raimondu Halteru uzaicināja uz Kigali (Ruanda) lūgties par kādu slimnieku, kurš bija ievietots psihiatriskajā slimnīcā, izolēts no citiem un sasaistīts ar ķēdēm, jo spēcīgi trakoja. Divus gadus viņu ārstēja kompetents ārsts, taču bez panākumiem. Klusi skaitot Tēvs mūsu, viņam klāt pienāca priesteris. Kad viņš sacīja: "Atpestī mūs no ļaunā", slimnieks sāka ārdīties tik mežonīgi, ka, lai viņu savaldītu, bija nepieciešami desmit sanitāri. Tomēr arī tad viņš tos pacēla uz augšu ar savu izliekto ķermeni, balstoties uz papēžiem un pakauša. Sapratis, ka šī problēma ir drīzāk garīga nekā psihiska, tēvs Halters noskaitīja īsu atbrīvošanas lūgšanu. Vīrietis nekustīgi nokrita zemē. Viņš bija atbrīvots, taču mēms. Runas spējas viņš atguva nākamajā dienā Sv. Mises laikā.

• "Jerikas lūgšana"

Otrajā Hroniku grāmatā, kad trīs apvienotās armijas uzbruka Jūdas Ķēniņa Jošafata armijai un tas kliedza uz Kungu, Dievs viņam atbildēja: "Nebīstieties un neļaujieties samulsināties šī lielā pulka priekšā, jo šī kauja nav jūsu kauja, bet tas ir Dieva karš!… Šajā kaujā jums nebūs jācīnās pašiem: esiet tikai klāt, ieņemiet vietas un vērojiet, kā tas Kungs jūs izglābs!" (2 Hr 20, 15. 17)

Dieva kauja, garīgās cīņas ir situācijas, kad tiek apdraudēta ticība, kad kādas personas vai ģimenes pārdabiskais liktenis atrodas nopietnās briesmās, vai kad smags uzbrukums skar draudzes garīgo labumu vai kopienas misiju. Ik reizi, kad Ienaidnieks grib apturēt un iznīcināt Dieva darbu, kad redzam satraucošu okultisma, buršanās, sātanisma un viltus reliģiju uzmācību, ik reizi, kad Dieva Valstība savā garīgajā realitātē tiek apdraudēta, mēs atrodamies Kunga kaujas klātbūtnē. Tādā gadījumā uzvarošā slavēšana var izpausties īpašā formā, tā dēvētajā "Jērikas lūgšanā", kuras pamatā ir Bībelē aprakstītais stāsts par to, kā Jozus ar savu slavētāju armiju ieņēma Jēriku (Joz 6, 1 - 21).

Tā ir spēcīga slavēšana septiņas dienas pēc kārtas, kurā mēs pasludinām Kunga uzvaru. Tas nav nedz aizlūgums, nedz neatlaidīgs lūgums, ta ir Kunga uzvaras pasludinašana, lūgšanas veids, kas stimulē ticību un dedzību.

Uzvaroša slavēšana

- Ne reizi vien esmu lūdzies Jērikas lūgšanu, - stāsta tēvs Halters* - lai cilvēki atgrieztos ticībā. Kad, piemēram, kāds pāris gribēja šķirties, draugi lūdzās Jērikas lūgšanu, lai šie laulātie atgūtu savas mīlestības spēku, un viņi to arī atguva.

- Pilsētā, kurā tikko bija nodibinājusies scientoloģijas baznīca, lūgšanu grupa lūdzās Jērikas lūgšanu, lai kristieši no šiem maldiem tiktu pasargāti. Kādā draudzē, kuras apkaimē atvēra naktslokālu ar intīmo preču veikalu un pornogrāfisko video, priesteru komanda atbrīvoja ticīgos, lūdzot Jērikas lūgšanu.

* Raimonds Halters, Māceklis viņu ņēma pie sevis, izd. F. - X. de Guibert, 1996., Parīze, 77. - 80. lpp.

Jērikas lūgšanu veic grupā, ģimenē vai kopienā, septiņas dienas pēc kārtas. Katru dienu vienā un tajā pašā laikā apmēram stundu dzied dažādas slavas dziesmas, pa vidu izsakot slavēšanas lūgšanu ar vārdiem.90 Šķiet, ka lūgšana vēl jo vairāk tiek uzklausīta tad, ja uzvaras slavēšana, kā

tas bija jūdiem ar Derības šķirstu, notiek Euharistiskā Jēzus klātbūtnē.

Lai Dieva Vārds stimulētu mūsu degsmi lūgšanā, katru dienu jāizlasa teksts, kurā stāstīts par Jērikas ieņemšanu (Joz 6,1- 21), jāslavē Dievs ar 145. psalmu: "Es cildināšu Tevi, mans Dievs, Ķēniņ". Septītajā dienā vienu reizi jāizlasa Dieva Vārds no Jozus grāmatas, jānoskaita viena rožukroņa daļa. Visas dienas garumā septiņas reizes jāizlasa 145. psalms.

Jērikas lūgšanu var pastiprināt arī ar daļēju gavēni, kādu atteikšanos, upuri vai gandarīšanu visas septiņas dienas.

*

[90 Sal. - Dieva Tēva, Kunga Jēzus Kristus, Svētā Gara un Vissvētākās Trīsvienības slavēšana Žana Plijā grāmatā (Prier comme un enfant de Roi, izd. F. - X. de Guibert, 1992, Parīze; latviski - Lūgties kā Ķēniņa bērnam, izdevniecība "Effata", 79., 93., 62., 68., 104. lpp) var palīdzēt skaisti un bibliski slavēt, turklāt atšķirīgi dažādās dienās.]

Lūgšanas un gavēņa spēks

I 'ar spīti varai, kuru Jēzus bija devis saviem apustuļiem, tie nespēja izdzīt mēmu un kurlu garu, kas kopš bērnības mocīja kādu jaunekli. Taču tad, kad eksorcismu veica Jēzus, nešķīstais gars izgāja. Apustuļi vai-eāja, kāds tad bijis viņu neveiksmes cēlonis. Jēzus sacīja: "Tāpēc, ka jums trūkst ticības" (Mt 17, 20), arī tāpēc, ka "šo sugu var izdzīt tikai ar lūgšanu un gavēni" (Mk 9, 29). Kā teicis svētais Atanāzijs, "gavēnis dziedina slimos, atbaida dēmonus, aizdzen nelādzīgas domas". Ticībā un lūgšanā gavēnis piešķir vēl lielāku garīgu spēku atbrīvošanai. Patiesībā gavēnis neizdzen ļauno garu. Caur gavēni cilvēks pazemojas, atsakās no sava spēka un ļauj darboties Svētā Gara spēkam.

Jau kopš pirmajiem gadsimtiem Baznīcas tēvi uzsvēra saikni starp gavēni, lūgšanu un žēlsirdību (dāvanām). "Atteikšanās un dalīšanās ir divi spārni, kas lūgšanu aiznes pie Dieva." (svētais Augustīns)

Gavēnis ir svarīgs ierocis garīgajā cīņā, tāpēc sātans allaž cenšas mūs no tā novērst. "Viņš uzbrūk gavētājam, bet viņam nav varas pār to."

Daudzi vecāki lūdz, lai citi aizlūgtu par viņu bērniem, kas grimst alkoholā, narkotikās, pornogrāfijā, spiritismā vai arī iet nāves ceļu. Viņi aprobežojas ar novennu skaitīšanu un svētceļojumiem, taču neiedomājas par gavēni. Jaunava Marija apliecina, ka lūgšana un mazi upuri no bērnu puses garīgajā cīņā ir ļoti noderīgi.

Palīdzība gavējot

Lūcija Fuego stāsta gadījumu ar kādu medmāsu, kura reiz mēģināja izdarīt pašnāvību, pārdozējot zāles. Kļūdīties viņa nevarēja, jo lieliski zināja nepieciešamās devas. Tomēr nākamajā rītā viņa pamodās, it kā nekas nebūtu bijis; tas likās gluži neticami, un viņa nekā nesaprata. Visu dienu viņa sevī atkārtoja: Tātad man nebija jāmirst! Notika kaut kas, kā dēļ es nenomiru." Šis gadījums turpmākajās nedēļās lika viņai atgriezties. Drīz vien viņa uzzināja, ka kāds ārsts, ar kuru viņa kopā strādāja, jau ilgu laiku bija par viņu lūdzies un gavējis*

Lūcija Fuego, in "Uguns un Gaisma", Nr. 170, 46. lpp.

• Kā, kāpēc un kad gavēt?

Bez apstākļu noteikta gavēņa, kuru ievēro, lai atbalstītu kādu lūgšanas nodomu, pastāv arī dievbijības gavēnis, kuru parasti ievēro trešdienās un piektdienās, iztiekot ar maizi un ūdeni91: "ar ūdeni tādēļ, ka ūdens ir dzīvībai nepieciešama Dieva dāvana, un ar maizi tādēļ, ka tā ir "zemes un cilvēku darba auglis", kuru Jēzus izraudzīja, lai paliktu kopā ar mums līdz Savai atnākšanai godībā."92

Personiskais, individuālais, ģimenes vai kopienas gavēnis var būt arī daļējs. Tas nozīmē, ka no gardumiem, alkoholiskiem dzērieniem, gaļas (Dan 10, 2-3) mēs atsakāmies uz noteiktu laiku. Gavēnis var būt ari pilnīgs-, ar ūdeni vai bez tā. Piemēram, noteiktu laiku, divas vai trīs dienas, neēdam pat maizi un nedzeram arī ūdeni (sal. Apd 9, 9).

"Ja mums nav iespējams gavēt ar maizi un ūdeni, tad mīlestības dēļ uz Dievu un cilvēkiem, nekļūstot iedomīgiem un nelepojoties, mēs varam atteikties, piemēram, no televīzijas, alkohola, saldumiem, cigaretēm vai citām izpriecām.

Tāpat garīgs ierocis aizsardzībai ir desmitās tiesas praktizēšana, kas nosaka, ka noteikta dala ienākumu mums jāatdod Dievam (Mal 3, 7).93 Šo gavēņa dienu laika mes varam vairak laika veltīt lūgšanai un Dieva Vārda lasīšanai, bet naudu, kas bija paredzēta pārtikas iegādei, nolikt palīdzībai kādam nabagam."94

Kungam patīkams gavētājs ir tāds, kas dara sociālās taisnības un žēlsirdības darbus, dala savu maizi ar izsalkušajiem un uzņem nabagus (sal. Is 58, 6-8). Protams, var gavēt arī terapeitisku apsvērumu dēļ, un tas ir labi, taču garīgajam gavēnim jānotiek pazemībā, neuzspiežot sev pārmērīgu mērdēšanos un nepārvērst gavēni par kādu rituālu vai tirgošanos ar Kungu.

[91 Var gavēt, lai izcīnītu garīgo ciņu, izrādītu sirds nožēlu, lai neatlaidīgi vērstos pie Dieva, sagatavotu lūgšanu kādas personas vai vietas atbrīvošanai, aizlūgtu, lūgtu no Dieva gaismu, kad izšķiroši jāizvēlas par aicinājumu vai ceļa virzienu.'

[92 Lūcija Fuego, art. cit.

93 Sal. Žans Plijā, Donner comme un enfant de Roi, izd. F.-X de Guibert, 1993., Parīze; latviski Dot kā Ķēniņa bērnam, izdevniecība "Effata", 2002. g.

94 Sal. Žans de laTeotokoss Ilbudo, S.J,,Jeune et jubile, Abidžāna, 2000. -Jezuitu Provinces nams - BP 633, Bali Duala (Kamerūna).]

SVĒTĀ GARA HARIZMĀTISKĀS DĀVANAS

I biedināšanas harizmas, ko svētais Pāvils piemin 1. vēstulē korintiešiem (1 Kor 12, 9. 28. 30), devis Svētais Gars, lai ar Jēzus žēlastibu veiktu fizisko, psihisko vai arī garīgo dziedināšanu, pie kuras pieder atbrīvošana no uzmācībām, okultām saitēm un Jaunajiem gariem.

Šīs dāvanas, kas saistītas ar Jēzus uzticēto kalpojumu Baznīcai - "pasludināt Evaņģēliju visai radībai,- izdzīt ļaunos garus un dziedināt slimos" (Mk 16, 15 - 18), stingri pakļautas evaņģelizācijas kalpošanai.

Daudziem priesteriem un lajiem, kas aktīvi darbojas atbrīvošanas lūgšanā, dota Vārda harizma (sal. Ef 4,11), lai viņi evaņģelizētu un mācītu Svētā Gara spēkā. Citiem dota garu pazīšanas harizma, dažiem - atziņas runas un mēļu harizma.

Eksorcisti, kuri saņēmuši Gara izliešanos un praktizē vairākas no šīm dāvanām, apliecina, ka viņu priesteriskā kalpošana ieguvusi lielāku spēku.

• Garu pazīšanas harizma

Tā atšķiras no doktrinālās, veselā saprāta atpazīšanas spējas. Tā ļauj zināt, kāds gars izraisa attiecīgās manifestācijas vai dīvainu izturēšanos. Caur šo dāvanu var atpazīt, kāds ir cilvēka gars: ļaunais gars vai dievišķais Gars. Šī harizma ļauj atklāt ienaidnieka blēdības viltus mistiķos un atpazīt ļaunuma sakni, kas bieži vien ir neapzināta. Tā tiek novērsts risks sajaukt akūtu psihisku traucējumu pazīmes ar pazīmēm, ko izraisījis ļaunais gars.

Kāds priesteris eksorcists min īpašas pazīšanas dāvanas lajiem, kuri viņam palīdzējuši viņa kā eksorcista kalpojumā. Piemēram, dāvana, kas Baznīcā nav nekas jauns, - saredzēt dēmonus; kāds cits, atrazdamies dēmona mocītas personas klātbūtnē, sajūt sitienus sirdī; trešais spēj atpazīt dēmonam veltītus priekšmetus, un tādējādi tos iespējams aizvākt no apsēstās vietas.95

[95 Sal. Rene Ženeso, op. cit., 203. lpp.]

Zīmīgas smakas

"Kad tikko sāku kalpot un biju gluži nepieredzējis, Kungs man deva spēju pazīt garus pēc smakas. Es zināju, ka persona, kas ož pēc atejas, nodarbojas ar maģiju, gaišredzību; cita persona, kas ož pēc dedzinātas auklas, pievērsusies jogai vai austrumu reliģijām; persona, kurā mājoja homoseksualitātes dēmons, oda pēc sprāgušām zivīm."

Tēvs Raimonds Halters

• Atziņas runa

Tas nozīmē uztvert kādas lietas realitāti, kurā Dievs darbojas un kas notiek konkrētajā brīdī vai kas ir notikusi iepriekš. Lūgšanas laikā atziņas runa palīdz noteikt diagnozi. Šai dāvanai nepieciešama atpazīšana grupā, lai izvairītos no slazdiem un novērstu mūsu vēlēšanos izcelties.

• Lūgšana mēlēs

Tai piemīt īpašs spēks, jo, ja šī dāvana ir autentiska, tad mūsos runā pats Svētais Gars, kurš pazīst Dieva nodomus un izjauc sātana lamatas (sal. IKor 12, 10; 14,13-15).

Lūgšana mēlēs ceļ ticīgo (1 Kor 14, 4) un ir arī iedarbīga slavēšana un vērtīga priekšrocība aizlūgšanā.

II. Sv. Mise ciltskoka dziedināšanai un atbrīvošanai

IEVADS

"Jēzū Kristū pastāv sadraudzība starp svētajiem, kurus par "svētiem" pasludinājusi Baznīca. Sadraudzība starp tiem, kas miruši un kam nepieciešama šķīstīšanās, un kristītajiem, kuri vēl dzīvo šajā pasaulē."96 Mirušie nav izbijuši dzīvie. Viņi ir dzīvāki par mums pašiem. Kaut arī viņu nāve mūsu acīs ir prombūtne, viņiem tā ir jauna piedzimšana. Tomēr dažiem, kuri beiguši šīszemes gaitas, vajadzīga šķīstīšana, lai viņi varētu pilnībā vienoties ar Dievu. Viņi atrodas pārejas stāvoklī, "šķīstītavā". Mūsu aizlūgumi par viņiem šo šķīstīšanos var veicināt un zināmā mērā pasteidzināt viņu gājienu pretim patiesajai mīlestībai.

Sv. Mise, kopība ar augšāmcēlušos Kristu, apvieno Viņā "dzīvos un mirušos". Tā ir spēcīgākā palīdzība, dziedināšanas un atbrīvošanas lūgšana. Pievienojot tai mūsu upurus, piemēram, gavēņus, "savā dzīvē konkrēti varam īstenot un papildināt to, ko viņi paši patlaban pabeidz tajā dzīvē. Varam pasniegt glāzi ūdens, ko viņi nav pasnieguši, veltīt iztrūkstošo laiku lūgšanai, apliecināt mīlestību, kuras pietrūcis viņiem".97

Taču Kristus pestījošā žēlastība ir tik pilnīga, ka, līdzdarbojoties mūsu mirušo atbrīvošanai, Sv. Mise dziedina ari mūs, dzīvos, no visām likstām, kas radušās dzimtas saišu rezultātā.

"Jo mīlestības apmaiņā, kuras vidutājs ir Kristus, mēs varam piedzīvot piedošanu, izlīgumu un mieru, atbrīvošanu no važām un atkarībām, dziedināšanu no negatīvām atmiņām un iedzimtības, brūču sadzīšanu, dzimtas konfliktu atrisināšanu, kuri mocījuši un postījuši citu paaudzi pēc citas."98

96 KBK 954.

Doktors Kenets Makols, britu psihiatrs, anglikānis, viens no pirmajiem konstatēja, ka pacienti, par kuriem konkrēti un atklāti aizlūdz Sv. Mises laikā, saņem ievērojamas dziedināšanas gan no fiziskām, gan garīgām slimībām, kas var būt sekas senām ģimenes traumām, kā, piemēram, pašnāvība, aborts, spontāni aborti, vardarbīgas nāves gadījumi, lāsti, okultisms, utt. Dziedināšana sākas tad, kad caur Jēzu Kristu īpašā aizlūgumā Dievam tiek uzticētas mirušas personas, kas nav nožēlojušas grēkus. Svarīgi ir apņēmīgi paziņot, ka vēlamies upurēt Sv. Misi par kādu cilvēku, kuram vajadzīga palīdzība un atbrīvošana, kā ari lūgt par dēmoniskās iedzimtības apturēšanu dzimtas pēcnācējos, atzīstoties grēkos, kas attiecas uz okultismu un elkdievību.

Tāpēc ir iespējams sevi vai kādu citu atbrīvot no tās ietekmes, kādu atstājis sencis, kas bijis nepaklausīgs Dievam un ar savu rīcību ietekmējis mūsu veselību un dzīvi šobrīd. Tas notiek, pateicoties lūgšanām un Sv. Mises svinībām, kuru laikā lūdzam piedošanu par senču grēkiem, uzticot viņus Kunga žēlsirdībai, noliekot uz altāra traucējumu skarto pacientu ciltskoku un veltījot katru paaudzi Kungam. Tādējādi dziedināšanas un atbrīvošanas augļi izpaudīsies pie visiem ģimenes locekļiem.

PAMATOJUMI RAKSTOS

Ciltskoks ir koncepcija, kas saprotami norāda uz "vienotību un pārmantojamību ne vien ģimenē, kuras pēctečiem ir tās pašas asinis, bet arī visā cilvēku dzimumā. Kā salīdzinājums tiek izmantots dzīvs augs, kas turpina attīstīties saskaņā ar gēnu spēcīgo loģiku un ir spējīgs to darīt līdz pat bezgalībai".99

Šī ciltskoka nozīme atklājas Jēzus dzīvē un misijā. Svētais Matejs to ievieto pašā Evaņģēlija iesākumā, lai parādītu, kādas ir iemiesotā Vārda vēsturiskās saknes, un, sākot jau no Ādama, šis Vārds uz pleciem nes visus savus senčus.100

[99 Dons Renato Tizo, op. cit., 30. lpp.

100 Senči, ante - nati, nozimē "iepriekš dzimušie" gan dzivei uz zemes, gan dzīvei viņpasaulē.

97 Žans Vernets, d'apres Reincarnation, resurrection, communiquer avec l'au - dēla, žurnālā "Famille Chretienne", Nr. 1138, 1999. g. 4. novembrī.

98 Dons Renato Tizo, Cette extraordinaire solidarite intergenčrationnelle; Alleanza dives in Misericordia di Rinnovamento nello spirito, Trienta, 2001., 5. lpp.]

Koka attēls, kas izrādījies svarīgs jau radības pirmsākumos, kad nepaklausībai sekoja samaitātība un lāsts, cilvēces vēstures centrā tiek novietots augstākās žēlsirdības stundā pie krusta. Paaugstināts virs zemes, tas pievilka visus cilvēkus pie sevis. "Cilvēka Dēls tika paaugstināts, lai ikviens, kas tic, iegūtu mūžīgo dzīvi" Gņ 3,14 - 15). Debesu Jeruzalemē krusts kļūst par dzīvības koku, kura,lapas ir dziedinošas zāles visām tautām un paaudzēm. Tāpēc "lāsta vairs nebūs" (Atkl 22, 3).

Ienākot cilvēces ģenealoģijā, Kristus ar savu izpirkuma upuri krusta koku pārvērta atdzimšanas kokā. Viņš salauza negatīvo solidaritāti, kas smagi gūlās pār cilvēci kopš Ādama grēka līdz pat manam personiskajam grēkam un nesa postu visam cilvēces ciltskokam. To acīmredzami apliecina stāsts par Dāvidu, kurš gan grēkus nožēloja, taču viņa pēcnācēji smagi cieta no sekām.

Taču Jēzus, Kunga Kalps, cietējs kalps, netaisnību un visiem pienākošo sodu uzņēmās uz Sevis un mums dāvāja dziedināšanu. "Ar savu atziņu mans taisnīgais kalps palīdzēs daudziem iegūt taisnību, uzņem-damies uz sevis viņu noziegumus… Viņš nesa daudzu grēkus un aizlūdza par ļaundariem." (Is 53,11 - 12)

Viņa dzīvība, kas tika dota par izpirkuma maksu, ļāva uz visiem laikiem saraut važas, kas būtu mūs saistījušas un piespiedušas palikt mirušo valstībā bez kādas cerības. Kristus "nogāja sludināt gariem cietumā" (1 Pēt 3, 19). Tātad Viņš pasludināja mirušajiem miera Evaņģēliju.

Tā, lūk, pie krusta Golgātā atdzima Ēdenes dārzs. Nāves koks, par kuru stāstīts Radīšanas grāmatā, tika izrauts ar saknēm, un tā vietā iestādīts dzīvības Koks, krusts. No šī krusta dzimst Baznīca, jaunā Ādama -Kristus - mistiskā savienība ar jauno Ievu, līgavu bez traipa un grumbas. Jaunava Marija, ticīgo māte, Baznīcas māte, kas stāvēja krusta pakājē un tieši tur kļuva par mīļotā mācekļa māti, liecina par tiem, kuri "redzēja Kristu paaugstinātu" un ieticēja Viņam, pārdurtajam, augšāmceltajam.

Tātad Sv. Mise atkārto Kristus ciešanas un bezasiņu veidā no jauna padara klātesošu krusta izpirkuma upuri. Līdz ar to tā ir īpaša vieta, kurā svinēt augšāmcēlušos Kristu, atjaunoto dzīvi, izpirkto un samierināto cilvēci, šķīstītos mirušos.

Tapec ciltskoka dziedināšanas Sv. Misi sauc ari par izlīguma jeb augšāmcelšanās Sv. Misi.

CILTSKOKA ATBRĪVOŠANA UN SV. MISE

"Kad mēs Dievam Tēvam lūdzam atpestīt mūs no ļaunā, tad mēs lūdzam reizē par dzīvajiem un par mirušajiem, lai Jēzus Kristus Vārdā un Viņa Asiņu spēkā, kuras atrodas biķerī, Jēzus Kristus šķīstītu dzīvo un mirušo pēctecību no ikviena šķēršļa, kas traucē normālai dzīvei, un, pa-dzenot ļaunos garus, salauztu apslēptos pārmantotos lāstus. Izvēlēdamies dzert no Kunga biķera, mēs laužam senos līgumus ar ļauno un ieejam jaunā Derībā ar Dievu."101

Viena vienīga Sv. Mise…

Kenets Makols min gadījumu ar kādu pusaudzi, kura cieta no agora-fobijas un kuņģa sāpēm. Turklāt viņa bieži redzēja mirušo vectēvu, kurš staigāja pa māju un miedza viņai ar aci. Dažreiz viņa apsēdās kā transā un okultas varas iespaidā automātiski sāka rakstīt. Pietika ar vienu vienīgu mājā noturētu Sv. Misi, lai uz visiem laikiem padzītu uzmācīgo senci, un jaunā meitene viņu nekad vairs neredzēja, nepierakstīja arī sarunās.

"Es domāju, ka miruši senči parādās tādēļ, lai piesaistītu dzīvo uzmanību un lai tie viņus atbrīvotu… Dažreiz ļaunais gars mēģina mūs mocīt ar somatiskām vai psihiskām slimībām, kas emocionālajā sfērā liek koncentrēties uz mūsu pašu ego, lai liegtu mums saprast, ka mirušie prasa mūsu palīdzību."*

* Kenets Makols, op. cit,, 163. lpp.

101 Kenets Makols, Medecine psychique et guerisons spirituelles, kol. "Foi et gučrison", 1989., Dervy - Livres, 49. - 50. lpp.

Sfēras, uz kuram attiecas par senčiem noturēta Sv. Mise102

Nāves sfēra

- Pastāvīga baiļu izjūta pieaugušai sievietei var būt saistīta ar spontāniem abortiem, kas cits pēc cita bijuši viņas mātei, pirms tā ieņēmusi un dzemdējusi viņu.

- Senči, kas gājuši bojā vardarbīgā nāvē vai nelaimes gadījumā.

- Pašnāvības, kas dažās ģimenēs kā sērga atkārtojas no paaudzes paaudzē.

Viss, kas skar mūsu attiecības ar Dievu

- Ģimeni var ietekmēt, piemēram, līgums, kuru kāds vecvectēvs noslēdzis ezotēriskā ordenī, masonu ložā, maģijā, sātanismā. Tas izposta un iznīcina ģimeni. Tāpat dzimtu var smagi ievainot tēvoču un tanšu okulto vai ezotērisko darbību sekas: buršanās, vodunu kults, zīlēšana. Smaržu vai mīlas dzēriena lietošana cita cilvēka jūtu piesaistīšanai pēctečiem var izraisīt grūtības apprecēties. Varam iedomāties, kādas nopietnas sekas draud tad, ja elkdievībai gadsimtiem ilgi nododas vairākas dzimtas, sabiedrības vai tautas.

Viss, kas saistās ar nosodāmu rīcību

- Narkomānija, alkoholisms, prostitūcija, seksuālās novirzes, zagšana, slepkavošana, ļaunums, iedzimtas slimības, vecāku vai dzimtas lāsts; neauglība sievietēm, kas izdarījušas vairākus abortus; arī naudas pielūgsme, rasu vai tautību aizspriedumi. Kā sekas tam visam mēdz būt daudzkārtējas neveiksmes, zaudējumi.

102 Zans Bulanžē, Guerir pour une vie nouvelle, Saint-Paul, Parīze, 1998., 3. izd., 124. lpp.

Savāds nicinājums

Fransa, Jēzum Kristum pievērsusies sieviete, pēc laulībām konstatē, ka viņā uzliesmo savāda un iracionāla vēlēšanās nicināt savu vīru un vārdiski uzbrukt viņam pret pašas gribu. Viņas māte bijusi valdonīga personība, kura reiz trīs gadus atteikusies sarunāties ar savu vīru. Kad uzklausījām Fransu, divas personas, kas par viņu aizlūdza, neatkarīgi viena no otras saņēma attēlus, kuros parādījās melns akmens, rituāliem lietots biķeris un vārdi "velna kults". Viņas vecmāmiņa bija nodarbojusies ar zīlēšanu un pareģojusi cilvēkiem nākotni. Lūgšanas laikā Kungs atklāja, ka daži Fransas senči nodevušies buršanās rituāliem un velna kultam. Viņai bija grūti attekties no šiem aktiem, tomēr, par spīti visam, viņai tas izdevās, iesaucoties: "Jēzu, palīdzi man!" Kad mēs viņai pasniedzām komūniju, kaut kas no viņas centās man uzbrukt, taču atbrīvošana bija notikusi un gari - izdzīti. Iracionālā vēlēšanās uzbrukt vīram viņai turpmāk izzuda*

* Grehems Douvs, op. cit., 22. lpp.__

Ciltskoka dziedināšanas pamatprincipi un prakse, kaut arī doktors Makols un tēvs Roberts de Grandi103 to izmēģinājuši, joprojām paliek diskutējams jautājums. Domājot par to, kādā veidā mirušie spēj mūs ietekmēt, rodas jautājums, vai šī ietekme izpaužas vienīgi viņu aizlūgšanās [par mums] un vēstījumā, ka iestāšanās vajadzīga viņiem. Kā gan viņi izraisa traucējumus savos pēcnācējos vai to namos?

Šie autori daudz stāsta par savu personisko harizmu raksturīgajiem gadījumiem, kas var atkārtoties tikai tad, ja līdzīgas harizmas Svētais Gars dod citām personām. Tā varētu būt spēja ieraudzīt aizgājēju dvēseles tajā stāvoklī, kādā tās atrodas; spēja atpazīt lūgšanās notikušās pārmaiņas. Tik pārsteidzoši strauji notiek dziedināšanas un atbrīvošanas pēc euharistiskām svinībām [Sv. Mises] vai neatlaidīgas lūgšanas! Tomēr neaizmirsīsim, ka traucējumu cēloņu ir daudz. Ir tādi cēloņi, kad cilvēks pats nav vainīgs (kad, piemēram, kritis par upuri buršanai), vai arī - kad ir vainīgs (ja viņš gājis pie burvjiem, uz sektām, spiritisma seansiem, pielūdzis elku dievības).

103 Roberts de Grandi, S. J., Intergenerational healing, 1989., iespiests ASV.

Gadiem ilgi ieslodzītais

Doktors Makols stāsta, ka reiz kādā vājprātīgo nama slēgtā telpā atradis personu, kas bijusi ieslodzīta daudzus gadus. Tā trakojusi tik ļoti, ka neviens nav gribējis tur iet iekšā. "Man izdevās noskaidrot, ka pastāv sakars starp šī cilvēka izturēšanos un to, ko izdarījis kāds sencis no citas paaudzes. Kādu šī pacienta ģimenes locekli aizvedu uz Sv. Misi, un tur mēs lūdzām Dievam piedošanu par viņa senčiem un to nodarījumiem. Tobrīd, kad piedalījāmies Misē, varbūt pat tad, kad nolēmām uz to iet, pacients, kurš atradās citā pilsētā, slēgtā telpā, tika dziedināts."*

* Kenets Makols, pec kadas televīzija sniegtas konferences

KĀPĒC VAJADZĪGA SENČU DZIEDINĀŠANA UN ATBRĪVOŠANA CAUR SV. MISI?

Brīdis, kad Jēzus iestāda Euharistiju, Mateja evaņģēlijā (26, 26 - 28) atstāstīts tā: "Bet, tiem ēdot, Jēzus paņēma maizi un svētīja, un lauza, un deva to Saviem mācekļiem, un sacīja: "Ņemiet un ēdiet, šī ir Mana miesa!" Un Viņš, paņēmis biķeri, pateicās un deva viņiem, sacīdams: "Dzeriet visi no tā! Šīs ir Manas Jaunās Derības asinis, kuras par daudziem tiks izlietas grēku piedošanai.""

Upura Jēra Asinis izpērk katru no mums, ari visas aizgājušās paaudzes, kas tika atstumtas un nonicinātas, abortos un spontānajos abortos pazudinātās dvēseles, nedzīvi dzimušie bērni, pašnāvnieki un ari tie, kas cietuši genocīdos un karos pazuduši bez vēsts.

Sv. Misē klātesošs ir pats Kungs un tāpēc ar spēku var darboties gan mūsu, gan mūsu ģimeņu un dzimtu dzīvē, lai dziedinātu ciltskoku, ja vien mēs Viņam uzticam visu, kas smagi gūlies pār mums pašiem, mūsu ģimenēm un paaudzēm, un ja no visas sirds šo smagumu liekam pie Viņa kājām, lūdzot, lai Viņš nāk un mūs atjauno. "Vienīgi Viņš spēj mūs dziedināt no senču cirstajām brūcēm un atbrīvot no saitēm, kurām tie ir par cēloni."104 "Par senčiem noturēta Sv. Mise var kādu dziedināt vai atbrīvot uzreiz

104 Žans Bulanžē, op. cit., 124. lpp.

vai ari pakāpeniski, ja jāšķīstī dziļi atmiņu slāņi vai jāpalīdz kādai klaiņojošai dvēselei. Šajā nodomā mēs varam atkārtot veltīšanos katrā Sv. Misē, kurā piedalāmies."105

Daudzi, varbūt pat lielākā daļa no mūsu senčiem, Dievam nav uzticējušies, vai ari viņiem nav bijusi iespēja Viņu pazit. "Laikā starp nāvi un vispārējo augšāmcelšanos," raksta svētais Augustīns, "dvēseles uzturas noslēpumainos mājokļos atkarībā no tā, ko kurš pelnījis - atdusu vai mokas."

"Nav pareizi mācīt cilvēkiem, ka mēs atdzimstam vairākkārt un nomainām dažādus ķermeņus," sacīja Jaunava Marija kādā parādīšanās laikā Medžugorjē, 1982. gada 24. jūlijā. Mēs piedzimstam tikai reizi. No zemes ņemtā miesa pēc nāves satrūd. Cilvēks, kas dzīves laikā darījis daudz ļauna, var nokļūt uzreiz debesīs, ja viņš izsūdz grēkus, tos nožēlo un mūža beigās pieņem komūniju saskaņā ar to, kas rakstīts vēstulē ebrejiem 9,27: "Un kā cilvēkiem nolemts vienreiz mirt un pēc tam tiesa." Citādi, ja viņš nav rūpējies par savu atgriešanos, viņa liktenis ir atkarīgs no Dieva žēlsirdības un Kristus mistiskās Miesas aizlūgumiem - dzīvo lūgšanām. Tātad mūsu uzdevums - un par to mēs esam atbildīgi - likt viņiem atzīt Jēzu Kristu Euharistijā, lai tie ieietu Viņa godībā un pārstātu vajāt vai negatīvi iespaidot savus pēcnācējus. Līdz ar to liela nozīme ir gandarījuma lūgšanām, lai mirušo dvēselēm atlaistu grēkus. "Euharistija kā upuris tiek upurēta ari tādēļ, lai izlīdzinātu gan dzīvo, gan mirušo cilvēku grēkus un lai no Dieva saņemtu garīgos vai laicīgos labumus."106 Protams, Euharis-tijas pestījošā vērtība ir viena un tā pati gan tradicionālajā Sv. Misē par mirušajiem, gan ciltskoka dziedināšanas Euharistijā. Taču pēdējā gadījumā īpašie aizlūgumu nodomi saistās vai nu ar senčiem, kas miruši traģiskos apstākļos, kam par cēloni ir smagi grēki vai lāsti, kas ietekmē pēctečus, vai ari ar nedzimušajiem bērniem un viņu nāves sekām. Šādas Sv. Mises dalībnieki ne vien sastāda un noliek uz altāra savu ciltskoku, bet ari izsūdz savu tēvu grēkus, nožēlo tos viņu vietā, piedod viņiem vai ari lūdz viņiem piedošanu; ārkārtējie un dažreiz redzamie atbrīvošanas un dziedināšanas augļi, ko iespējams konstatēt, šis svinības mums liek uzskatīt par apliecinājumu dzīvai ticībai un Euharistijas Sakramenta spēka pagodināšanai.

[105 Raimonds Brešā, Quand Dieu guerit l'homme blessč, izd. Benedictines, 2000., 45. lpp.

106 KBK 1414.]

Eņģeļu klātbūtne…

Mēs uzaicinājām doktoru Kenetu Makolu pie manis uz divām nedēļām. Viņš ir svēts vīrs, kuram piemīt sevišķa mīlestība uz Euharistiju. Viņa viesošanās laikā noorganizējām ekumenisku tikšanos par ciltskoka tēmu un aizlūdzām par visiem, kuri Kanādā miruši abos pasaules karos, Korejas karā, karos starp iezemiešiem, eiropiešiem un mūsu franču izcelsmes senčiem, kā arī par tiem mūsu senčiem, kas noslīkuši vai noslēpumainā kārtā pazuduši un par kuriem nekad nav sērots. Svētdienā visi katoļi devās uz svētās Marijas draudzi Otavā. Priesteris bija piekritis celebrēt Sv. Misi par dvēselēm šķīstītavā, klaiņojošajām dvēselēm un ciltskoka dziedināšanu. Katram uz papīra lapas bija jāsagatavo sava ciltskoka shēma, ierakstot tajā savu senču vārdus, pieminot arī nedzīvi dzimušos vai abortētos bērnus, kuriem bija jādod vārds. Visus šos ciltskokus ielika kastē, kuru aiznesām uz Sv. Misi. Bija skaidrs, ka mums, dzīvajiem, jāpiedalās Sv. Misē savu senču vārdā. Priesteris lūdza Kungu sūtīt eņģeļus visur, kur vien šīs klaiņojošās dvēseles atrodas, viņš lūdza, lai tās sapulcētos šajā baznīcā, lai piedalītos Sv. Misē, mūžīgā mielasta attēlā kopā ar Kristu, pašu Kungu Jēzu.

Tā nu mēs Mises ievadā, grēku nožēlas rita laikā, lūdzām piedošanu gan par saviem, gan senču grēkiem. Viņu vārdā noklausījāmies sprediķi; viņu vārdā pieņēmām komūniju. Mana sieva un es bijām izraudzīti lasījumu nolasīšanai. Tāpēc stāvējām pie altāra. Tieši pirms komūnijas, kad priesteris, paņēmis hostiju, sacīja: "Svētīgi tie, kas aicināti pie Kunga galda, un īpaši tie, par kuriem šodien aizlūdzam", manas acis atvērās un es pie komūnijas galda un ap altāri ieraudzīju sapulcinātu ļaužu pūli, kuriem aiz muguras stāvēja eņģeļi. Tiklīdz priesteris pateica: "Lai viņiem gods mūžīgajā mielastā", šie cilvēki kļuva pilnīgi balti, starojoši un visi reizē kā raķete pacēlās augšup. Es redzēju, ka viņu sejas bija pateicības pilnas. Tas viss ilga tikai nepilnu sekundi. Es biju tik aizkustināts, ka manās acīs sariesās asaras.

Anrī Lemē, Kanādas Atjaunotnes līdera stāstījums

PRIEKŠDARBI SV. MISES UPURIM PAR SENČIEM

Svarīgi noteikt, par kurām personām šajā Sv. Misē aizlūgs

Lūgšanas tiks izteiktas un Sv. Mise - upurēta par:

• mirušajiem ģimenes locekļiem, priekštečiem, kuriem bijis traģisks vai ciešanu pilns liktenis, vai tiem, kuru darbi, rīcība izraisījuši slimības, saites, traucējumus, uzmācības dzīvajiem ģimenes locekļiem; gan par tiem, kuri miruši jau pieauguši, gan tiem, kas gājuši bojā kā nedzīvi dzimuši vai nedzimuši bērni (šiem bērniem jādod vārds (sal. Is 49, 1)). Ja bērnam nav vārda, tad to norāda pats Kungs vai vārda izvēli nosaka ģimene, lai lūgšana kļūtu precīzāka un personiskāka.

• dzīvajiem ģimenes locekļiem, kuri krituši par upuri dažu senču lāstiem, grēkiem un rīcībai. Vēlams, lai dzīvie, kuri tiks pieminēti Euharistijā un kuriem vajadzīgas lūgšanas, Sv. Misē piedalītos kopā ar mums, lai būtu iespējams viņus pareizi orientēt un viņiem iemācīt, kā lūgties turpmāko Euharistiju laikā, vai arī lai dotu viņiem iespēju piedot, lūgt piedošanu Dievam un senčiem, pieņemt Jēzus Kristus mīlestību viņu un viņu priekšteču vārdā.

Tomēr Euharistijas žēlastības skar visus ģimenes locekļus neatkarīgi no tā, vai viņi piedalās dziedināšanas Misē vai ne, vai viņi ir tai piekrituši vai ne, vai varbūt pat nezina, kas viņu vārdā tiek darīts (psihiska stāvokļa, ģeogrāfiskā attāluma vai vienaldzības dēļ pret Euharistiju).

Var uzaicināt arī citus ģimenes locekļus, kas ir tam gatavi un labprātīgi to pieņem, kā ari draugus, kas vēlas lūgties kopā ar mums. Šajā Misē nav jāpiedalās vairākiem ģimenes locekļiem, jo visu vārdā to var lūgt ari tikai viens vienīgs, kuru skārušas attiecīgās problēmas.

Garīgā uzklausīšana un piedošanas solis

Kamēr nav sastādīts saraksts, kurā minēti dzīvie ģimenes locekļi, par kuriem aizlūgs, vispirms ir nepieciešams sagatavošanās laiks, tas ir, garīga uzklausīšana, lai noteiktu, kas ir par cēloni nelabvēlīgajām paradibam viņu dzīvē; pēc tam šie cilvēki jāmudina uz grēksūdzi, piedošanu uii izlīgumu. Vēlams, lai tie, kuriem iespējams pieiet pie grēksūdzes sakramenta, to arī izdarītu. Citus pēc garīgās uzklausīšanas var aizvest Vissvētākā Sakramenta priekšā, lai tur viņi spertu izlīguma soli. Ja, vispirms mums jālūdz Dievam piedošana un jāizsūdz mūsu pašu grēki, vienlaikus sūdzot arī mūsu senču grēkus (sal. Neh 9,1 - 3): 'Viņi novirzījās savrup un izsūdzēja savus grēkus un savu tēvu pārkāpumus." Slimie vai tie, kuri cieš no kādiem traucējumiem, varēs atteikties no pārestībām, ko viņu senči varētu būt nodarījuši, konkrēti - tām, kas saistītas ar okultajām mākām, un "atzīt savus noziegumus un savu tēvu noziegumus" (sal. Lev 26, 40). Lai, piemēram, pārrautu dēmoniskas iedzimtības ķēdi dzimtas pēcnācējos, klātesošie visi kopā skaļā balsī var nolasīt pārestību sarakstu. Pēc tam no tā visa var atteikties, sakot, piemēram: 'Tagad, Jēzus Vārdā, es salaužu jebkādu psihisku iedzimtību un dēmonisku varu pār manas dzimtas priekštečiem, kam par iemeslu bijis kāda mana senča pārkāpums… Es atsakos no visiem sātana darbiem, kā ari no savu senču okultajām darbībām, un es pievienojos Jēzum Kristum, manam Kungam, tagad un uz visiem laikiem."107

• Piedošanas nozīme

Euharistiskais akts sevī ietver trīskāršu piedošanu. Caur Jēzu Kristu mēs ne vien piedodam mirušajiem, bet ari lūdzam viņus tāpat rīkoties attiecībā pret mums. Mēs lūdzam Dievu, lai Viņš tiem piedod. Mirušajiem jāsaņem savu grēku absolūcija vēl pirms tam, kad palīdzam viņiem ar Euharistiju. Ja jūs jūtaties nespējīgs piedot kādam mirušam radiniekam un viņu mīlēt, lūdziet šo žēlastību Jēzum, kurš jums pilnībā piedevis jūsu paša grēkus. Izsakiet šo piedošanu skaļi, kaut ari jums to negribas. Piedošana ir lēmums, nevis jūtas. Ja jūs atsakāties no šī soļa, tad labāk atteikties ari no Euharistijas, kurā svinam krustā sisto Kristu, kurš savā personā nonāvēja ienaidu. Rezultāti, ko jūs vēlaties panākt, ir atkarīgi no jūsu vaļsirdības un labās gribas. "Ienīsti grēku, bet mīli grēcinieku," sacījis svētais Augustīns. Pareizi novērtējiet ļaunumu, kas jūs ievaino, lai

107 Kenets Makols, op. cit., 147. lpp.

ar pilnu atbildību izlemtu piedot bez nosacījumiem, vēl jo vairāk tāpēc, ka vainīgais, kurš ir jau miris, vairs, saprotams, nespēj atbildēt uz jūsu augstsirdību un laboties. Visbeidzot, lūgsim, lai Dievs viņiem piedod.

Mēs esam ieinteresēti piedot, jo Dievs mums piedod, kad esam piedevuši paši (sal. Mt 18, 35). Mums ir vajadzīga Dieva piedošana. Vai mēs vismaz reizi savās domās neesam vēlējušies, lai pazustu kāds bērns, vai neesam atstūmuši kādu no senčiem, dziļi sirdi atteikušies piedot mirušam radiniekam, tāpēc ka viņš kādam no mūsu mīļajiem vai mums pašiem nodarījis ļaunu? Kritizējuši vai nolādējuši kādu senci vai visu savu dzimtu un apsūdzējuši viņus savās likstās un nelaimēs, sacīdami: "Kāpēc esmu piedzimis šajā ģimenē vai šiem vecākiem?"

Lūgsim, lai mūsu mirušie mums piedod visu, ko esam sliktu viņiem teikuši vai darījuši: kritizējuši, tiesājuši, apsūdzējuši. Sauksim šos mirušos vārdā, nerunājot ar viņiem pašiem, nelūdzot viņus iesaistīties mūsu ģimenes lietās, jo visiem cilvēku lūgumiem jāiet caur Kristu, un viss jālūdz Kristus vārdā, lai Dievs mūs uzklausītu. "Mums nav savās lūgšanās jāvēršas tieši pie viņiem, bet gan no mums tiek prasīts par viņiem lūgties. Mums jārīkojas nesavtīgi un jāuztic viņi Kungam, lai Viņš par tiem parūpējas. Ja mēs viņiem cieši pieķeramies un gribam, lai viņi atgrieztos, tas ir vienlīdz egoistiski un cietsirdīgi. Viņi gaida uz savu atbrīvošanu, nevis uz to, lai tiktu piesaistīti šīs zemes cilvēkiem un lietām."108

• Sargieties no nekromantijas

"Censties izmantot mirušo "garus", lai izzinātu nākotni vai uzzinātu jebko citu, nevēršoties lūgšanā pie labestības Dieva, ir bīstama rīcība. Tā ir "nekromantija", maģijas forma, kurā cilvēks savam labumam un ārpus mīlestības attiecībām grib izmantot nepazīstamus spēkus. Pastāv nepārprotams risks iestigt maldos, vientiesīgi uzticoties kaut kam neskaidram, "okultam". Tā ir okultisma forma109, ko pielieto tā saucamajā senču kultā, kad šos senčus izvaicā ar zīlēšanas vai rituālas piesaukšanas palīdzību, upurējot dzīvniekus, - it kā tādēļ, lai tos nomierinātu. Šie upuri, kad dzīvniekus

108 Kenets Makols, op. cit., 184. lpp.

109 "II est vivant", Nr. 176, 47. lpp.

nonāvē uz mirušā cilvēka ķermeņa vai zārka un izdara apslacīšanu ar asinīm, var sasaistīt viņu ar nešķīstajiem gariem (sal. 1 Kor 10,20). Šis elkdievības akts var apturēt viņa garīgo atraisīšanos un noskaņot viņu nelabvēlīgi pret vainīgajiem pēctečiem vai radiniekiem, vai to līdzzinātājiem.

Elkiem nests upuris

Reiz pēc kāda evaņģelizācijas pasākuma, kad gribējām atbrīvot sievieti transa stāvoklī, kura lūgšanas laikā mētāja rokas un spārdījās, Kungs man parādīja, ka viņa atrodas sātaniskas uzmācības varā. Tas viņai bija sācies tad, kad viņa pirms apbedīšanas sēdēja pie sava mirušā vectēva zārka un viņu skāra gaija asinis, kurš bija upurēts, lai "nomierinātu" mirušā garu. Taču tagad ar krustā sistā Kristus autoritāti, kura upuris ir vienīgais, kas mūs atpestī, viņa bija atbrīvota.

Ja daži mirušie senči ir atbildīgi, piemēram, par to, ka no paaudzes paaudzē tiek pārmantotas nelāgas ietekmes, lāsti vai holerisks temperaments, mums jālūdz, lai viņi caur Jēzus Kristus aizbildniecību saņemtu mūsu piedošanu. Mūsu spēkos ir vērsties pie Kunga, lai dotu viņiem iespēju saņemt Viņa piedošanu gan par sliktajām nosliecēm, kuras tie nodevuši tālāk, gan par jebkuru citu ļaunumu, ko pazīst vienīgi Dievs. "Bet viss no Dieva, kas mūs samierināja ar Sevi caur Kristu un deva mums samierināšanās kalpošanu" (sal. 2 Kor 5, 18). 'Tā ar Kristus atpestījošo žēlastību mēs, dzīvie, spējam viņus atraisīt jau šeit, zemes virsū, lūdzot Dievam piedošanu par pagātnes vainām; mēs viņiem palīdzēsim tikt atraisītiem arī debesīs, kur viņus joprojām sasaista padarītais ļaunums."110

Viņi no mums gaida biedrisku palīdzību, nevis rituālus, kas varētu viņiem aizsprostot ceļu uz gaismu.

Lūgšana īpašā nodomā

Šie piedošanas, grēku nožēlas un izlīguma akti jākonkretizē ar lūgšanu īpašā nodomā, kuru izsaka Sv. Mises laikā, gandarījuma rita brīdī.

110 Žans Bulanžē, op. citi, 124. lpp.

Piemēram, lūgšana Nr. 21 b, 134. lpp. Ar šo lūgšanu var veltīt visas paaudzes, nosaucot vārdā atsevišķas personas, lai paaudzēs sarautu saites.

Šis būtiskais posms ļauj veltīt Dievam paaudžu attiecības starp dzīvajiem vai mirušajiem ģimenes locekļiem, un, ja vien iespējams, līdz pat 3. un 4. paaudzei augšupejošā līnijā. Līdz šādai robežai sniedzas senču lāstu sekas, ko nosaka Dieva Vārds Izceļošanas grāmatā 20, 3-5, runājot par nepaklausību ar šādiem baušļiem:

'Tev nebūs citus dievus turēt Manā priekšā. Netaisi sev tēlus vai dievekļus […], nezemojies to priekšā, jo Es, tas Kungs, tavs Dievs, esmu taisnīgs Dievs, kas tēvu grēkus pie bērniem piemeklē līdz trešam un ceturtam augumam tiem, kas Mani ienīst."

Jāsastāda ciltskoks un jāveltī tas Kungam

Šajā slimnieka vai tā cilvēka, kurš lūdz Sv. Misi, ciltskokā ieraksta viņa dzimtas zināmos mirušo un dzīvo vārdus: vecvecāku vecākus no tēva un mātes puses, vecvecākus no tēva un mātes puses, tad tēvu un māti, tēvočus un tantes, ja tiem ir kādi traucējumi, pēc tam miesīgos brāļus un māsas, visbeidzot, pēcnācējus - clēlus un meitas.

Dzīvo vidū jāpasvītro šīs dzimtas slimo vai saistīto personu vārdi, kurām vajadzīga dziedināšanas vai atbrīvošanas lūgšana. Ja pastāv aizdomas, ka slimības vai lāsta cēlonis atrodams, piemēram, trešajā, tas ir, vecvecāku paaudzē, tad var aprobežoties ar šo līmeni un nemeklēt tālāk vecvecāku vecāku un vēl tālāku senču paaudzēs. Pēc tam uz atsevišķas lapas uzraksta to mirušo vārdus, kuriem bijušas kādas problēmas: pašnāvniekus, noslepkavotos, nedabīgā nāvē (karos, ugunsgrēkos, u.tml.) bojā gājušos, netaisnīgi mocītos, invalīdus, tos, kas dzimuši pēc vairākiem spontāniem abortiem, tos, kuri atstumti zemiskas rīcības dēļ vai tīšuprāt aizmirsti kādu ģimenes noslēpumu dēļ; tos, kuri pazuduši bez vēsts vai kuri bijuši nopietni iesaistīti elku pielūgsmē, okultismā, spiritismā un kuriem piemita attiecīgas spējas. Jānorāda viss, kas zināms par šīm personām: zīmīgi notikumi, nelaimīgas laulības vai atkārtotas laulības. Neaizmirstiet nedzīvi dzimušos vai nedzimušos bērnus.

Kad ciltskokā atzīmēti dzīvie un viņu tiešie pēcnācēji, uz citas atsevišķas lapas uzraksta slimo vai saistīto personu vārdus, visus, kurus gadu gaitā skārušas slimības vai traģēdijas; jāpiemin dzimtas negatīvais mantojums, kas nomāc viņus un viņu bērnus.

Sv. Mises laikā, ofertorija brīdī vienlaikus ar maizi un vīnu, kas tiks upurēti Dievam un konsekrēti, ir jānoliek ciltskoks, saraksts ar īpašajiem gadījumiem, kad mirušie senči bijuši Dievam nepaklausīgi un tagad izraisījuši problēmas saviem pēcnācējiem, - iespējams, tā ir nedzimušo bērnu problēma, uz altāra jānoliek arī slimo personu saraksts, par kurām tiks aizlūgts. Mēs lūdzam, lai Jēzus, kurš svētī maizi un vīnu un iedveš tajos Savu dzīvību, ieņemtu vietu šajās ģimenēs, jo ari tās tiek Viņam tāpat veltītas, gan dzīvie, gan mirušie, par kuriem lūdzamies. Komūnijas mirklī var izrunāt mirušās personas vārdu, jo es rīkojos tās vārdā un lūdzu, lai Kungs viņu uzņemtu pie Sevis. Galvenais šajā atbrīvošanas Sv. Misē ir, cik vien rūpīgi iespējams, veltīt mirušo Kungam un ļaut, lai Kungs dziedina dzīvos.

Neaizmirstiet! Jūs piedalāties Sv. Misē senču un mirušo vietā, lūdzat piedošanu Dievam un piedodat viņu vietā, komūnijā pieņemat Kristus Miesu viņu vietā.

"Par pieaugušajiem dažreiz nepieciešams Sv. Misi noturēt vairākas reizes, iekams redzamā veidā sāk izpausties tās dziedinošā iedarbība un atbrīvošanas spēks, turpretim, lai izpirktu pazudušu mazuli, parasti pietiek ar vienu Sv. Misi."111

Noslēguma svētība dzīvajiem

Atbrīvošanas lūgšana ciltskoka dziedināšanas Mises noslēgumā pievērš mūsu uzmanību ne vairs mirušo, bet dzīvo vajadzībām. Var izraudzīt personas, kas klusumā uzliek slimajiem rokas. Priesteris var svaidīt slimos ar eļļu, uzvelkot viņiem uz pieres krusta zīmi, vai arī klātesošajiem vai slimniekiem uzlikot krucifiksu un sakot atbrīvošanas lūgšanu Jēzus Vārda autoritātes spēkā. Tādos gadījumos var novērot pēkšņas izdziedināšanas, jo, uzliekot rokas slimajai personai, mēs kalpojam par kanālu, pa kuru var izplūst Jēzus Kristus mīlestība.

Ievieto tabulu

IEROSINĀJUMI LITURĢIJAI

Ciltskoka dziedināšanas Sv. Mise

Vēlams šo Sv. Misi noturēt slavēšanas, lūgšanas un pateicības gaisotnē, aicinot dalībniekus, klātesošos ģimenes locekļus, iesaistīties piedošanas, grēku nožēlas un izlīguma aktos. Uzsvars jāliek uz kerigmātisku Jēzus, dzīvo un mirušo Glābēja un Kunga, pasludināšanu. Tāpēc Vārda liturģijai jāizvēlas tādi teksti, kas mudinātu aktīvi apliecināt ticību Dievam, cerību uz Viņa žēlsirdību un pārliecību par Viņa mīlestību, kas uzvar nāvi.

IEVADA LITURĢIJA

Dzīvā slavēšana: dziesmas, kas aicina uz prieku par to, ka esam Kristus uzvaras līdzdalībnieki caur krustu un augšāmcelšanos.

Var izdarīt apslacīšanu ar svētīto ūdeni un svētīto sāli. Sv. Mises sākumā priesteris lūdz Kungu sūtīt eņģeļus visur, kur atrodas mūsu aizgājēju dvēseles, lai tās visas sapulcētos baznīcā un būtu klāt šajā Misē.

Gandarīšanas rits

Jāaicina ģimenes locekļus izsūdzēt savus, kā arī savu senču grēkus. Piedošanas aktam jānorisinās konkrēti, skaļi to izsakot par mirušajiem, viņus neapsūdzot un nevainojot, klusumā jālūdzas par dzīvajiem. Pabeidz ar "Es atzīstos Dievam" (Confiteor), ko, ja vēlas, var pastiprināt ar grēku nožēlas dziesmām, piemēram, 51. psalmu (Miserere), 130. psalmu (De profundis).

Atzīšanās grēkos un aizlugums:

īpašu nodomu izteikšanai. Priesteris var likt, lai katrs ģimenes loceklis skaji izsaka grēku nožēlas un aizlūguma lūgšanu Nr. 21 a vai Nr. 21 b, vai arī viena persona visu vārdā var nolasīt lūgšanu Nr. 21 b, ievērojot klusuma brīžus, kuros katrs var aizlūgt par sava ciltskoka mirušajiem, sevi pašu vai dzīvajiem ģimenes locekļiem.

Lūgšana 21 a - CILTSKOKA DZIEDINĀŠANA (īsa formula).

Kungs Jēzu, es lūdzu Tev piedošanu, ka nekad neesmu lūdzies par saviem mirušajiem ģimenes locekļiem. Kungs, pieņem mani kā manas dzimtas, visu tās atzaru un paaudžu mirušo locekļu pārstāvi. Kungs, es nožēloju ikvienu slepkavību un abortu, ko viņi varētu būt izdarījuši, ikvienu ģimenes ķildu, kas viņiem bijusi un, dalot mantu un īpašumus, izpostījusi mūsu ģimeni.

Es nožēloju ikvienu iesaistīšanos okultismā, spiritismā, ezotērikā, fetišismā un no tiem atsakos; es īpaši nožēloju, ka viņi pārkāpuši pirmo Dieva bausli un pielūguši viltus dievus un voduna elku dievības.

Kungs, apžēlojies par mani, manu dzimtu un visiem dzīvajiem ģimenes locekļiem. Piedod manu senču grēkus un atbrīvo viņus no ikvienām saitēm. Es uzticu viņus Tavai svētajai gaismai un es lūdzu, lai Tu viņiem dod iespēju saņemt manu mīlestību un manu piedošanu un ieiet Tavā mīlestībā un Tavā piedošanā. ,

Kungs, sākot no šī brīža, pievelc viņu dvēseles pie Sevis un nepieļauj, ka viņu grēki joprojām nomāktu mūsu ģimeni.

Kungs, apžēlojies par visiem maniem senčiem.

AMEN!

lūgšana 21 b - CILTSKOKA ATBRĪVOŠANA UN

DZIEDINĀŠANA (izvērsta formula)

Kungs Jēzu Kristu, Tu esi cietējs kalps, kurš uz Sevis uzņēmies visu cilvēku netaisnības, vainas un sodu un dāvāji mums dziedināšanu un atbrīvošanu. Tu esi taisnais, kurš "nes daudzējo grēkus un aizlūdz par Jaundariem" (sal. Is 53, 12). Tu nogāji sludināt mirušo gariem, lai viņus glābtu (sal. 1 Pēt 3, 19).

Es nāku Tavā priekšā savu mirušo ģimenes locekju vārdā. Esi žēlīgs un pieņem mani kā manu senču, visu dzimtas atzaru mirušo locekju, visu to paaudžu pārstāvi, kas vēl neatrodas Tavā gaismā un Tavā mīlestībā. Esi žēlīgs un apklāj viņus ar Savām dārgajām Asinīm: "Lai manas kristības ūdeņi plūst pāri visām aizgājušajām mana ciltskoka paaudzēm." Tu, Jēzu, mūs esi samierinājis ar Dievu, žēlsirdības un ikkatra mierinājuma Tēvu, un Tu "mums uzticēji samierināšanās kalpojumu" (sal. 2 Kor 5, 18). Pār viņiem visiem es piesaucu Tava krusta piedošanu. Es nolieku un nostiprinu Jēzus krustu visās paaudzēs, kas dzīvojušas pirms manis. Arī es pats gribu piedot un svētīt visus senčus, kuri atstājuši negatīvas sekas mūsu pēctečos (klusējot nosaukt viņu vārdus un nodarījumus). Caur Tevi, žēlsirdīgais Kristu, mēs, viņu pēcteči (pateikt to vārdus vai tā vārdu), viņiem piedodam no visas sirds un viņus svētījam. Jēzus Vārdā mēs viņiem apliecinām, ka neviens no mums dzīvajiem uz viņiem nedusmojas, viņus netiesā, nekritizē un neapsūdz, lai ko viņi arī savas zemes dzīves laikā būtu izdarījuši.

Piedod mums, Kungs, mūsu pašu grēkus, ko Tev sūdzam. Tavas caurdurtās sirds dēj, Jēzu, mēs viņiem no visas sirds lūdzam piedošanu, ja esam viņus apvainojuši, apsūdzējuši, atstūmuši vai kā citādi slikti izturējušies; ja mūsu dēj viņi bijuši nelaimīgi, ievainoti, krituši par upuri naidam, dusmām, kaunam, izsalkumam, netaisnībai un ja mēs neesam viņus tā mīlējuši, kā viņi to vēlējās.

Tagad mes gribam "izsūdzēt savu tevu grēkus un pārkāpumus" (sal. Lev 26, 40) un nožēlot grēkus viņu vietā. Žēlsirdīgais Kungs, mēs lūdzam Tev piedošanu par visiem viņu grēkiem, kurus viņi nav nožēlojuši un par kuriem nav Tev lūguši piedošanu (klusējot nosaukt grēkus).

Es nožēloju ikvienu slepkavību, abortu, netaisnību, ko viņi nodarījuši, ikvienu ģimenes ķildu mantas un īpašumu dēj, kas mūs sašķēlusi.

Es nožēloju ikvienu morālu izvirtību un ikvienu viņu iesaistīšanos okultismā, spiritismā, ezotērikā, voduna kultā, fetišismā, es no tās atsakos.

Viņu vārdā es noraidu sātanu un visus viņa Jaunos darbus. īpaši nožēloju, ka viņi pārkāpuši pirmo Dieva bausli, pielūdzot viltus dievus un elkus. "Es atsakos un stingri nostājos pret visām viņu negatīvajām darbībām un visām garīgo saišu sekām… Es noraidu visu, kas, iespējams, bijis nelaimīgs un nesakārtots manas dzimtas laulībās. Es pielieku punktu visiem iesīkstējušajiem ienai-diem manā dzimtā."112

Jēzu, lai Tava dievišķā žēlsirdība piedod viņiem visus viņu grēkus. Lai Tavas dārgās Asinis mazgā viņus no ikviena pārkāpuma, pārcērt visas viņu saites. Lai ar Kristus, kas par viņiem miris, euha-ristiskā upura žēlastību viņi tiek samierināti ar dzīvajiem un mirušajiem un ieiet mierā, Tavas mīlestības sadraudzībā un augšāmceltā Kristus mūžīgajā priekā.

Lai visi viņu pēcteči, kuros pēdas atstājusi viņu nepaklausība un sacelšanās, tiek atbrīvoti no ikviena lāsta, dziedināti un atbrīvoti Jēzus Vārdā. Nepiejauj, ka šo senču grēki joprojām nomāktu mūsu ģimeni.

Mēs lūdzam piedošanu arī visiem pāragri mirušajiem, nedzīvi dzimušajiem un nedzimušajiem bērniem mūsu dzimtā un ciltskoka atzarā, īpaši abortētajiem mazujiem, spontāno abortu vai ārpusdzem-des grūtniecības upuriem, kurus mēs esam ievainojuši, atstāmuši, noniecinājuši, par kuriem neesam lūgušies vai likuši noturēt Mises. Lai Jēzus viņus uzņem Savā caurdurtajā sirdī! Lai Marija, bezvainīgā Māte, viņus auklē rokās un mierina! Lai viņi tiek atraisīti no visām aizturēm, kas nomāc viņus un viņu ģimeņu locekļus.

1,2 Nellija Astelli Idalgo, Sauver ce qui etait perdu, op.cit., 98. - 99. pp.; latviski -Glābt to, kas pazudis, izdevniecība "Effata", 2. Izd., 2003. gads

Kungs Jēzu, mēs vedam Tavā priekšā visus mirušos, ko mēs pazīstam vai nepazīstam savā ciltskokā (sevišķi tos, kas minēti uz altāra noliktajos ciltskokos).

Mēs uzticam viņus Tavai svētajai žēlsirdībai. Liec, lai viņi piedzīvo mūsu mīlestību un piedošanu un ieiet Tavā mīlestībā un piedošanā.

Kungs, ja ir kādi cilvēki, kurus Tu vēlies glābt, un citi, kas Tevi meklē, nedzimuši bērni, pieaugušie, kuri ar savu dvēseli tiecas pēc Tevis, - liec, lai viņu eņģeļi viņus izvelk no tumsības un šodien pat aizved uz paradīzi, Tavu Valstību, caur Jēzus Kristus, mūsu augšāmceltā Kunga, žēlastību.

Kungs, mūsu Dievs, mēs Tev pateicamies, Tevi slavējam un pagodinām.113

VARDA LITURĢIJA Daži priekšlikumi (var izvēlēties arī citus tekstus)

Pirmais lasījums

1. No Vecās Derības: Izc 34, 4-9. 28; Ps 103, 8 - 13; Is 25, 6-9;

2 Mak 12, 38 - 45.

2. No Jaunās Derības: Rom 6, 3 - 9; 1 Kor 11, 23 - 26; 1 Kor 15,

51 - 57; Ef 4, 8 - 1Q 1 Jņ 3, 1 - 2.

Evaņģēlijs

Mt 13, 36 - 43; Lk 8, 49 - 56; Lk 18, 15 - 17; Jņ 5, 24 - 29; Jņ 6, 35 -40; Jņ 6, 51 -58; Jņ 11, 39 - 44; Jņ 11, 21 - 27; Jņ 14, 1 - 6.

UZMANĪBU: ja Sv. Misi svin galvenokārt nodomā par nedzimušajiem bērniem, abortu sekām, atkārtotiem spontāniem abortiem vai neauglību, kas ar visu to saistīta, ieteicams izvēlēties piemērotākus tekstus:

1. No Vecās Derības: Jer 1, 1 - 5; Is 49, 1; Ps 139, 13 - 16.

2. No Jaunās Derības: Mt 18, 1 - 6. 10 - 11; Mk 10, 13 - 16;

Lk 18, 15 - 17.

113 Šo lūgšanu var skaitīt deviņas dienas pēc kārtas kā sagatavošanās novennu izlīguma Sv. Misei. Tādā gadījumā katru dienu pēc lūgšanas vēl jāpievieno Tēvs mūsu, viens rožukroņa noslēpums un Gods lai ir Tēvam.

EUHARISTISKA LITURĢIJA

• Vispārējā lūgšana - Piedāvājums:

Vispārējo lūgšanu priesteris var sagatavot kopā ar ģimenēm, kas sastādījušas savus ciltskokus, tās var izteikt savus īpašos nodomus.

Uzticiet Dievam Tēvam caur Jēzu Kristu vispārējās un vietējās Baznīcas vajadzības - Šķīstītavas dvēsejy vajadzības -, mūsu tautas, dzimtas un īpaši mūsu ciltskoka (pieaugušo, bērnu un nedzimušo bērnu) visu paaudžu mirušo vajadzības, kā arī dzīvo - vienalga, vai tie piedalās šajā Sv. Misē vai ne - vajadzības, neatkarīgi no tā, vai tie cieš vai necieš no iedzimtām saitēm vai lāstiem. Šo lūgšanu var beigt ar šādu nodomu: "Lai visi mūsu mirušie saņem mūsu piedošanu un savukārt piedod mums, un lai Dievs viņiem dāvā Savu piedošanu par visiem viņu grēkiem, mēs Tevi lūdzam, Kungs un Dievs."

• Ofertorijā

Šajā brīdī noliekam uz altāra ciltskoku un sarakstus - vienu ar to mirušo vārdiem, kuriem vēlamies atbrīvošanu, otru ar dzīvajiem, kas ir slimi vai kam ir sevišķas problēmas.

• Euharistiskā lūgšana

To ieteicams izvēlēties no Lieldienu laika, uzsverot uz pagodināto, dzīvo Kristu, augsto priesteri, vienīgo vidutāju un ceļu pie Tēva, reizē priesteri un upuri. Izvēlieties, piemēram, 3. vai 5. prefāciju.

• Pie Tēvs mūsu

Dziesmā godiniet Kristu, kurš ar Sava krusta Asinīm nodibinājis mieru un samierinājis mūs ar Tēvu, ar mūsu brājiem, dzīvajiem un mirušajiem, - Viņu, kurš Savā personā nonāvēja ienaidu.

PĒC KOMŪNIJAS

Palieciet klusuma, lai pateiktos Kungam.

Tad, ja ir laiks, adorējiet Vissvētāko Sakramentu ar trīs tekstu palīdzību no 138. līdz 141. Ipp. Ja ne, tad uzreiz var lūgties Svētību lūgšanu (no 141. līdz 142. Ipp.).

VISSVĒTĀKĀ SAKRAMENTA ADORĀCIJA

Lai konkrētākā veidā paustu mūsu vienotību ar Kristu:

- Adorācija, ko ievada ar šādiem tekstiem:

ADORACIJAS LŪGŠANAS

Visusvētā un žēlsirdīgā Trīsvienība,

Es ieeju Tavā klātbūtnē, Tevi pielūdzot un Tev pateicoties. Es piesaucu Tavu nemitīgo dievišķās mīlestības straumi. Es pielūdzu un slavēju Vissvēto Trīsvienību, pateicos tai un iegremdējos Mīlestības avotā, no kura plūst Dzīvība un ikviena svētība.

Gods lai ir Tēvam un Dēlam, un Svētajam Garam (3 reizes).

Svētais, mūžīgais un žēlsirdīgais Tēvs,

Ikvienas dzīvības avots, es uzticos Tev tagad un līdz pat savam pēdējam elpas vilcienam. Kopā ar Kristu, Tavu Dēlu, es Tev saku: 'Tēvs, Tavās rokās es atdodu savu garu." Es zinu, ka Tu mani mīli kopš mūžības un ka man nekad netrūks Tavas Mīlestības, kas mani atbrīvo un stiprina dzīvā sadraudzībā ar visām radībām.

Svētais Gars, Kungs, kas dāvā dzīvību, mūžīgā Mīlestība, atbrīvošanas un dziedināšanas avots, izlej pār mani Savu atziņu un Savu visspēcību.

1,4 Šis apceres, adorācijas un svētības lūgšanas ir pamatotas Dona Renato Tizo tekstos, Cette extraordinaire soiidaritē intergēnērationnelle, Alleanza dives in Mi-\sericordia di Rinnovamento nello spirito, Trento, 2001., 81. - 84. Ipp., 94. - 106.

Miera dziesmas. Izlīguma apskāvieni. Mēs esam Kristus vēstneši.

Dieva Dēls, vismījais Jēzu, cilvēktapušais Vārds, cietējs Kalps, kas pilnībā uzņēmies mūsu cilvēcisko stāvokli un uzkrāvi Sev mūsu lāstus, sodus, slimības, brūces un visas ar mūsu grēkiem saistītās vainas!

Vismījais, žēlsirdīgais Jēzu, es uzticos Tev. Es Tevi pielūdzu un Tevi mīlu. Es ielieku sevi Tavā sirdī. Es Tev tagad uzticu visus laikā un telpā uzkrājušos Jaunumus, savas %sins saites visās dzīves pe-ripētijās, personiskajā un kolektīvajā apziņā un zemapziņā, visās manas personības sfērās - garā, dvēselē, miesā - un manās attiecībās līdz pat tām apslēptajām sfērām, kuras pazīsti un kontrolē tikai Tu.

Kungs Jēzu, Tu esi tas pats vakar, šodien un mūžīgi. Tu esi mūžīgais laikabiedrs. Ikviena pagātnes vai tagadnes darbība ir Tavā priekšā ar visiem saviem labajiem un sliktajiem augjiem. Lai Tava modrība un atpestījošais spēks ir pār ikvienu pagātnes, tagadnes vai nākotnes darbību. 'Tiem, kas ir Jēzū Kristū, tagad vairs nav nekādas pazudināšanas" (sal. Rom 8, 1 - 2), "jo pats Svētais Gars apliecina, ka mēs esam Dieva bērni" (sal. Rom 8, 14 - 24).

Gods un slava Tev!

*

Līdz ar Bezvainīgo Jaunavu Mariju, kuras sirdi pārdūra zobens, un līdz ar eņģeļu un svēto debespulkiem kontemplējot un pielūdzot mūsu krustā piesisto Kungu Jēzu Kristu, mēs savas problēmas, slimības un visas fiziskās, psihiskās, morālās un garīgās ciešanas uzticam dievišķajai žēlsirdībai un piesaucam Jēzus Svēto Vārdu un Viņa miesas Svētās Brūces. Mūžīgais Tēvs, mēs Tev uzupurējam Tava vismīļā Dēla, mūsu Kunga Jēzus Kristus, Miesu un Asinis, dvēseli un dievišķību kā gandarījumu par mūsu un visas pasaules grēkiem.

Viņa sāpīgo ciešanu dēj esi žēlsirdīgs mums un visai pasaulei.

Amen.

*

Ģetzemane

Kungs, palīdzi man palikt kopā ar Tevi Olīvdārzā. Ārā un arī sirdīs valdīja tumša nakts. Galu galā Tu esi viens pats ar Savām mokām un cilvēces grēku nastu Savos plecos. Tu lūdzies un raudi, bīsties un baiļojies, un tas nozīmē, ka Tu kļūsti par visu sāpju vīru, "kurš, skaļi saukdams, ar asarām raidi lūgšanas un pārlūgumus Tam, kas spēj Tevi izglābt no nāves" (sal. Ebr 5, 7). Tavas miesas sīkākie asinsvadiņi pārplīst. Un sāk plūst nekad vēl neredzēti sviedri, asins sviedri, kas jau vēsta devītās stundas Asinis un Odeni.

Tavā sirdī paveras sveloša brūce, kas rada nežēlīgas sāpes, - tādēļ arī turpmākās ciešanas Tev šķitīs smagas un nebeidzamas. No šī mirkļa Tevi stiprināt spēs vienīgi dievišķais spēks un pārliecība, ka tikai tā Tu mūs visus varēsi izglābt un parādīt, ka Tu mūs mīli līdz galam, līdz neiespējamajam.

Tu uzrunā Tēvu, nopūšoties: 'Tēvs, ja Tu gribi, tad lai šis biķeris iet man garām! Tomēr lai notiek ne tas, ko Es gribu, bet ko Tu!" (Lk 22, 42). Tēvs klusē. Arī Viņa sirds ir salauzta, jo šo plānu Mīlestības Garā uzņēmās īstenot visa trīsvienīgā kopība galējai Pestīšanai, lielās žēlsirdības dēļ pret cilvēku.

Ak, Jēzu, cik Tava sāpju pilnā sirds ir brīnišķīga un cēla! Es uzdrošinos ielikt Tavā sirdī visas savas dzīves grūtības un bēdas.

*

Uz Kalvarija devītaja stunda

Piešķir, Jēzu, man godu palikt kopā ar Mariju un Jāni krusta pakājē. Es patiešām gribu būt par liecinieku diženajam Pestīšanas vēstures mirklim, kuru pareģoja pravietis Zaharijs un piedzīvoja mīļotais māceklis. "Bet pār Dāvida namu un Jeruzalemes iedzīvotājiem Es izliešu žēlastības un lūgšanas garu, un viņi piegriezīs izcilu uzmanību Tam, ko viņi sadūruši, un vaimanās par Viņu, kā vaimanā par vienīgo dēlu" (Zah 12, 10). Es redzu kareivi, kurš ar šķēpu pārdur Tavu sānu, lai aizsniegtos līdz sirdij un to ievainotu. Es zinu, ka tā to darīja, kad noziedzniekus sita krustā. Taču ticībā es zinu arī to, ka šeit atklājas dievišķā Mīlestība, kas ar šo rīcību izdara apvērsumu un rāda brīnumu.

Dāvā man, Jēzu, satriecošo un vienreizīgo Jāņa ticības pieredzi, jo viņš redzēja un ieticēja, sniedzot viscildenāko un dzīvāko liecību, kāda Rakstos atrodama.

Dāvā man Katoliskās Baznīcas ticību, kura šo notikumu atzīst par stundu, kad dzimst viņa pati un kad mums tiek dāvāti izcilie Pestīšanas kanāli - sakramenti, Asiņu un ūdens, šo būtisko zīmju, pamati. Sāk atklāties uzvara pār Jauno un pār pasaules likstām un netaisnībām. "Kas ir tas, kas pasauli uzvar, ja ne tas, kas tic, ka Jēzus ir Dieva Dēls? Viņš ir tas, kas nācis caur ūdeni un asinīm, Jēzus Kristus: ne ūdenī vien, bet ūdenī un asinīs. Un Gars ir tas, kas liecina, jo Gars ir patiesība" (sal. 1 Jņ 5, 5 - 6).

Pēdējā no Tavām brūcēm - sirds brūce - ir tas īpašais ievainojums, kurš papildina visu pārējo brūču spēku un uzvaru. Mans mī-Jais Jēzu, šodien es pats sevi, savu ģimeni, savu ciltskoku iegremdēju šajā žēlsirdības okeānā, kas izplūda no Tavas brūces.

Ak, Ūdens un Asinis, kas izplūst no žēlsirdīgās Jēzus sirds mūsu labā, es uzticos Tev (trīs reizes).

SVĒTĪBU LŪGŠANA

No visas sirds, ar savu vēlēšanos Tev paklausīt un ar žēlastības palīdzību es gribu, Kungs, svētīt, darīt labu un kjūt par miera un Tavu evaņģēlisko priekšrakstu izplatīšanas instrumentu. Tu esi sacījis: "Mīliet savus ienaidniekus, dariet labu tiem, kas jūs ienīst, svētījiet tos, kas jūs nolād, lūdziet par tiem, kas jūs apmelo… Esiet žēlsirdīgi, kā jūsu Tēvs ir žēlsirdīgs. Netiesājiet, un jūs netiksiet tiesāti; nepazudiniet, tad arī jūs netiksiet pazudināti" (sal. Lk 6, 27 - 28; 36 - 37).

Žēlsirdīgais Jēzu, dod man spēku šodien svētīt visus, kas mani nolād un dara man Jaunu, kalpo okultismam un buršanas mākai, kas vairo Jaunumu, vēršoties pret mani. Kungs, Tu esi miris par mums visiem bez izņēmuma. Tāpēc es pār viņiem visiem izleju Tavas dārgās Asinis un piesaucu Tava krusta piedošanu.

Izglāb viņus, Kungs, palīdzi viņiem izkjūt no apburtā loka, kurā viņi pastāvīgi iznīcina paši sevi. Palīdzi man uz svētības spārniem sasniegt arī viņsaulē aizgājušās paaudzes. Es ļoti vēlos apskautun svētīt senčus, kuri mūsu pēctečos atstājuši postošas un negatīvas sekas, un piedot viņiem. Taču esmu arī gatavs viņus mierināt, ja citi nodarījuši viņiem pāri, ja viņi bijuši izstumti, nogalināti, abortēti, spīdzināti, pamesti, ja krituši par upuri naidam un varmācībai, ja tikuši pazemoti, izslēgti no mantojuma, iegrūsti kaunā; vēlos mierināt visus, kuri nekad nav mīlēti.

Es zinu, ka viņi aizgājuši viņsaulē un viņu izpratne par lietām vairs nav tāda, kāda tā bija šajā pasaulē. Viņi redz ar Tavām acīm un jūt ar Tavu sirdi.

Jēzu, mans Glābēj un mūsu Glābēj, es vēlos būt un dzīvot šajā spēcīgajā Svēto sadraudzībā, turklāt uz mūžīgiem laikiem.

Es to vēlos Svētā Gara spēkā kopā ar Mariju, žēlsirdības Svēto Māti, ikvienas žēlastības vidutāju. Piepildi mani ar Savu Mīlestību, liec man piedzīvot Tavu mīlestības pilnību, kura mūs pārveido izlīguma sakramentā un euharistisko svinību un pielūgsmes spēkā.

Kungs, es Tev pateicos par dzīvības dāvanu, par radītājiem, kurus Tu man esi devis, par savu ģenētisko kodu, savu ieņemšanu, mātes miesās pavadīto laiku, dzīves pagājušajiem gadiem un tiem, kas vēl tikai būs. "Šķīstī manu dzīvi no visiem laikā un telpā iemantotajiem traipiem un saskaņo to ar Tavas žēlsirdīgās mīlestības plānu. Lai šī lūgšana nonāk pie Tevis Svētā Gara spēkā Jēzus Kristus, mūsu Glābēja un Atbrīvotāja, godam."115

Amen!

ATBRĪVOŠANAS UN ATRAISĪŠANAS LŪGŠANA

To vada priesteris, kam šajā jomā ir pieredze un harizmas. Jēzus Nācarieša Vārda autoritātē viņš lūdz saraut saites un padzīt vajātājus garus. Ja priesteris vēlas, viņš var izmantot lūgšanas Nr. 27 un Nr. 30, tās atbilstoši pielāgojot.

Nobeigumā priesteris var veikt lūgšanas kalpojumu, lai panāktu dziedināšanu (sk. priekšlikumus 295. Ipp.)

Pateicības dziesmas un liecības, ja tādas ir (Rom 8, 14 - 17).

115 Pēc tēva Rufusa Pereiras, Prayers for healing, Diocesan Pastarai Center, , 13. un 18. Ipp.

Noslēguma svētība

Sūtīšana misijā.

"Ej savās mājās pie savējiem un pasludini viņiem, kādas lielas lietas Kungs tev darījis un ka Viņš par tevi apžēlojies!" (sal. Mk 5, 19)

Pēc Sv. Mises jāsadedzina ciltskoki un lūgšanu nodomi, kas ofertorija brīdī tika nolikti uz altāra.

III. Grēku atzīšana un nožēla

NORĀDES UZ GRĒKIEM, KAS VEICINA DĒMONISKO ATKARĪBU

IEVADS

Tiešas saistības starp personisko grēku un dēmonisko atkarību parasti nav. Ja jūs bieži krītat vienā un tajā pašā grēkā, tas ne vienmēr nozīmē, ka jums nepieciešama atbrīvošana no nešķīstā gara. Jums gluži vienkārši vajadzīga patiesa grēku nožēla, kā arī dziļa un regulāra grēksūdze, lai jūs pakāpeniski atbrīvotos no noslieces uz kādu konkrētu grēku. Domu par dēmonisku iespaidu var pieņemt tikai tad, ja, par spīti jūsu nožēlai un centieniem atgriezties, jūs joprojām paliekat grēka vergs. Taču, ja jūsu grēki ir smagi, bieži un netiek nožēloti, tad nelabvēlīgu faktoru ietekmē tie patiešām var jūs pakļaut dēmoniskai atkarībai tiešā vai netiešā veidā.

Tāpēc ir svarīgi atzīt savu grēku, lai dzīvotu labās attiecībās ar Dievu, tāpat kā laulātā pārī savu vainu atzīšana un piedošana stiprina vīra un sievas mīlestību. Dievs, kurš atdeva Savu dzīvību par grēciniekiem, grib, lai izglābti tiktu visi. Viņš uzmeklē nomaldījušos avi, sagaida "pazudušo" dēlu, kas atgriežas pie Viņa. Taču, kad Viņa Mīlestībai sakām "nē" vai atsakāmies atzīt, ka esam grēcinieki, tad mēs no Viņa attālināmies, un mūsu ceļi tiek šķirti no Viņa ceļiem.

Dieva Vārds

• "Ja mēs sakām, ka neesam grēkojuši, tad maldinām paši sevi, un patiesības nav mūsos" (sal. 1 Jņ 1, 8).

• 'Tos, ko mīlu, Es pārbaudu un pārmācu. Tad nu kļūsti dedzīgs un gandari! Lūk, Es stāvu pie durvīm un klauvēju. Ja kāds Manu balsi dzirdēs un durvis Man atvērs, Es ieiešu pie viņa un mielošos kopā ar viņu, un viņš kopā ar mani" (Atkl 3, 19 - 20). • "Patiesi, patiesi Es jums saku: ikviens, kas grēku dara, ir grēka vergs… Ja tad Dēls jūs atbrīvos, jūs patiesi būsiet brīvi" (sal. Jņ 8, 34. 36).

Atzīt savu grēku

Vispirms tas nozīmē konstatēt, ka mēs esam spējīgi darīt ļaunu, jo ikviens no mums, ja ir godīgs un redz lietas pareizā gaismā, līdzīgi svētajam Pāvilam var sacīt: "Manī valda grēka likums, kas mudina mani darīt ļauno, ko es nevēlos, un nedarīt labo, ko vēlos" (sal. Rom 7, 19). Sacīt, ka esmu vājš un spējīgs uz ļaunu, jau nozīmē cīnīties ar vissliktāko grēku, ko Dievs ienīst, proti, lepnību. Ādams nepiekrita, ka ir grēkojis, būdams nepaklausīgs un nepadevīgs, viņš apsūdzēja Ievu, un Ieva apsūdzēja čūsku (sal. Rad 3, 12 - 13); un viņu nepiedotais iekāres grēks palika un dzemdināja nāvi (sal. Jēk 1,14 - 15).

Jūsos iespējamo ļaunuma pirmsākumu jūs piedzīvojat, kad, izpētot savas reakcijas un nostājas, atklājat, ka jūsu iekšējo mieru dažkārt saduļķo kādas personas vai īpašas situācijas, kas jūsu sirdī izraisa sarūgtinājumu, dusmas, naidu, nožēlu vai vilšanos. Šie psiholoģiskie traucējumi gluži vienkārši atspoguļo pārestību, kas nodarīta jūsu mīlestībai. Tāpat ari "cilvēks, kurš pretojas Dievam, vairāk vai mazāk apzināti no Viņa bēg vai arī bēg no atsevišķiem Viņa aicinājumiem vai prasībām, nespēs būt mierā… Cilvēks nevar atrasties dziļā un ilgstošā mierā, ja viņš ir tālu no Dieva un ja viņa gribas kodols nav pilnībā vērsts uz Dievu".116

Tātad "grēks ir patiesas mīlestības trūkums pret Dievu vai tuvāko".117 Tā ir jūsu sirdsapziņas balss, ja vien tā nav noslāpēta, tas ir Svētais Gars jūsos, kurš skaidri parāda grēku un modina nožēlu. Nav jau

[116 Tevs Žaks Filips, Recherche la paix et poursuis - la, Bčatitudes, 1991.

117 KBK 1849.]

jānododas subjektīvai introspekcijai, nav jānovērtē sevi pēc iepriekš pieņemtiem kritērijiem vai arī jāskatās tādā kā kristīgu vērtību spogulī. Ir jāpieņem Dieva gaisma, kas pārjums atspīd.

Piemēram, Dieva Vārds Mateja evaņģēlijā (6., 7., 8. nod.) var jūs uzrunāt un jums palīdzēt saprast, kas ir kas. Kāda ir jūsu nostāja lūgšanā Tēvs mūsu (sal. Mt 6, 9 - 13) attiecībā pret Dieva Vārda svētīšanu, Viņa valstības atnākšanu, Viņa gribas piepildīšanos, piedošanu tiem, kuri nodarījuši pāri, atteikšanos no kārdinājuma un vilinājuma, kas nāk no ļaunā.

Vai nauda jums ir elks, kungs vai labs kalps? Vai jūs pietiekami esat atraisījies, lai radikāli sekotu Jēzum, neskatoties atpakaļ? Vai visu, ko jūs gribētu, lai cilvēki dara jums, jūs darāt viņiem?

Ja jūs uzlūkosiet sāpes, kuras grēks uzlika Jēzum Viņa ciešanās un ieraudzīsiet to Mīlestību, ko Viņš izrādīja cilvēkiem, atdodams Savas asinis un dzīvību, tad jūs noteikti varēsiet saprast, ka tas attiecas arī uz jums, pat ja jūs domājat, ka neesat tieši vainojami pie varmācības un nicinājuma, kas vērsās pret Jēzu. Ļaunums - tā ir Dieva mīlestības atmešana un atteikšanās mīlēt cilvēkus, izdarot kaut ko pretēju mīlestībai pret citiem un sevi. Tie ir grēki darbos, vārdos, nolaidības dēļ, kompromisa, taisnības, ticības un mīlestības trūkuma dēļ, arī stingrības trūkuma dēļ tad, kad jāattsakās no grēka. Nedarot svētā Pāvila nosauktos tuvākmīlestības darbus (sal. 1 Kor 13, 4-7), mēs attālināmies no Dieva. Taču pienāks brīdis, kad mums vajadzēs atgriezties pie Viņa žēlsirdīgās mīlestības. Tas būs solis uz atgriešanos.

Kā mēs uztveram mazos un vājos, nabagus un svešiniekus mūsu apkārtnē, ielā, draudzē? Dažreiz mēs labprāt atsaucamies uz kādas humānās palīdzības organizācijas aicinājumu palīdzēt bada cietējiem vai dabas katastrofās cietušajiem otrā pasaules galā. Taču varbūt vairāk nepieciešams pasniegt dienišķo maizi nabagam, ko sastopam savā ceļā, pastiepjot viņam roku, viņu apģērbjot vai vienkārši mīļi palūkojoties uz viņu, nevēršot projām skatienu.

Nožēlot savu grēku dieva vārds

•   "Bet jūsu pārkāpumi jūs attālina no jūsu Dieva, un jūsu grēki apslēpj Viņa vaigu no jums, tā ka Viņš uz jums neklausās" (Is 59, 2).

•   "Jo savus pārkāpumus es zinu, un mans grēks ir vienmēr manā priekšā! Pret Tevi, tik pret Tevi esmu grēkojis, kas Jauns Tavās acīs, to esmu darījis… Upuris Dievam ir satriekts gars - satriektu, salauztu sirdi Tu nenicināsi, Dievs!" (sal. Ps 51, 5 - 6. 19).

•  "Bet Tu apžēlojies par visiem, jo Tu spēj visu, Tu aizver acis uz cilvēku grēkiem, lai viņi tos nožēlotu" (Gudr 11, 23).

Kristīgās dzīves sirds nav rituāli, ar kuriem šī garīgā realitāte apaugusi, bet gan derības attiecības ar mūsu Kungu Jēzu Kristu. Šajās attiecībās mēs varam iesaistīties, nožēlojot grēkus, kad uzlūkojam savu niecību, nožēlojamo grēcinieka stāvokli Dieva diženuma, Svētuma un Mīlestības priekšā (sal. Jņ 3, 16). Grēku nožēla pauž mūsu paļāvību uz Dievu kā mīlošu Tēvu, kura piedošana svinēja uzvaru Jēzū Kristū.

Atskaitot kristietību, neviena cita reliģija un neviena jaunā reliģiskā kustība nemudina cilvēku meklēt Mieru grēku nožēlā. Šī nožēla nenozīmē atbilst kaut kādam ortodoksālam kritērijam vai savas nostājas izvērtēšanai pret atļauto un aizliegto, jautājot sev, vai man ir tiesības darīt šo vai to. Mīlestība ir daudz prasīgāka par visiem aizliegumiem, jo tā saistās ar mūsu brīvību ikdienas pielietojumā.

Dieva Vārds

•   "Kurš pamana savas kļūmes? No apslēpta grēka attīri mani! Arī no atklātas spīts savu vergu sargi - lai nevalda tā pār mani, tad būšu krietns un tīrs no lielas vainas!" (sal. Ps 19, 13 - 14).

"Kristīgās pilnības pamats ir pazemība, bet virsotne - tuvākmīlestība. Ja mēs izkopjam sevī abus šos tikumus, tad ar Dieva žēlastību būsim ilin ii ka . .mi pestīti, par spiti savām nepilnībām. Jo šie divi tikumi ap- luīpo visu. Tāpat kā visi grēki ir dažādas egoisma un lepnības izpaus- li ies, la an visi tikumi ir dažādi pazemības un tuvākmllestības paveidi. Pazemība un tuvākmīlestība atbilst diviem apzīmējumiem, kurus svē- lais Jānis min, runājot par Dievu: "Dievs ir gaisma, Dievs ir Mīlestība." Jo pazemība ir patiesība, ko esam atzinuši par sevi pašiem un par Dievu; un tuvākmīlestība ir patiesa un universāla mīlestība. Šie divi tikuirji atbilst arī divām dvēseles spējām: gudrībai un gribai. Gudrība ir radīta, lai mīlētu un gribētu to, kas ir skaists un labs, lai mīlētu Dievu tā, kā Viņš to ir pelnījis, tas ir, pāri visam, sevi pašu mīlētu gudri un citus mīlētu tā, kā Jēzus viņus ir mīlējis."[1]

Mīlestība, kas ziedojas mīļotās būtnes labā, mīlestība, ar kuru mūs mīlēja Jēzus un kādā Viņš mūs aicina dzīvot, allaž uzticīgā Dieva mīlestība nav attiecināma vienīgi uz jūtu līmeni. Tā ir arī griba mīlēt tā, kā mīl Dievs - līdz galam, jā, pat ciešanās. Tas ir neiespējami bez Svētā Gara spēka dāvanas.

Mūsdienās pastāv liels kārdinājums, liels pārbaudījums kristīgajai mīlestībai, ko var izskaidrot ar izmaiņām domāšanas veidā. Cilvēki noraida vienu saistību uzņemšanos pret kādu citu, kas turpinās ilgstošā uzticībā. Jaunieši pieprasa atklātību un patiesīgumu, personības veselumu, uzticību sev, kuras vārdā viņi ir ar mieru būt uzticīgi tikai tad, "ja jūtas paliek tādas pašas kā iesākumā". Pienākuma un saistību loģika (piemēram, ja runa ir par paklausību Dievam un Viņa Vārdam) vairs netiek ņemta vērā. Tāpēc, ja pārī, kurā vīrs un sieva sākumā viens otru mīlēja, viens no laulātajiem vairs nejūt mīlestību pret otru, tiek pieļauts, ka viņš bez šaubīšanās pārtrauc attiecības pirmajā savienībā un seko kādai jaunai simpātijai. Cilvēki vairs negrib "noturēties par katru cenu vai ziedoties bērnu dēļ, lai saglabūtu uzticību sakramentam vai dotajam vārdam". Viņi vairs neuzskata, ka mīlēt nozīmē dāvāt sevi. Bet, ja tu nedod, tad tu nemīli, kaut arī citi domā, ka mīlēt nozīmē būt kopā. Patlaban virsroku ņem mīlestība pašam uz sevi, ego vai libido prasību apmierināšana, ko attaisno ar atteikšanos no zināmas liekulības vai jūtu patiesīgumu[2], bailēm ciest.

Tātad, ja nu Jēzus Kristus un Svētais Gars patiešām ir mūsu dzives Kungi, tad arī mūsu jūtām jābūt pakļautām Viņiem. Mīlēt Kungu nozīmē darīt Viņa prātu, nevis mūsējo (sal. Lk 22, 42). Savu personisko izjūtu patiesības un subjektīvās atklātības vārdā es neatmetīšu Dieva Mīlestību, tas ir, Viņa patiesību un Viņa gribu. Es lūgšu Svētajam Garam žēlastību paklausīt, izdarīt Dievam patīkamu izvēli, lai "Dieva spēks manā nespēkā būtu pilnīgs" (sal. 2 Kor 12 9). Jo Dievs patiešām mums neko neuzspiež. Viņš mūs piepilda tik daudz, cik atvērta ir mūsu sirds; Viņš nekad mūs nespiež, bet, tiklīdz vien to var, iemājo mūsos, lai piepildītu mūs ar Savu svētīgo klātbūtni. Būsim iekšēji gatavi uzņemt Svēto Garu - brīvības Garu!

Nožēlot savu grēku ir pirmais solis ceļā uz atgriešanos. Vasarsvētku dienā svētais Pēteris pūlim vispirms vēstīja par augšāmceltā Jēzus Kristus brīnumaino darbu, jo Viņš mūs izglāba ar Mīlestību, Ciešanām un krustu, "darīdams brīnumus un zīmes" (sal. Apd 2, 22), pēc tam Pēteris nepārprotami norādīja uz klausītāju līdzatbildību, jo tie taču bija Kristu nodevuši un atmetuši (sal. Apd 3,13 - 15). Tad viņu sirdi it kā "pārdūra" Svētais Gars, Patiesības Gars, un, parādīdami savu labo gribu visu vērst par labu, viņi jautāja Pēterim: " "Brāļi, ko lai mēs darām?" Pēteris atbild: "Atgriezieties120 , un lai ikviens no jums liekas kristīties jūsu grēku piedošanai, tad jūs saņemsiet Svētā Gara dāvanu (Apd 2, 37 - 38) un turpmāk dzīvosiet Mīlestībā un pazemībā." Dažas dienas vēlāk viņš to atkārtos pēc tizlā vīra dziedināšanas pie skaistajiem vārtiem blakus Sala- mana priekštelpai: 'Tāpēc nožēlojiet grēkus un atgriezieties, lai jūsu grēki tiktu izdeldēti!" (Apd 3,19). Līdzīgi aicināja arī Jānis Kristītājs un pats Jēzus. "Ja jūs nenožēlosiet grēkus, tad visi aiziesiet bojā" (sal. Lk 13, 3).

Pēteris ir neatlaidīgs, to atkārtojot, jo viņš pats pēc trīskārtējās aizliegšanās rūgti raudāja. Izlielījies, ka atdos savu dzīvību par Jēzu (sal. Jņ 13, 37) un pēc tam Viņu gļēvi aizliedzis, Pēteris raud no kauna un pazemojuma; "taču šis pieņemtais pazemojums viņu dziedina no noslieces uz lepnību un no ilūzijām. Viņš ir godīgi atzinis patiesību par sevi. Viņš ir tāds pats kā citi, vāja, grēkot spējīga un vairāk vai mazāk vainīga būtne! Un tad viņš domā par Jēzu, kurš viņu garāmejot uzlūkoja, viņš redz maiga pārmetuma un piedošanas pilno skatienu…, un viņš raud par to, ka nodarījis sāpes Jēzum, kuru mīl un grib turpmāk mīlēt vēl vairāk. Šī mīlestības nožēla (pihūgi satriekta sirds) šķīstī un stiprina viņa mīlestību, no šī brīža tā būs pazemīgāka, nesavtīgāka un stiprāka. Ar Vasarsvētkos saņemtā Svētā Gara palīdzību Pēteris kļūst drosmīgs un uzticīgs līdz nāvei".[3]

Nožēlot savu grēku nozīmē: '

-   Atzīt jomu, kurā mēs esam attālinājušies no Dieva un atraidījuši Viņa mīlestību egoisma un lepnības dēļ, būdami nepaklausīgi, sadarbojoties ar sātanu vai vienkārši savas cilvēciskās iedabas skubināti.

-   Pieņemt Jēzus Kristus dotos Pestīšanas līdzekļus un žēlastības, kas pieejami Baznīcas sakramentos, jo Jēzus uzņēmās mūsu grēkus uz Sevis un mūsu vietā izcieta sodu, ko esam pelnījuši: "Viņa brūcēs mums ir dziedināšana" (sal. Is 53, 5).

-   Visbeidzot, ar Dieva žēlastības palīdzību apņemties nekad vairs apzināti negrēkot, patiesu sirds nožēlu parādot darbos.

"Mans dēls! Tu esi grēkojis? Nesāc to no jauna un izlūdzies piedošanu par bijušām vainām. Bēdz no grēka tāpat, kā tu bēgtu no čūskas. Ja tu iesi tam klāt, tas tevi sakodīs; tā zobi ir lauvas zobi, kas laupa ļaudīm dzīvību. Ikviens pārkāpums ir abpusgriezīgs zobens, kura cirstā brūce nav dziedināma" (Sīr 21, 1-3). Bet pateicība lai Jēzum Kristum, jo mēs tiekam attaisnoti, ja patiesā grēku nožēlā atzīstam savu grēku un nesam to pie Krusta, lai Dieva Jēra Asinis mūs no tā mazgātu un šķīstītu (sal. Atkl 1,5).

Tad Gars Mierinātājs mūs mierinās un piepildīs ar mieru un prieku. Lai tas notiktu, ir svarīgi, lai mēs stingri izrādītu savu apņemšanos staigāt patiesībā, atzīstot savus grēkus, "savas vainas, kuras Svētais Gars ceļ gaismā, jo Viņa gaisma apgaismo mūsu noslēpumus" (sal. Ps 90, 8).

"Neesiet kā tie, kuri neko negrib zināt no gaismas, kā ļaundari, kas savus darbus labprāt tumsā dara: slepkava, zaglis un laulības pārkāpējs" (sal. īj 24, 13 - 17).

Tāpēc vispirms Svētā Gara un Dieva Vārda gaismā jāatzīst visi greizie, maldīgie, aplamie ceļi, kurus mēs, uzņemdamies pilnu atbildību, izlēmām iet un tā padarījām sevi pieejamus ienaidnieka uzbrukumiem; pēc tam tie jāizsūdz. "Bet nepaklausība ir kā burvestības grēks, un stūrgalvība ir līdzīga elku kalpošanai" (sal. 1 Sam 15, 23). "Ja jūs atzīstat savas vainas, pat ja to ir daudz un tās ir smagas, tad nav ko raizēties - tas pat ir labs iemesls turēt drošu prātu! Mīļais Dievs to vien gaida, lai sakārtotu jūsu dzīvi! Jāraizējas tiem, kuri savas vainas neatzīst."[4] kungam nav vajadzīga mūsu liturģija, ja tajā trūkst mīlestības, - Viņš alkst pēc mūsu vaļsirdības. Kad mēs Dieva priekšā noslēpjam kādu grēku, tā ir krāpšana, lūgšanas netiek uzklausītas un mēs neesam vienoti savā starpā.

Ko nozīmē izsūdzēt grēkus?

Izsūdzēt savus grēkus Dievam nenozīmē pasniegt Viņam pārkāptu aizliegumu sarakstu, uzskaitīt kļūdas un vainas un atzīt sevi par vainīgu, lai saņemtu attaisnošanu pēc visiem noteikumiem. Nē! Ir jāatzīst, ka esam noraidījuši Viņa mīlestību, atteikušies no Viņa tēvišķās autoritātes, darot mūsu pašu gribu un riskējot nonākt ļaunā gara iespaidā. Jēzus sacīja, ka Svētais Gars "atnācis pārliecinās pasauli par grēku, taisnību un sodu" (sal. Jņ 16, 8).

Kad nu ir nostiprinājusies iekšējā pārliecība par grēku, tad mēs par grēku saucam to, ko Dievs par grēku sauc Savā Vārdā, Bībelē, lai kādi arī būtu pasaules un masu mediju uzskatis un mūsu personīgās domas. Pēc tam, ja mums ir tāda iespēja, šajos grēkos Dievam atzīstamies izlīguma sakramentā. Tātad nosaucam grēku īstajā vārdā, necenšoties mazināt savu atbildību.

Kā nomaldījušies bērni, kas apjauš savu stāvokli, celsimies, iesim pie sava Tēva un teiksim Viņam: "Tēvs, es esmu grēkojis pret Debesīm un Tevi" (sal. Lk 15,18).

Svētais Jānis mums apgalvo: "Ja atzīstamies savos grēkos, tad Viņš, būdams uzticīgs un taisnīgs, mums piedod mūsu grēkus un šķīstī mūs no katras netaisnības" (sal. 1 Jņ 1, 9).

Visbīstamākā ir nocietināšanās netikumībā un elkdievībā, lepnībā, egoismā, netaisnībā un melos, kas atver durvis dēmoniem un dod viņiem tiesības mūs sasaistīt, apsēst un pār mums valdīt, neatkarīgi no tā, vai esam kristieši vai ne un vai apzināmies vai neapzināmies to, ko darām.

"Mana tauta iznīkst atziņas trūkuma dēļ," saka Kungs (sal. Os 4, 6). Runa ir par to atziņu, ko dod Svētais Gars, nevis to, kuru izplata ezotē- rika, okultisms un spiritisms.

Ja radīti šādi draudi, to sekas var būt ciešanas, kas pat pēc grēku nožēlas un Dieva piedošanas gadiem ilgi mocīs tos, kuri būs atvēruši durvis "apslēptajiem", okultajiem spēkiem. Vislielākās briesmas, kas mums draud, - zaudēt ticību Dievam un Viņa Pestīšanai caur Jēzus Kristus krustu.

Līdz ar to, ja maģiskos rituālos vai jebkādās māņticīgās darbībās piesaucam radības spēkus, mums draud briesmas zaudēt pestīšanu, jo "taisnīgais dzīvos no ticības" (sal. Rom 1, 17).

Turpmāk sniegtie ierosinājumi nav sliktu darbu un pārkāpumu saraksts, bet gan norādes praktiskai, godīgai un pazemīgai sirdsapziņas izmeklēšanai, lai tajā un arī ārpus tās jūs vadītu Svētais Gars un jūs neieslīgtu skrupulozitātē vai neauglīgā vainas apziņā. "Mācekļu praktiskā rīcība, kristīgā morāle vispirms ir nevis atļautā un aizliegtā "likums", bet gan līdzdalība Jēzus dzīvesveidā, aicinājums izmantot savu brīvību Patiesības Gara izgaismojumā." Tāpēc kristīgā brīvība nepieļauj nekādu izvirtību vai elkdievību, jo, ja es domāju, ka "viss man ir atļauts", tad es nedrīkstu aizmirst, ka "ne viss man ir derīgs un nekas nedrīkst mani kalpināt" (sal. 1 Kor 6, 12). Taču ir jāpievērš uzmanība ne tikai ļaunumam, ko esam izdarījuši vai neizdarījuši, bet drīzāk labajam, ko nedarām. Daudzi kristieši pārtikušo valstu Baznīcās aizmirst, ka Dievs ir Mīlestība un Pazemība, un itin viegli pakļauj sevi briesmām, aptumšojot savu prātu, kad runa ir par labo, kas jādara, un attieksmi, piemēram, pret naudas, sava ķermeņa, savas brīvības izmantošanu. Kā saka Isajs, "apcietināta ir šīs tautas sirds, tās ausis ir nedzirdīgas un acis apstulbotas, ka tā neredz ar savam acīm, nedzird ar savām ausīm un nesaprot ar savu sirdi un neatgriežas, lai taptu dziedināta" (Is 6, 10).

Grēksūdze un Dieva slavēšana

Izsūdzēt Dievam savus grēkus nozīmē to, ka mēs tiekam atsvabināti no nastas, kas mūs nomāc, tad mēs varam slavēt Svēto Dievu, kuram nav nekāda grēka. Vaļsirdīga grēku atzīšana mums ļauj ieiet pateicībā, tas ir, atzīt, tāpat kā atzina Jēzus, Dieva slavu un žēlsirdību: "Tēvs, Debesu un zemes Kungs, kurš apslēpi šīs lietas gudrajiem un prātniekiem

un tās esi zināmas darījis bērniem" (sal. Mt 11, 25).

LŪGŠANA

Mēs Tevi lūdzam, Kungs, par tiem, kuri Tevi pazīst vienīgi prāta gaismā, - lai viņu acis atveras Evaņģēlija gaismai.

Mēs Tevi lūdzam par tiem, kuri strādā, lai atbrīvotu cilvēkus no važām, - lai viņi atzīst, ka ikvienas brīvības avots ir Kristus.

Mēs Tevi lūdzam par visu reliģiju ticīgajiem, kuri Tevi godā no sirds, - lai viņi sasniedz Kristus gaismu, kurai nav līdzīgas.

Mēs Tevi lūdzam par mūsu mirušajiem brājiem, - lai viņus apņem godība, kurā Tu mājo. Amen.

ELKDIEVĪBAS GRĒKI okultisms, zīlēšana, buršana

Paklausība dievišķajam bauslim ir Izraēla gods. Kad tas savu godību nomaina pret elku, elkdievība to noved galējā pagrimumā (sal. Ps 106, 20).

Dieva Vārds

•   "Es šodien piesaucu debesis un zemi kā lieciniekus pret jums; Es esmu jūsu priekšā nolicis dzīvību un nāvi, svētību un lāstu; tāpēc izvēlies dzīvību, lai dzīvotu ir tu, ir tavi pēcnācēji. Un mīli Kungu, Savu Dievu, ka tu klausi Viņa balsij un cieši Viņam pieķeries, jo Viņš ir tava dzīvība un tavu dienu pagarinātājs, lai tu paliktu tajā zemē, ko Kungs ar zvērestu ir apsolījis dot taviem tēviem - Ābrahamam, īzākam un Jēkabam" (AtL 30, 19 - 20).

•   "Klausies, Izraēl: tas Kungs, mūsu Dievs, ir vienīgais Kungs! Un tev būs Kungu, savu Dievu, mīlēt no visas savas sirds, no visas savas dvēseles un ar visu savu spēku!" (sal. AtL 6, 4 - 5).

•  'Tev nebūs citus dievus turēt Manā priekšā! Tev nebūs mesties zemē šo dievu priekšā un nebūs tiem kalpot" (AtL 5, 7. 9).

•   "Lai tavējo starpā neatrastos neviens pats, kas savu dēlu vai savu meitu liktu sadedzināt ugunī, nedz arī, kas zīlē nākotni, nedz laika zīmju taujātājs, nedz čūsku apvārdotājs, nedz burvis, nedz vārdotājs, nedz garu izsaucējs, nedz pareģis, nedz mirušo izaicinātājs, jo visi, kas dara šīs lietas, piekopj negantību Kunga acīs" (sal. AtL 18, 10 - 12).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-  Apmeklēt un izvaicāt buršanas piekopējus, ticēt viņiem un darīt to, ko viņi jums saka. Tie var būt gaišreģi, zīlnieki, ģeomanti, ekstrasensi, viltus pravieši, magi, marabuti (musulmaņu vidū), kartomanti (taro), mediji, tie, kuri zīlē ar kauri gliemežvākiem, kolas riekstu daivām vai kafijas biezumiem, hiromanti (delnas līniju lasīšana), tie, kuri pareģo ar kristāla lodes, burvju spoguļa vai astroloģiskās prognozes palīdzību, zīlē ar svārstu vai tintes traipiem, nodarbojas ar numeroloģiju, runā transa stāvoklī.[5]

-  Vaicāt šiem zīlniekiem padomu, lai atrastu nozaudētus priekšmetus vai pazudušas personas, uzzinātu slimības vai nelaimes cēloni un to, kas jādara, lai piesaistītu veiksmi.

-   Likt sastādīt savu horoskopu astrologiem vai ģeomantiem, kuri apgalvo, ka spējot ieskatīties jūsu nākotnē.

-   Lūgt, lai jums uzliek rokas vai hipnozi izraisa ekstrasensi (paranor- mālais magnētisms) vai rabdomanti, tas ir, zīlnieki, kuri izmanto svārstu, lai konstatētu miesīgas kaites, noteiktu diagnozi, atklātu apslēptu informāciju.

Visos šajos gadījumos jāievēro, ka te notiek atklāsmes, kas mūs bīstamā kārtā var sasaistīt.

KOMENTĀRS

1) Ticēt izzīlētajiem pareģojumiem nozīmē ļaut, lai jūsu dzīvē īstenojas sātana plāns. "Nelaimes paredzējumi Bībelē nepiepildās, ja cilvēks atgriežas pie Kunga (sal. Ķēniņa Hiskijas slimību, 2 Ķēn 20,1 - 7), un laimes pravietojumu piepildīšanās aizkavējas, ja cilvēks pretojas Dieva gribai, turpretim zīlnieku pareģojumi piepildās vienmēr. Tie neatstāj vietu cilvēka brīvībai - viņš nespēj izvairīties no attiecīgā notikuma, jo ir pakļauts iepriekš- nolemtībai"[6], izņemot gadījumu, ja viņš pakļaujas zināmiem buršanās rituāliem, kas spēj notikumus atvairīt vai mainīt. Dēmons nevar iejaukties varenajā Gara brīvībā. Tāpēc viņš var tikai pareģot, bet pravietot nevar.

2)  Mēs atzīstam, ka ne visi dziednieki atrodas dēmona varā, jo viņu vidū ir arī atklāti un cēlsirdīgi cilvēki. Taču šajās darbībās, ko sauc par balto maģiju un kas ir saistītas ar zīlēšanu, tik un tā pastāv tieksme pēc varas pār citiem, un tā izraisa kārdinājumu krist lepnībā, noliegt Dieva darbību, Viņa Apredzību, atzīt māņticīgus ticējumus un galu galā pakļauties sajukuma, kompromisa un šaubu garam, kurā nav Kunga klātbūtnes un kuru izmanto dēmons, lai veiksmīgi iefiltrētos. Cenšoties iegūt un lietot šīs medija spējas, manipulējot ar otru cilvēku, jūs atverat sirds durvis dēmoniskajai atkarībai un jūs apdraud apzināta, lepnības pilna iesaistīšanās šajās darbībās. Tomēr var paiet daudzi gadi, kuru laikā praktiķis netiek apsēsts. Viss atkarīgs no iekšējās garīgās nostājas.

Tātad, iekams meklējat palīdzību pie kādiem netradicionālās medicīnas speciālistiem, noskaidrojiet, vai viņiem ir kāds sakars ar okultismu, spiritismu vai ezotēriku. Ja viņu ārstēšanas metodes saistītas ar "enerģiju", tas ir bīstami, jo tad cilvēks riskē atvērties citiem garīgiem spēkiem, nevis Dieva Svētajam Garam.

"Spiritistu metodes vienmēr ir sliktas. Taču var droši paļauties uz tādiem dziedniecības paņēmieniem kā akupunktūra vai osteopātija, ja ar tiem nodarbojas persona, kuras garīgā dzīve ir sakārtota. Ja mēs vērša- mies pie kārtīga kristieša vai personas, kurai nav morālu vai psihisku problēmu, viņu sniegtā palīdzība var izrādīties svētīga. Taču, sastopoties ar personu, kura piekopj okultismu vai buršanu, pacienti riskē nonākt nelabvēlīgā garīgā ietekmē un krist par upuri dēmoniskiem spēkiem, pat ja viņu veselība zināmā mērā uzlabojas."[7]

Bērni, kurus vecāki ved pie gaišreģiem, zīlniekiem, dziedniekiem un rīkstniekiem, kuri zīlē ar svārstu, netiks automātiski apsēsti, atskaitot gadījumu, ja viņus apvārdo, pakļauj okultai iniciācijai vai nepārprotami veltī dievībām, elkiem. Tad gari var viņus sasaistīt un agri vai vēlu mani- festēties viņu dzīvē. Okultismā iesaistījušies vecāki savu bērnu pakļauj tām pašām negatīvajām garīgajām ietekmēm, kuras darbojas viņu dzīvē.

Radiestēzijas [zīlēšanas ar svārstu, rikstniecības] briesmas

Kāds priesteris apciemoja savu brālēnu, kurš zīlēja ar svārstu, un gribēja viņu brīdināt par briesmām, kas draud viņa psihiskajam un jo īpaši garīgajam līdzsvaram. Izmantojot svārstu, kas slīdēja pār alfabēta burtiem, brālēns uzdeva jautājumus, noteica precīzas medicīniskas diagnozes par slimajiem orgāniem un saņēma atbildes par to, kādas zāles jālieto. Viņš domāja, ka tā ir nevainīga nodarbošanās, kas iespējama, pateicoties vienkārši viņa jūtu sfēras paplašināšanai. Taču priesteris bija pārliecināts, ka šādu veidu darbības mūs padara ievainojamus. Kad viņš brīdināja brālēnu, tas apgalvoja, ka izmanto svārstu vienīgi tādēļ, lai darītu labu, par velti palīdzētu tiem, kuri viņam to lūdz, un turklāt viņš taču lūdzoties. "Vēl runādams," stāsta priesteris, "viņš ņem savu svārstu, slidina to pār alfabētu un saka: "Skat! Tas ir interesanti." Tas otrais svārsta galā viņam bija uzdevis jautājumu: "Kas tas tāds ir?"

Iekšēji es intensīvi lūdzos no visas sirds. Brālēns no jauna izvaicāja savu svārstu, un tas atbildēja: "Svied viņu laukā." Tad es sajutu pamudinājumu runāt skaļi un sacīju: "Jēzus Vārdā, ej prom!" Tieši tajā mirklī mēs izdzirdējām kliedzienu! Uz grīdas bija saļimusi brālēna sieva, kura virtuvē gatavoja pusdienas un absolūti nezināja, ko mēs darām. Viņa bija jāved uz slimnīcu, kur viņa trīs dienas palika puskomas stāvoklī. Vēlāk man bija viņi jāuzklausa. Viņu dēls jau divus gadus slimoja ar dīvainu anoreksiju, noslēpumainu kaiti. Šo nelaimi atrisināja atbrīvošanas lūgšana. Lūk, kādas sekas nācās piedzīvot neprofesionālim, kurš ar vislabākajiem nodomiem savā brīvajā laikā nodarbojās ar radiestēziju. Tas bija visīstākais spiritisms." [8]

…un astroloģijas briesmas

Kāda sieviete, kas dzīvoja laimīgā laulībā, lika sastādīt savu horoskopu. Viņai pavēstīja, ka pēc trim gadiem viņa šķirsies. Liktenīgajam datumam tuvojoties, šī persona, kas savu vīru tomēr mīlēja, piedzīvoja grūtības laulāto attiecībās. Viņa būtu metusies jebkura vīrieša rokās, lai tikai pierādītos, ka horoskopam bijusi taisnība.

Šo gadu laikā viņa bija jānes lūgšanā un jāpalīdz viņai pieņemt izlīguma sakraments, lai viņa atgūtu savu brīvību un turpinātu mierīgi dzīvot kopā ar vīru un bērniem.

Dziednieku baznīca: esiet uzmanīgi!

Kādam spējīgam studentam bieži sāpēja galva un pavājinājās atmiņa. Sekojot drauga padomam, viņš aizgāja uz dziednieku baznīcu, lai tur par viņu aizlūgtu. Vispirms tika meklēts viņa kaites cēlonis, un "vīzijā" (zem pravietiskas vīzijas nosaukuma apslēpts zīlēšanas paņēmiens) atklājās, ka viņam sāp galva, jo ticis noburts, un tas varot viņu novest pat līdz vājprātam. Viņš noticēja šim pareģojumam, un viņu pārņēma bailes. Kopš tā laika simptomi kļuva vēl nopietnāki. Viņš bija spiests palikt kursā uz otru gadu, viņš satraucās un domāja, ka vairs nespēs turpināt studijas; viņš pats apgalvoja, ka viņa slimība nav ārstējama un izvērtīsies plānprātībā, jo dziednieku baznīcas lūgšana nav viņu izdziedinājusi. Tā, lūk, mehānisms tika iedarbināts, un šis satriektais jaunais cilvēks, kā šķiet, nenovēršami devās pretī viltus vīzijas piepildījumam.

Zīlniecība: lamatas

Divi saderinājušies jaunieši jau labu laiku gatavojās laulībām. Kāds no radiem ar meitenes piekrišanu aizgāja pie zīlnieka. Tas pareģoja, ka laulība neizdosies un ka šis līgavainis paredzēts citai sievietei. Sākot no tā brīža, jaunietis kļuva par brunču mednieku un bēga no savas līgavas. Kaut arī abi viens otru joprojām mīlēja, katru reizi, kad viņi mēģināja satikties, radās dažādi šķēršļi, negaidīti sarežģījumi. Pareģojums bija izjaucis brīnišķīgo Dieva plānu, kas jau grasījās īstenoties.

Viltus pravietis

XIX gadsimtā Krievijā bija kāds slavens vīrs, kas pareģoja nākotni un lasīja dvēselēs. Viņu uzskatīja par svēto. Reiz pie viņa atnāca kāds cilvēks un pieprasīja savu mantu, kas viņam pirms divām dienām tika nolaupīta. Viņš cerēja, ka šis vīrs, kurš zina visu, varēs viņam palīdzēt. Tas viņam pārliecinoši norādīja uz alu, kurā zaglis pagaidām noslēpis guvumu. Liels bija šī cilvēka pārsteigums, kad viņš tiešām savu mantu norādītajā vietā atrada! Atgriezies mājās, viņš visiem, kas vien vēlējās dzirdēt, stāstīja, ka šis vīrs ir svēts. Taču kāds mūks, kurš prata atpazīt garus un bija notikuma liecinieks, atgriezās klosterī, sacīdams: "Viņš ir apsēsts." Kāpēc? Slavenais vīrs tiešām bija apsēsts, jo dēmons zina, uz ko viņš pamudina un kas notiek tumsībā. Tāpēc viņš šim vīram, kurš atradās dēmoniskā verdzībā, varēja norādīt, kur paslēpta pirms divām dienām nozagtā manta. Tas nekādā ziņā nebija pravietojums*

* Infestation maligne, op. cit.

-    Nodoties buršanai, austrumu lūgšanām (ar mantrām, bieži atkārtojamām formulām), jogas vingrinājumiem vai trancendentālajai meditācijai regulāri, ilgāku laiku, lai atvērtu sevī enerģijas kanālus - čakras.

-   Tiekties pēc pārdabiskas dziedināšanas ar baltās maģijas palīdzību, ko izdara ar spējām apveltīti cilvēki ārpus Jēzus autoritātes, kaut arī viņi piesauc Svētos Rakstus sinkrētisma kontekstā, kurā Marijas un Jēzus statujas atrodas juku jukām ar kabalistiskām zīmēm.

KOMENTĀRS

"Galvenie iemesli, kāpēc ticība stingri noraida maģiskas darbības, ir grēki pret Dieva Svētumu un unikālo raksturu. Šīs darbības ir pretrunā ar pirmo bausli, kas pauž Dieva absolūto Valdīšanu, turklāt tām līdzi nāk krāpšana un viltošana; tās veicina netikumus; tās atņem jēgu kristīgajai ticībai uz Kristus veikto Pestīšanas darbu."[9]

Lai kā arī būtu, šīs spējas nav no Dieva, pat ja dažkārt tās tiek pielietotas šķietama garīguma gaisotnē, izmantojot Jaunavas Marijas statujas, medaljonus, vārdošanas formulas un lūgšanas bez atsauces uz Jēzus Vārdu. Parasti šo spēju lietošanā liela loma ir naudai.

"Sastopoties ar dubultās redzes spējām, kļūst skaidrs, ka visbiežāk nopietnas okultas darbības bijušas jau iepriekšējās paaudzēs. Kaut arī dažkārt tās tikušas pārtrauktas, tomēr to vara nav pilnīgi lauzta. No tā es secinu, ka dēmoniskas garīgas spējas tiek pārmantotas no paaudzes paaudzē, kamēr tiek neitralizētas. Dubultās redzes spējas ir sava veida garīgas varas pārpalikums."[10]

• Aplamā kārtā šķirojot maģiju baltajā un melnajā, daži varētu domāt - kādēļ gan neizmantot šīs spējas, lai darītu labu, tas ir, dāvātu cilvēkiem veselību, laimi, bagātību un mieru. Citi atkal varētu sacīt, ka cilvēka daba ir apveltīta ar "psihiskiem spēkiem" un ka Bībelē teikts, lai cilvēks pakļauj visas radītās spējas. Ak! Tas, kas šķiet labs darbs vai vienkārša ziņkārība, piemēram, interese par astroloģiju, lasīšana delnas līnijās,

gaišreģa, guru, faķīra, okulta dziednieka, marabuta apmeklēšana, beigas var izrādīties liktenīgi, pat ja šādu pakalpojumu lietotāji apgalvo, ka tiem pievērsušies jau ilgāku laiku, lai palīdzētu cilvēkiem, un neesot bijis nekādu traucējumu.

•   Jums draud briesmas, ja ejat pie burvjiem, marabutiem, gaišreģiem, uz sektām, lai saņemtu atbrīvošanu vai palīdzību. "Ilgākā laikposmā kļūst redzams, ka spiritistu izdarītajām dziedināšanām ir nelabvēlīgas sekas: pavājinās ticība un vēlme lūgties, parādās bailes no svētām vietām, attālināšanās no Dieva. Vēl smagāks gadījums ir maģijas izmantošana nolūkā otram kaitēt", lūdzot, lai šamaņi un burvji uzsūta nelaimes ienaidniekiem vai tiem, kuri tiek apskausti.

•   Šo praktiķu dāvanas vai spējas nespēj pretoties Baznīcas harizmātiska- jai garu atpazīšanai, un lūgšanu grupā vai draudzes sapulcē viņi atsakās no to lietošanas. Ja šo spēju cēlonis ir dēmonisks, tad parasti tās izzūd, tiklīdz tās tiek pakļautas Jēzus autoritātei (caur Viņa krustu, asinīm vai Euharistiju). Ja šādi praktiķi atsakās paklausīt, kad viņiem prasa atteikties no savām spējām, tas nozīmē, ka te slēpjas krāpšana vai velna darbs.

•    Meklējot palīdzību pie okultiem burvjiem [ekstrasensiem], cilvēks allaž iekrīt slazdos, jo šķietami remdētā fiziskā kaite parādās kādā citā orgānā, turklāt vēl pastiprinās. Ja klients vēlreiz griežas pie dziednieka, buramvārdi, masāža, roku uzlikšana atkal sniedz viņam atvieglojumu, taču pakāpeniski stāvoklis kļūst arvien ļaunāks. Fiziskajai slimībai pievienojas neizskaidrojamas bailes vai dusmas, naids pret tuviniekiem, depresīvs noskaņojums, pat līdz vēlmei izdarīt pašnāvību. Slavenās dziednieka spējas beigu beigās nes savus nāves, psiholoģiskas iznīcības un ticības zuduma augļus. Upuris nemaz nenojauta, ka viņam noņemtās asinis vai prasītās personiskās mantas kalpojušas dēmoniska līguma noslēgšanai.

Tāpēc esiet uzmanīgi! Sātans neko nedod par velti, un šajā vientiešu tirgā jūs vienmēr paliksiet zaudētājos. Kad cilvēks iepinas okultismā, tad no tā tik viegli ārā tikt nevar. Sātans tik lēti nepalaiž vaļā savu laupījumu. Saraut saites ar okultismu, tas nozīmē - visu vai neko. Bieži izšķiroša ir Jaunavas Marijas palīdzība.

Nodarbošanas ar elku pielūgsmi un buršanu dieva vārds

•   "Bet, ko pagāni upurē, to viņi upurē jaunajiem gariem, ne Dievam" (1 Kor 10, 20).

•  "Viņi kalpoja to elkiem - tie kjuva viņiem par slazdu. Viņi upurēja savus dēlus un savas meitas gariem" (sal. Ps 106, 36 - 37).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-   Piekrist izdarīt okultas iniciācijas, pienesot rituālus upurus, veicot iniciācijas ritus melnajā maģijā, buršanas mākā, noslēdzot asins līgumus; piekrist, ka dziednieki jums noņem asinis it kā tādēļ, lai jūs atbrīvotu no Jaunām ietekmēm; ļoti smags pārkāpums ir iegriezt sev pirkstā, lai dotu savas asinis sātanam.

-   Ierādīt goda vietu pagānu dievībām, ceļot viņiem veltītus altārus, uz kuriem pienest upurus, novietojot mājās dievības vai dieva statujas vai citas zīmes: Būdas statuju, Mamī Vatas attēlu, Ekankara, brīv- mūrniecības, Rožkrusta, voduna dievību simbolus, lai tos pielūgtu un veiktu garīgus vingrinājumus; godājot pūļa simbolu vai sakrālās maskas.

-  Veltīties sātanam un ar viņu slēgt līgumus.

-Veltīt sevi vai bērnus dievībām. Tieši tas piesaista pie šīm dievībām un paver ceļu dažādām problēmām un grūtībām.

-   Pieņemt pieprasīt, pienest dzīvnieku vai pat cilvēku upurus pagānu dieviem, dievībām un gariem, lai pasargātu sevi vai savus bērnus, gūtu panākumus, naudu, dziedināšanu, veiksmi, paaugstinājumu amatā, politisko varu, bērnu, vīru, utt.

-   Mājas tuvumā aprakt elkiem, "voduniem" upurētus dzīvus vai nogalinātus dzīvniekus.

-   Nest ieražu noteiktos upurus, lai godātu un pielūgtu senču garus.

-    Izdarīt bēru rituālus, lai stātos kontaktā ar mirušo gariem jeb "spokiem".

Tāda spiritisma piekopšana un jebkura medija darbības forma nav tikai kaut kādi vienkārši paņēmieni. Tie spēj novest cilvēku kontaktā ar viņpasauli, lai saņemtu atklāsmes. Apzināta iesaistīšanās šādās darbībās apdraud garīgo dzīvi.

Tikai izlīguma sakraments un atbrīvošanas lūgšana Jēzus Vārdā spēj atbrīvot kristiešus, kuri saskaņā ar ģimenes tradīciju nododas elku (vo- duna, hindu dievības) pielūgsmei vai spiritismam, piemēram, lai iegūtu bagātību. Patiesībā viņi pienes upurus dēmoniem (Bar 4, 7) un pakļauj sevi un savus bērnus uzmācībām. Tā iestrēgst garīgā dzīve, pārtrūkst attiecības ar Jaunavu Mariju, vairs netiek lūgts rožukronis, parādās sāpes locītavās, nepamatota agresivitāte (kā liecinājuši Žans Iļs un Patrīcija Sai Liang Fat, Reinjonas sala).

-    Piekrist nēsāt, glabāt vai pie mājām aprakt okultus aizsardzības priekšmetus, "laimnešus", lai piesaistītu veiksmi, mīlestību, panākumus vai iegūtu varu. Tie var būt kaklarotas, amuleti, burvju jostas, ko dēvē par "drošības jostām", fetiši, pulveri, smaržas, zodiaka zīmes, piecstūri, kabalistiskas formulas, fragmenti no reliģiska satura grāmatām, izmantojot tos māņticīgā veidā, gredzeni vai nūjiņas, kuloni, kas uzlādēti ar enerģiju vai spējām, kas veicina sakarus ar velnu.

-   Par amuletiem - "Amuleti un maģija ir nekam nederīgi palīgi. Ja kāds tos lieto, lai zina un ievēro, ka no ticīga viņš kļūs par neticīgu, no kristieša par pagānu, no apdomīga par neapdomīgu, no gudra par nejēgu. Viņš atmet krusta zīmi, kas viņu atpestīja, un aptraipa sevi ar dzīvniecisku nešķīstību" (Atanāzijs no Aleksandrijas).

-   Apmeklēt apsēstas vietas, emocionāli vai seksuāli saistīties ar personām, kuras iesaistījušās sektās, pieņēmušas sātanismu, fetišismu, vai arī ir apveltītas ar okultām spējām: guru, burvjiem, lieliem ezotē- riskiem skolotājiem, kas apgalvo, ka ir reinkarnējušies lieli pagātnes skolotāji, voduna klosteru priekšniekiem, vareniem marabutiem.

Lai vairāk uzzinātu par šo jautājumu, izlasiet tematisko mācību par sekām, kas draud, ja gaidāmus vai jau piedzimušus bērnus veltī dievībām - elkiem: "Atkarība no inkubu un sukubu dēmoniem, tā dēvētajiem "nakts vīriem un sievām" ": 70. lpp.

Ka čūska…

Ja cilvēkus veltī dzīvnieku gariem, tad viņi sāk izturēties līdzīgi tiem. "Kāds vīrietis tika veltīts dievībai - čūskai, no kuras viņam lūdza aizsardzību. Dievība - čūska atbildēja: "Jā, es viņu aizsargāšu. Viņš kjūs par mani un es par viņu." Tiklīdz citi sāka lūgties, šis vīrietis sāka līst pa zemi kā čūska."

Linda - vesela, tomēr iracionāla personība

Grehems Douvs stāsta gadījumu par Lindu, veselu un stabilu personību, kurai nepiemita nekādas psiholoģisku traucējumu pazīmes. Tomēr, augot lielāka, viņa atklāja, ka ir apveltīta ar okultām spējām, pēc kādām pati nekad nebija tiekusies. Viņa, piemēram, varēja pateikt, kad kāds cilvēks nomirs, kuri skaitli loterijā laimēs mantu… Viņas interesi saistīja grāmatas par buršanu, un, tiklīdz viņa tās izlasīja, viņa jau zināja, ka spēj darīt to, kas šajās grāmatās aprakstīts. Viņa sajuta sevī spēcīgu iracionālu pretestību, satiekoties ar kristiešu autoritātēm, pat tik ļoti, ka gribēja tiem nodarīt ko ļaunu. Viņā tika atklāta ļauno garu klātbūtne, kas bija pārmantota no iepriekšējām paaudzēm, kuras nodarbojās ar buršanu. Atbrīvošana norisinājās pakāpeniski vairāku gadu laikā, jo Lindai bija jānobriest galīgajam lēmumam atteikties no mantotajām spējām un pilnīgi pakļauties Jēzus Kristus gribai [11]

"Viņpasaules vīra" gūstekne

Kāda jauna sieviete, kurai piedzimstot viņas māte bija slēgusi līgumu ar kādu dievību, kļuva par "viņpasaules vīra" gūstekni. Tas viņu kūdīja uz pašiz- nīcināšanos un pašnāvību. Katru nakti viņš šo sievieti seksuāli ieguva un uzskatīja vienīgi par savu īpašumu. Greizsirdības dēļ viņš dzina no tās prom visus vīriešus un viņu sita, ja tā pieņēma kādus uzmanības pierādījumus. Lai atbrīvotos no šīs dēmoniskās atkarības, viņa gāja pēc padoma pie ma- rabutiem, šamaņiem, zīlniekiem un galu galā nonāca slavenā dziednieku baznīcā. Pēc "šķīstīšanās" rituāla, ko viņai lika izdarīt naktī, jūras krastā, svecēm degot, un pēc svaidīšanas ar eļļu, kurai it kā vajadzēja viņu atbrīvot, stāvoklis kļuva vēl ļaunāks. Viņai uzbruka liela čūska, Pitons, kas viņu miegā sasaistīja, kamēr citi nešķīstie gari viņu izvaroja. Viņa dzirdēja balsis, kas viņu iebiedēja un noveda depresijā un pie domām par pašnāvību. Nonākusi izmisumā un šamaņu, marabutu un "kristīgu" viltus dziednieku izputināta, viņa varēja no tā visa izkļūt tikai tad, kad satika Jēzu Kristu, kurš viņu atbrīvoja, pateicoties ticības un Svētā Gara piepildītu brāļu lūgšanai!

Raganas spēks*

'Tas ir patiess notikums, ko man pastāstīja draugs, tiešais liecinieks un viena no galvenajām personām šajos notikumos, par ko stāstīšu. Francijas lauki ir pilni ar dziedniekiem un dažādiem nobūrējiem un burvestības noņēmējiem.

Reiz šādu sievieti uz sarunu uzaicināja nodokju inspekcija, lai noskaidrotu viņas nodarbošanos. Viņa taisnojās, sacīdama, ka neko citu nedara, kā tikai palīdz kaimiņiem. Inspektors viņai paziņoja, ka vienu no saviem ierēdņiem aizsūtījis uz viņas uzgaidāmo telpu, kur tas rūpīgi atzīmējis klientu skaitu un painteresējies par vizītes cenu; nodokļu apjoms aprēķināts, pamatojoties uz šiem skaitļiem, tādējādi jāmaksā milzīgs sods. Dziedniece parunājās ar manu draugu un pavēstīja, ka naudu nemaksās, jo inspektors smagi saslims un telpas iznīcinās ugunsgrēks, kurā sadegs arī visi papīri, kas attiecas uz viņas apsūdzēšanu. Dziedniece izrādījās ragana, jo viņas lāsti piepildījās un viss notika, kā viņa bija pareģojusi. Es neapšaubu šos faktus, jo tie apstiprina to, ko ne reizi vien esmu pieredzējis gan Francijā, gan arī vairāk vai mazāk visā pasaulē. Esmu konstatējis, ja noburšanu novērš no tā, kuram tas domāts, tad tas atgriežas atpakaļ pie uzsūtītāja; tādā veidā esmu pieredzējis, ka cilvēks nomirst, jo ļaunuma tēvs vienmēr liek dārgi samaksāt."

* Brālis Efraims, "Uguns un Gaisma", Nr. 195, 2001. g. Feu et Lumiere, maijs, ievadraksts.

KOMENTĀRS

•     Āfrikas, Āzijas, Amerikas un citu valstu reliģiju vai tradicionālo kultu ezotērika, kā ari zināmi tautas medicīnas paveidi balstās uz elk- dievību, ezotērisko iniciāciju, spiritismu, zīlēšanu, buršanu ar sakrālās mūzikas, buramvārdu utt. palīdzību. Dažu mūzikas novirzienu, ko izplata burvju apvienības (WICCA, Garija Fankela grupa), mērķis - graut jauniešu psihi un novest viņus pie sātanisma.

•    Par budismu. "Domājot par aizkapa dzīvi, kristieši zina, ka ir aicināti uz Satikšanos: laimi, ko dāvā mīlestība, vienotība ar Dievu, nepelnīta un galīga līdzdalība Viņa dievišķībā. Budisti strādā pie šķīstīšanās

Talismans*

"Reizēm, kad lūdzam par atbrīvošanu, ieraugām aizsprostu, kura cēlonis ir kāds iedots priekšmets "piesaistei". Kāds vīrietis, kam bija smags apdegums mutē, ārstējās divās universitātes klīnikās, taču bez panākumiem. Kad viņš atnāca pie manis, es uzliku viņam rokas; pirmais vārds, ko man kā diagnozi deva Svētais Gars, bija "okults". Es jautāju slimniekam, vai viņš ir gājis pie kāda dziednieka vai zīlnieka. Viņš atbildēja: "Jā." Es attiecīgi lūdzos un tad liku viņam atteikties no palīdzības meklējumiem pie okultiem spēkiem. Viņš neguva nekādu atvieglojumu. Es atkal lūdzos. Nākamais vārds, ko Svētais Gars man deva diagnozes precizēšanai, bija "piesaiste". Es jautāju slimniekam, vai persona, pie kuras viņš gājis, ir viņam kaut ko iedevusi. Viņš atbildēja: "Jā, talismanu." "Vai tu esi gatavs no tā atteikties?" Viņš pamāja. Viņa sieva aizmeta talismanu prom. Es vēlreiz lūdzos par viņu, un apdegums izzuda uz visiem laikiem, neatstādams nekādu pēdu.

* Tēvs Roberts de Grandī, S. J, Intergenerational healing, 1989., iespiests ASV.

un uzskata, ka cilvēks var sasniegt Atmodu un laimi tikai pēc ārkārtīgi ilga ceļa, kurš nemaz neved pie kādas personas."[12]

Apsēsti reliģiski priekšmeti

Katoļu kulta priekšmetus, tādas sakramentālijas kā Svētās Sirds, Jaunavas Marijas un svēto figūras, medaljonus, svētbildes vai pat krucifiksus, nedrīkst lietot māņticīgā veidā, jo dažreiz tie var būt ar nolūku apsēsti, noburti, lai pār cilvēkiem, kuriem šos priekšmetus dāvina, piesauktu lāstus. Tāpēc, tikko to lietošana sāk izraisīt dīvainas parādības, prātīgāk ir no tiem atteikties. Jebkurā gadījumā pirms šo sakramentāliju lietošanas vai dāvināšanas citiem ieteicams, lai priesteris tās pasvētī vai pat eksorcizē.

Novērots ari, ka emocionālas saites ar zināmiem mākslas priekšmetiem, kas nāk no nekristīgām reliģijām, piemēram, sakrālajām maskām, pagānu kulta statujām vai gleznām, pūķa zīmi, izraisa lielu ļaunumu personiskajā un ģimenes dzīvē.

Svētās Sirds statuja kā lamatas

Tēvs Rufuss Pereira, Bombejas eksorcists, atstāsta kāda sava palīga liecību, kuram bija uzdāvināta Joti liela augšāmcēlušā Jēzus statuja no stikla.

Viņa harizmātiskā ģimene to ar prieku pieņēma kā vērtīgu dāvanu. Viņi domāja to izmantot evaņģelizācijas, dziedināšanas un atbrīvošanas kalpošanā. Mēnešiem ilgi viņi to paturēja mājās, gaidīdami, kad radīsies izdevība to pasvētīt.

Reiz viņus apciemoja tēvs Rufuss un viņu mājās noturēja Sv. Misi. Pēc tās viņš individuāli lūdzās par katru ģimenes locekli. Tad palīgs atnesa milzīgo statuju. "Kamēr priesteris to svētīja," viņš stāsta, "mana jaunākā brāļa sieva, kas atradās līdzās, nogāzās uz grīdas un sāka dīvaini kustēties. Es sacīju: Tēvs, svētījiet vēlreiz šo statuju, varbūt no tās jāizdzen kāds dēmons."

Mana svaine, kas dzimusi Filipīnās un nesaprata nevienu no indiešu valodām, sāka runāt nevainojamā hindu valodā, it kā viņu iespaidotu kāds hindu dievs, šajā gadījumā - Šiva, iznīcības dievs. Ar buršanas palīdzību šis gars bija piesaistīts pie statujas, lai postītu mūsu ģimeni. Kā tas bija noticis?

Šo statuju mums bija dāvinājis brāļa darba devējs ar nolūku atlaist viņu no darba. Nenojauzdami viņa ļauno nodomu, mēs ar pateicību pieņēmām šo Jēzus statuju. Taču izrādījās, ka dāvinātāja nolūki bija nelabvēlīgi.

Pēc tēva Rufusa padoma mēs Jēzus Vārdā atteicāmies no šīs vērtīgās dāvanas. Tēvs mums ieteica to atdot kādai baznīcai vai kapelai. Taču, kad viņš aizgāja, mēs nolēmām, ka labāk to iznīcināsim, un, sadauzījuši ar āmuru, gabalus izsviedām ārā.

Tūdaļ mūsu ģimenē atgriezās miers un svētība. Jo patiešām - kopš dienas, kad šī statuja pirms astoņiem mēnešiem tika ienesta mūsu mājā, mums trūka miera. Kaut arī mēs regulāri lūdzāmies un katru nedēļu gavējām, tomēr mums nācās saskarties ar dažādām grūtībām.

Panīka mana brāļa emocionālā un garīgā dzīve, arī vīrišķība. Mēs bijām satraukti un vairs nejutāmies mājās omulīgi. Ieejot tajā, gribējās drīzāk iet laukā. Taču, kad statuja bija eksorcizēta un iznīcināta, atgriezās arī miers, saskaņa un svētība.

GRĒKU ATZĪŠANA UN N0ŽĒLA

Bīstamas "smaidoša Būdas" statujas

"Kādam vīrietim jau ilgāku laiku nemitējās galvassāpes. Viņš bija dzēris ne mazums zāļu, bet velti. Viņš lūdza, lai es par viņu aizlūdzu," liecina tēvs Rufuss. "Es lūdzos vienu, divas, pat trīs reizes, bet nekāda uzlabošanās nenotika. Tad pārstāju lūgties un par to aizmirsu.

Pēc diviem mēnešiem es viņu apciemoju, un viņš man sacīja: 'Tēvs, kādu laiku pēc tam, kad tu bez panākumiem biji par mani lūdzies, es stāvēju dzīvojamā istabā, un mans skatiens pievērsās mazai "smaidošā Būdas" statujai, kas bija nolikta līdzās manam mētelim. Kad mana sieva bija lūgusi izmest šo statuju ārā, es viņai atbildēju, ka tas ir tikai mākslas darbs. Jūs man toreiz sacījāt: ja tā nekādi nav saistīta ar velnu, tad varu to paturēt. Bet pagājušajā nedēļā, skatoties uz šo statuju, es nolēmu to izmest ārā. Tajā pašā mirklī, kad pieņēmu šo lēmumu, manas galvassāpes izzuda un vairs neatsākās."

Kad es stāstīju par šo notikumu kādās rekolekcijās, piecēlās kāda kundze un sacīja: Tēvs, tagad es zinu, kāds iemesls ir manām sāpēm." Tā bija dievbijīga persona, kas: man palīdzēja Katoļu Harizmā- tiskajā Bībeles institūtā. Katru reizi, kad viņa piedalījās rekolekcijās un par viņu aizlūdza, viņa krita zemē, izgrūzdama savādas skaņas, ne īsti raudas, ne īsti smieklus. Man neizdevās noskaidrot, kas pie tā vainīgs. Tajā dienā viņa man teica: "Man mājās ir liela "smaidošā Būdas" statuja, ko man uzdāvināja draudzene musulmane. Šovakar, kad aiziešu mājās, es izmetīšu to ārā."

Vēlāk es piekritu aiziet un svētīt viņas māju. Kad aizgāju, viņa man apgalvoja, ka uzzinājusi - šķietamā musulmaņu draudzene bija statuju saistījusi ar lāstu.

"Smaidošā Būdas" statuja viņas mājās bija ieņēmusi goda vietu - viesistabā, tā ka dienu un nakti, pārnākot mājās vai aizejot, vai atgriežoties no tualetes, pirmais, ko viņa redzēja, bija šis "smaidošais Buda". Izmetusi to ārā, viņa tā, vietā nolika skaistu Jēzus attēlu, un viņas dzīvē atgriezās kārtība."

"MANĀ VĀRDĀ VIŅI IZDZĪS ĻAUNOS GARUS"

Nodarbošanas ar spiritismu, ezoteriku un "Jauno Laikmetu"

Dieva Vārds

•   "Negriezieties pie pareģiem, netaujājiet zīlniekus; nemeklējiet tos, ka jūs ar tiem nesagānāties; - Es esmu tas Kungs, jūsu Dievs!" (Lev 19, 31)

•   "Un, kas griezīsies pie zīlniekiem un pareģiem, lai ar tiem kopā ielaistos netiklībā, to Es uzlūkošu ar dusmīgu vaigu un viņu iznīcināšu no viņa tautas vidus" (Lev 20, 6).

•  "Pielūkojiet, ka kāds jūs nepievij ar savu prātniecību un tukšiem maldiem, kas dibināti uz cilvēku mācībām un pasaules pamatspēkiem, bet ne uz Kristu, jo Viņā mājo miesā ietvertā Dievības pilnība" (sal. Kol 2, 8 - 9).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-  Nodibināt kontaktus un stāties sakaros ar pagātnē dzīvojušu būtņu gariem, mirušiem ģimenes locekļiem (nekromantija), senču gariem, kuri ar mēdija starpniecību tiek uzskatīti par labvēlīgiem vai nelabvēlīgiem. Mēdijam uzdod jautājumus, kurus tas tālāk nodod gariem, lai saņemtu atbildes, atklāsmes, informāciju, izmantojot zīlēšanas paņēmienus, piemēram, mantijas [kartomantiju - zīlēšanu ar kārtīm, hiromantiju - zīlēšanu pēc delnas līnijām, utt. - tulk. piez.], galdiņa dan- cināšanu, "oui - ja", automātisko rakstīšanu, gaišredzību, zīmju tulkošanu, zīlēšanu ar svārstu.

-   Glabāt, lasīt, studēt grāmatas par okultismu, maģiju un ezotēriku, piemēram, slepeno apvienību (Rožkrusta, Ekankara, Mahikari) monogrāfijas, abata Džālio, Benžamēna Manases, dona Bernardīna lūgšanas un rituālus, ezotērisko skolu mācības. Blavatskas un Rūdolfa Štei- nera grāmatas, teozofiju, scientoloģiju, Dieva Atziņu, Pozitīvo domāšanu jeb Džozefa Mērfija Jauno Domu, sofroloģiju, kuras pamatprincipi aizgūti no "Vodā", Makumbas, augstākā tantrisma, jogas; Megijas Lebrēnas, Dziļās Dzīves, hinduisma un budisma grupu mācības un rituālus.

KOMENTĀRS

Personām, kuras ar to nodarbojas, draud, piemēram, riebīgas, neķītras domas, kad viņas grib tuvoties Euharistijai. Citas atkal nespēj izrunāt Jēzus Vārdu. To darot, viņām tūdaļ prātā nāk dažādi zaimi. Vēl citas vairs nespēj lasīt Dieva Vārdu, nedz ari slavēt Kungu. Visas šīs personas cieš no saišu sekām.

"Ezotērika ir organizēts pagānisma uzbrukums, kas neticīgo un pasaulīgo cilvēku pakāpeniski aizstāj ar pagānisku un reliģiozu cilvēku. Plaši izmantojot pārcilvēciskas spējas ar okultām zināšanām, tā var kļūt par atvērtām durvīm apsēstībai."

Abats Džūlio, Žila Useija (1844 - 1912) pseidonīms. Viņš bija katoļu priesteris, kurš kļuva par dziednieku - magnetizētāju. Viņš praktizēja garīgo dziedniecību un magnētismu. Viņa grāmatas par brīnumainajiem noslēpumiem un brīnumainajām lūgšanām dziednieku vidū un tautas maģijā uzskatāmas par klasiku. 1901. gadā viņš sarāva saites ar Romas Katoļu Baznīcu un 1904. gadā kādam neatkarīgas Katoļu Baznīcas (Itālijā) prelātam lika sevi "konsekrēt" par bīskapu. Viņa sarakstītie darbi ir kristietības, pagānisma un pat maģijas sajaukums. Tajos viņš kā amuletu iesaka nēsāt no jūdu tradīcijas aizgūtos piecstūrus, lai panāktu dziedināšanas un brīnumus. Viņa veidotajās lūgšanās var saskatīt māņticības garu, kas cilvēku padara pieejamu dēmoniskai atkarībai. Dieva žēlastību nevar iegūt automātiski, noskaitot kādu psalmu vai pavēlot Viņam darīt to, ko gribam mēs.

-   Pievērsties zināmām austrumu reliģiju vai gnosticisma praksēm,

piemēram, hatha jogai, mantra jogai, jogu meditācijai, dzenbudismam, transcendentālajai meditācijai, domu un enerģijas pārraidīšanai, telepātijai, parapsiholoģijai; pozitīvajām tehnikām: vizualizācijai, pozitīviem apliecinājumiem un vārdiem; zināmiem relaksācijas, koncentrēšanās, enerģētiskā potenciāla pārvaldīšanas vingrinājumiem, piemēram, Tai Ši Žuan, Rei-ki, ari refleksoloģijai, kuras pamatā ir daoisms; biotiskajai medicīnai, dianētikai.

-   Nodarboties ar cīņas mākslām, kurās nepieciešama okulta iniciācija.

SEKTAS UN CITAS RELIĢISKĀS FORMAS

SINKR ĒTISKĀS KUSTĪBAS

Galvenās

SLEPENĀS APVIENĪBAS

(kristietības sajaukums ar

Afrikāņu un citas

politeistiskās

(ar iniciāciju saistītās un ezotēriskās)

RELIĢISKĀS KUSTĪBAS

"Jauno Laikmetu" un

tradicionālās iniciācijas

[daudzdievību]

kaut ko citu)

reliģijas

Rožkrusts (A. M. 0. R. C. un

Jehovas liecinieki

Bahai ticība

Haiti vudū un Āfrikas

Budisms

Rožkrustiešu apvienība)

Mūna Apvienošanās baznīca

Maharadši

vudū

Hinduisms

Brīvmūrniecība

Mormoņi

Pols Lekārs

Gabonas Bwity

Sintoisms

Dzenbudisms

Pēdējo dienu svēto baznīca

Merilina

Burvji

Daoisms

Mahikari

Cilvēku atdzimšana Kristū

Ekankars

Vārdotāji

Konfūcisms

Šamaņi

Jogu meditācija

Debesu kristietības baznīca

Jaunaispapa

Šarlatāni

Animisms

Scientoloģija

Pravietiskā kristietība

Ābrahama baznīca

Dziednieki

Voduns

IVI (Aicinājums uz dzīvību)

Antropozofija

Kunga baznīca

Marabuti (zīlnieki, zīlētāji

Vispārējā Baltā Brālība

Antuānisms (tēvs Antuāns)

Afrikāņu atmodas baznīca

ar kauri gliemežvākiem)

Astroloģija

Harē Krišna (hinduistu sekta)

Kimbanguisms

Kartomantija

Genons

Ebalebunji

Zīlnieki - gaišreģi

Kubler Ross

Patiesā Dieva baznīca

Levijsjeb Papuss (martīnistu ordenis)

Akofala

Teozofija ■

Serafu un ķerubu

baznīca

AUSTRUMU PRAKSES

-   Pievērsties karojošajam ateismam, ideoloģijām, kas balstas uz reliģiskas ticības apliecinājumu.

-   Pieņemt kompromisus ar viltus reliģijām, gnostiskām, antikristis- kām mācībām, okultām darbībām, "šķīstīšanās" ceremonijām un zināšanām, kas ir pretrunā ar Atklāsmi; austrumu filozofijām, kuru pamatā ir dzīvības vai kosmiskā enerģija.

-  Iesaistīties un aktīvi darboties sinkrētiskās sektās, slepenās apvienībās, kurās jādod solījumi zināšanu un varas iegūšanai; pseidokristīgās sektās vai kustībās, kas līdzīgas iepriekš piedāvātajā tabulā[13] redzētajām.

Dieva Vārds

•  "Zināšanas dara uzpūtīgus, bet mīlestība ceļ. Bet, ja kāds iedomājas, ka viņš kaut ko zina, tad tas vel nav atzinis to, kā viņam tas jāzina. Bet, ja kāds mīl Dievu, to Dievs ir atzinis" (sal. 1 Kor 8,1 b - 3).

•   "Bet Gars saka skaidri, ka vēlākos laikos daži atkritīs no ticības un pievienosies maldu gariem un ļauno garu mācībām, padodamies melkuļu liekulīgajiem vārdiem, kam pašu sirdsapziņa ar kauna zīmi apzīmēta" (1 Tim 4, 1 - 2).

KOMENTĀRS

Kristietim TM (trancendentālā meditācija) ir bīstama, jo tai nepieciešama iniciācija hinduistu kultā, tā dēvētajā "puja", un tā izmanto man- tras - dievību piesaukšanu.

Ielaišanās kompromisos ar viltus reliģijām

Neviena cita reliģija, izņemot kristietību, neviena jaunā reliģiskā kustība (JRK) vai sekta nemudina cilvēku meklēt mieru grēku nožēlā. Kā iepriekšēju nosacījumu, lai nonāktu pie iniciācijas, tās visas drīzāk sludina "maģiskus" šķīstīšanās rituālus vai pat stingru askēzi. Šādu rituālu mērķis ir iegūt varu, izvairīties no nožēlojamā cilvēciskā stāvokļa, sniegt citiem pārdabiskas "zināšanas" par kaut kādu bezpersonisku dievību, kura var atbrīvot cilvēkus no ciešanām, nelaimēm un dāvāt viņiem laimi un labklājību. Tā ir būtiskā atšķirība starp kristīgajiem rituāliem un citu cilvēcisko reliģiju rituāliem, kuri ir "maģiski" jeb māņticīgi, jo to nolūks ir nomierināt, piesaukt okultos spēkus, ar tiem manipulēt un sniegt varu.

Kristietībā, piemēram, kristība ir reliģisks rituāls, kas apliecina mūsu piederību Jēzum Kristum, bet tā darbība nav vienkārši cilvēciska, jo tajā Dievs darbojas uz cilvēku; tas ir sakraments, nevis vienkāršs šķīstīšanās rituāls - zīme, kas realizē to, ko apzīmē. "Kad sakramentus cienīgi svin ticībā, tie atnes žēlastību, kas atbilst sakramenta nozīmei. Tie ir efektīvi, jo tajos darbojas pats Kristus: Viņš ir Tas, kurš kristī, Viņš ari darbojas Savos sakramentos, lai dāvātu žēlastību, kas atbilst sakramenta nozīmei."[14]būt paša dzīves dievam, būt neatkarīgam no personiska Dieva, kurš atklājis Savu gribu un devis baušļus un kurš jūs aicina uzklausīt Viņa Baznīcas sludināto Labo Vēsti un pieņemt atziņu, kas ir Svētā Gara dāvana, nevis mākslīgs cilvēka iekarojums…

Lūk, tas ir tieši tas, ko sātans mūsdienās daudziem piedāvā zem izsmalcinātā domāšanas kontroles, "pēc mēra šūtu reliģiju" un viltus metožu aizsega, aicinādams iegūt "atziņu" ar iniciāciju saistītos ordeņos, neatkarīgās, brīvās baznīcās, ārpus Jēzus nodibinātajās un uz Pētera celtās Baznīcas, kurai, kā Jēzus apsolījis, elles spēki nespēs pretoties (sal. Mt 16, 18). Pirmie meli, pie kuriem ķērās sātans, pieviļot Ādamu un Ievu, bija - apgalvot, ka viņi varēs zināt tikpat daudz, cik Dievs.

- Neuzticieties populāriem "Jēzus" tēliem, marksistu revolucionāriem, austrumu guru līdzīgam vai arī humānistiskam "Jēzum", kurš pastāvīgi runā par mīlestību un piedošanu, ne ar vārdu nepieminot elli vai grēku nožēlu; "Jēzum - Ziemassvētku vecītim", kādu sludina Labklājības evaņģēlisti, kuri apgalvo - ja vien cilvēki ticēs, viņi saņems visu, ko lūdz, piemēram, labi apmaksātu darbu, luksusa mašīnu, sapņu māju. Šis Jēzus nekad neaicina ne uz grēku nožēlu, ne svētumu. Tas nav Svētais Gars, kurš liek sludināt tādus "Jēzus" tēlus.

Iesaistīšanas "Jaunaja Laikmeta" un aktīva ciņa par tā idejām

Iesaistīties kā piekritējam "Jaunā Laikmeta" satelītkustībās, kuru mērķis ir kristietības iznīcināšana un kosmiska Kristus atnākšana, nozīmē piekopt elkdievību.

Sk. 1. daļā nodaļu "Neauglīgie tumsības darbi" (55. lpp.), kurā rakstīts par "Jauno Laikmetu".

KOMENTĀRS

KĀDAS VAR BŪT SEKAS AUSTRUMU TEHNIKU PIELIETOŠANAI Pat ja arī austrumu meditācijas tehnikas nevar gluži pielīdzināt okultismam vai spiritismam, tomēr ilgstoša to pielietošana kristiešiem rada garīgas saites, kas nonāvē mistisko dzīvi, jo tās nav nevainīgas relaksācijas metodes. Piemēram, atšķirībā no Jēzus Vārda piesaukšanas, kas Svētajā Garā nodibina personiskas attiecības ar Dievu, mantru skaitīšana bīstami iespaido psihi. Tā nu kristieša dzīve paliek aizvien remdenāka, viņš attālinās no sakramentiem, sistemātiski kritizē Baznīcas hierarhiju, ierindo Jēzu, Budu, Muhamedu un Konfūciju vienā un tajā pašā - izcilu cilvēces gudro - kategorijā. Viņam zūd izpratne par grēku un nožēlu. Ja tāda persona vēlas atgriezties pie Kunga, ir nepieciešama atbrīvošanas lūgšana un ilgstoša rehabilitācija, kas balstīta stingrā katehēzē.

Raeliešu kustība ir materiālistiska reliģija, kas īpaši uzrunā jauniešus, un tās mērķis ir it kā padarīt viņus "brīvus", novedot pie pašiznīcināšanās, visatļautības seksuālajā jomā, pornogrāfijas, motivē- tības trūkuma, sacelšanās pret jebkuru autoritāti - vecākiem un audzinātājiem.

GALVENIE GRĒKI UN MORĀLIE GRĒKI

Šie grēki ir ļoti smagi, jo tie iznīcina labas attiecības ar Dievu un cilvēkiem, kurās valda ticība, cerība un mīlestība.

Vai Baznīcai ir tiesības uzspiest uzvedības noteikumus?

"Ja arī jebkurai reliģijai piemīt īpašība atklāt cilvēka attiecības ar Dievu, man tomēr šķiet, ka kristietībā var atrast vēl vairāk, jo tā piedāvā ideju par personisku Dievu, kurš sirds noslēpumā, dvēseles dziļumos īpaši uzrunā ikvienu cilvēcisku būtni, ikvienu personu, atzīstot, ka katrai no tām ir bezgalīga un unikāla vērtība."[15] Kristīgā ticība uzskata, ka ikviens indivīds eksistē Dieva acīs, ikvienam ir savs īpašs aicinājums'un ikviens ir aicināts balstīt savu dzīvi paša Dieva eksistencē, ticot uz augšāmcēlušos Jēzu - Pestītāju (sal. Rom 10, 9).

Dievs Tēvs, Dēls un Svētais Gars ir VIENS mīlestībā, kura vieno Svētās Trīsvienības personas. Katram cilvēkam, katram indivīdam Viņš dāvā brīvību un cieņas izjūtu. "Citās reliģiskajās tradīcijās nevar atrast neko tamlīdzīgu tik spēcīgā veidā." Līdz ar to kristīgās ticības būtība ir mīlestības attiecības starp cilvēku un Dievu. Kristietībā kā galveno pamatu nevar uzskatīt morālo sistēmu: "Pāri visam tā ir transcendences un iemiesošanās pedagoģija." (…) "Protams, apgalvot, ka kristietība vispirms nav morāle, nenozīmē, ka tai nav nekādas intereses par cilvēka rīcību vai ka tā grimtu vērtību relatīvismā, kurā viss tiktu uzskatīts par līdzvērtīgu." "Mūsdienās valdošo morālā relatīvisma, skepticisma un nihilisma izjūtas lielā mērā izraisa vispārējs reliģiskās ticības panīkums zinātnes ērā. Bez Dieva mūsu morālajiem ieskatiem nevar būt objektīva pamata… Bez reliģiskas ticības uz dzīvo Dievu nevar atrast nevienu adekvātu atbildi uz jautājumiem, par ko mēs pastāvīgi domājam: kas man jādara? Kā man jādzīvo?"[16]

Morālie grēki, no kuriem svētais Pāvils brīdina - "netiklība, nešķīstība, baudkāre, elku kalpība, burvība, ienaids, strīdi, nenovīdība, dusmas, dzeršana, dzīrošana un tamlīdzīgas lietas" (sal. Gal 5, 19 - 21) -, ir smagi attiecībā pret ticību, paļāvību un nesavtīgajām veltēm, ko Dievs mums dāvā, lai mēs dzīvotu Viņa pilnībā un svētumā. Labu apliecinājumu ticībai uz Dieva Tēva mīlestību un uz Jēzu Kristu, kurš nomira, lai mūs izglābtu, mēs sniegsim tikai tad, ja arī paši piekritīsim nomirt grēkam, lai atjaunotu sarautās attiecības. Tātad ētikas pamats ir ticība, mīlestība, paļāvība. Kristietība aicina uz pilnību, uz sirds atgriešanos, un šī prasība pārspēj vienkāršu morāles filozofiju. Jo Jēzus atnāca aicināt nevis taisnos, bet grēciniekus (sal. Mk 2, 13). Kā tādā gadījumā var domāt, ka Dievs cilvēkam kaut ko uzspiež, kā dažkārt mūsdienās apgalvo, kad Baznīca atgādina Dieva mīlestības Likuma prasības.

Līdzībā par pazudušo dēlu (sal. Lk 15,11 - 32) Jēzus ir parādījis Tēva labestību, kurš atdod jaunākajam dēlam viņa mantojuma daļu, ļauj doties projām, iztērēt mantu, kā viņš pats to vēlas, dzīvot nekrietnībās, tomēr Tēva mīlestība uz dēlu nemazinās. Tēvs viņam ļāvis uzņemties atbildību par to, ko viņš izvēlas. Pēc visiem saviem nelāgajiem piedzīvojumiem dēls nonāca grūtībās, atjēdzās un izlēma rīkoties gudri un saprātīgi. Viņš atzina savu grēku un apņēmās to izsūdzēt. Tad viņš saprata, ka viņa īstā laime ir atgriešanās pie tēva. Tēvs viņam neko nepārmeta. Viņš nelasīja morāli, neapsūdzēja. Viņš dēlu apskāva un svinēja tā atgriešanos dzīvībā.

Ādama un Ievas, tāpat arī "pazudušā" dēla piemērs rāda, ka, pēc Die- v va un kristietības uzskatiem, indivīds drīkst rīkoties ar savu brīvību un viņam ir tiesības pašam noteikt savu likteni, dažreiz gan riskējot iet pazušanā. Mūsdienu rietumu sabiedrībās var tikai "pieņemt zināšanai šo indivīda nozīmes aktualizēšanos līdz ar viņa brīvību un sirdsapziņu".[17]kāpēc tās jāpieprasa kā svarīgs iekarojums, kas jāaizstāv pret pāvestu un Baznīcu, kuri it kā grib tās iegrožot?

Ja jau kristīgās reliģijas būtība ir ticība uz personisku, žēlsirdīgu Dievu, ar kuru var nodibināt attiecības, tad ari morāles pamatā būs draugu iejūtība, kura mudinās vienam darīt to, kas patīk otram. Jēzus

sacīja: "Jūs esat Mani draugi, ja darāt to, ko Es jums pavēlu." Qņ 15,14). Tāpēc "man šķiet bezgala nožēlojami, ka spriedums par kristietību un Kristus personu tiek reducēts līdz tam, ko Baznīca saka par kontracepciju, abortu, priesteru laulību vai sieviešu ordinācijas jautājumiem. Visiem tiem gan ir sava nozīme, taču tie attiecas tikai uz atsevišķām morāles sfērām vai iekšējo organizāciju, nevis ticības būtību."[18] Jā, morālos grēkus jāņem vērā vienīgi tādā mērā, cik tie sarauj mūsu attiecības ar Dievu, šķir mūs no Viņa, noved pie mīlestības trūkuma un pakļauj mūs garīgās nāves briesmām: "Grēka alga ir nāve" (sal. Rom 6, 23). Tāpēc Dievs mums saka: "Nemeklējiet nāvi savas dzīves nomaldos" (sal. Gudr 1, 12).

Taču mūsdienu cilvēki noraida jelkādu atbildību un pat grēka ideju un, līdzīgi 1968. gada maija manifestāciju dalībniekiem, kas uz Nantēras universitātes sienām rakstīja: "Ir aizliegts aizliegt", gribētu atcelt "Likuma un praviešu" priekšrakstu prasības, kuras Kristus nenāca atmest, bet piepildīt, lūdzot mācekļiem tās pildīt un mācīt (sal. Mt 5,17 - 19).

Kāpēc tiek noraidīta jebkāda morāle? Ievērojami ateisti apglvo: "Man absurda filozofija ir būtisks atbrīvošanās līdzeklis. Atbrīvošanās, kādu mēs to vēlējāmies, vienlaikus bija atbrīvošanās no zināmas politiskas un ekonomiskas sistēmas, kā arī no morālo pamatprincipu sistēmas. Mēs saceļamies pret morāli, jo tā traucē mūsu seksuālajai brīvībai… Mēs gribam attaisnot savu politisko un erotisko sacelšanos."[19]

Tādējādi mēs konstatējam, ka, lai darītu to, ko pats vēlas, cilvēks noraida Dievu un paaugstina pats sevi kā ļaunā un labā absolūto pamatu.

Rakstot "Ja Dieva nav, viss ir atļauts", Dostojevskis gribēja pateikt vairāk nekā "Es varu darīt to, kas man patīk." Es domāju, ka viņš grib sacīt: "Ja Dieva nav, kas tad nosaka, ka kāda mana rīcība ir slikta? Tā var būt nelikumīga. Jūs varat to nepieņemt. Tā var nodarīt ļaunu tiem, kas to nav pelnījuši. Taču, ja man tā patīk, tad kas to padara sliktu?"[20]

Šis apgalvojums ir kā atbalss Kārdinātāja balsij, kas Ievai atbildēja, ka viņa nemirs, ja nepaklausīs Dievam. "Un sieva vēroja, ka koks ir labs, lai no tā ēstu, un ka tas acīm jo tīkams un iekārojams, to uzskatot. Un viņa ņēma no koka un ēda" (sal. Rad 3, 4 - 6).

Tā triumfē egoisms, kas ignorē mīlestību uz citiem. "Mīlestība tuvākajam Jauna nedara" (sal. Rom 13, 10).

Bet Baznīcas misija šīs visatļaujošās un brīvdomīgās pasaules priekšā ir audzināt un mācīt. Audzināšana mīlestībā prasa arī pārmācību, pat sankcijas. "Mans dēls, nesmādē Kunga pamācības un nepagursti, kad Viņš tevi norāj. Jo, ko Kungs mīl, to pārmāca un šausta katru bērnu, ko Viņš pieņem. Esiet pacietīgi pārmācībā! Dievs izturas pret jums kā pret bērniem; jo kur būtu tāds bērns, ko tēvs nepārmācītu?" (Ebr 12, 5-7).

Taču pirms sodīšanas labs audzinātājs brīdina, pamāca, norāda uz draudošām briesmām, palīdz apzināties situāciju. "Jo tāda ir Dieva griba, lai jūs kļūtu svēti. Atturieties no netiklības! Lai katrs zina, ka viņam sava miesa jāglabā svētumā un godā, bet ne kaislīgā kārībā" (sal. 1 Tes 4, 3 - 5). Protams, nejauksim svētumu ar pilnību vai kļūdu trūkumu, taču izprast cilvēka dabai piemītošās vājības nenozīmē visu atļaut, piekrist "kārībām, kas mūs vilina un valdzina" (sal. Jēk 1, 14).

Baznīcas locekļi cenšas dzīvot svētumā, kas Baznīcai pieder tās dibinātāja un saņemtās misijas dēļ.

Jau pirmsākumos, Jeruzalemes koncilā, apustuļi un vecajie ar visas Baznīcas piekrišanu deklarēja to minimumu, kas jāpilda pirmajiem pagāniem, kuri atgriezās pie Dieva, un paziņoja: "Svētajam Garam un mums paticis neuzlikt jums nekādu citu nastu, kā vien šo nepieciešamo: lai jūs sargātos no elku upuriem… un no netiklības. No tā sargādamies, jūs labi darīsiet" (sal. Apd 15, 28 - 29). Jā, jūs darīsiet labi attiecībā pret Dieva mīlestību un brālīgo tuvākmīlestību, jūs neieļaunosiet mazos un vājos.

Baznīca māca Dieva Vārdu, pamudina savus bērnus ievērot dievišķos priekšrakstus par personiskās brīvības lietošanu, - vēl jo vairāk tāpēc, ka tā allaž ir gatava Jēzus Vārdā apliecināt žēlsirdību un dāvāt piedošanu tiem, kas atzīst un izsūdz savu vainu.[21] Tomēr tās uzdevums nav piedāvāt receptes, sniegt precīzas atbildes, kā cilvēkiem dzīvot, nodrošināt personisku vai sociālu terapiju, galvojumu, kas segtu viņu izvēles, atteikšanos, sacelšanos. "Jo, ja jau mūsu dzīvība ir Svētais Gars, tad Viņš arī mums liks rīkoties un vadīs mūs pilnīgā patiesībā, mīlestībā un mierā. Tad mēs vairs miesas kārībām nesekosim" (sal. Gal 5, 16).

Kad Jēzus grēciniekiem parāda žēlsirdību, Viņš tiem piedod grēkus, dziedina tos un aizstāv, tas ir, Viņš izprot to vājumu, taču katrā ziņā aizliedz atkārtoti grēkot. Kaut arī Viņš samulsināja sievietes - laulības pārkāpējas apsūdzētājus un šo sievieti nenotiesāja, tad tās grēku Viņš tomēr nenoliedza. Vēl vairāk, Viņš tai piekodināja "vairs negrēkot" (sal. Jņ 8,11). Tātad - ja ari Jēzus uzlūko cilvēku ar bezgalīgu līdzjūtību, tad tomēr pret grēku un Ienaidnieku Viņš paliek nepiekāpīgs.

Dodams saviem apustuļiem varu piedot grēkus (sal. Jņ 20, 23), Jēzus viņiem pavēlēja "mācīt cilvēkiem ievērot visu, ko Viņš tiem noteicis" (sal. Mt 28, 20), un tieši tālab, lai novērstu grēcīga ieraduma izraisītās verdzības un atkarības sekas. Vai gan cilvēkam, kurš bija slimojis 38 gadus un kuru Jēzus izdziedināja pie Betesdas dīķa, Viņš nesacīja: "Lūk, tu esi izdziedināts; negrēko vairs, lai tev kas ļaunāks nenotiek!" Qņ 5, 14). Šis brīdinājums apliecina mīlestību, cieņu un paļāvību uz cilvēka spējām laboties, tas mudina atgriezties, lai atvairītu grēkam piemītošā potenciālā ļaunuma draudus.

Tā nu tas, kas cilvēku aptraipa un samaitā, - saka Jēzus, - ir tieši viņa sirdsapziņas, sirds, brīvības izdarītās nepareizās personiskās izvēles, - par vai pret Dieva Vārdu un gribu. "No sirds iziet ļaunas domas, slepkavība, laulības pārkāpšana, nešķīstība, zādzība, nepatiesa liecība, zaimi" (sal. Mt 15, 18 - 20). Un viss, kas skar privāto dzīvi un morālos tikumus, viss, kā sakarībā tiek runāts par nepieļaujamo pāvesta iejaukšanos, izraisa nopietnu rezonansi sabiedrības un pasaules dzīvē, kuru evaņģelizācija un svētdarīšana ir Baznīcas aicinājums.

Galvenie grēki un to sekas

"Par galvenajiem grēkiem, kurus kristīgā pieredze īpaši izcēlusi, sauc tos, kas izraisa citus grēkus un netikumus. Tie ir: lepnība, mantkārība, skaudība, dusmas, nešķīstība, negausība, slinkums jeb acēdija."[22]

Ir arī grēki, kas sauc uz debesīm: Ābela asinis, sodomiešu grēks, Ēģiptē apspiestās tautas vaidi, svešinieka, atraitnes un bāreņa žēlabas, nopelnītās algas neizmaksāšana algādzim.[23]

Morālie grēki izraisa atkarības, ko dēmoni vēl pastiprina, lai padarītu mūs par vergiem, piemēram, attiecībā pret naudu, narkotikām, ar kurām bieži ir saistīts arī izvirtības gars (homoseksuālisms, prostitūcija), alkoholu, kas ved pie ļaunatminīguma un pašiznīcināšanās, cigaretēm, seksu. Cilvēks ir atkarīgs tad, ja viņš atrodas kaut kā varā, kas nav lietderīgs. Svētais Pāvils mums saka, ja domājam, ka "viss mums ir atļauts", tad jāzina, ka "ne viss ir derīgs", tāpēc jāpieņem lēmums, ka "nekam neļausim pār sevi valdīt" (1 Kor 6, 12), jo atkarības, ko mums uzspiež saites, gandrīz vienmēr mūs pakļauj dēmoniskām uzmācībām, kas atņem brīvību.

• Protams - vēlreiz atkārtosim - dēmoniska atkarība neiestājas uzreiz, tiklīdz esam personiski grēkojuši; tomēr izdarīti grēki vai grēcīgi ieradumi, jebkura apzināta ļauna rīcība var veicināt šādu atkarību un dzēst apziņu par morālajām vērtībām. Bieži vienreiz izdarīts grēks daudz neietekmē, tomēr apzināta un atkārtota ļaušanās kādam konkrētam grēkam, kas pārtop ieradumā, var kļūt par pavērtu ceļu dēmoniem, piemēram, atkārtota masturbācija, netiklība, pornogrāfija, kā arī rijība, pastāvīga slīgšana sapņos.

• "Mūsu galvenā problēma nav velns, bet gan miesa. Nešķīstība, greizsirdība, dusmas, nepacietība, atriebības kāre - pie tām nav vainīgs velns, bet gan mūsu cilvēciskā daba. Tās ir vājības. Ir jāprot atšķirt velnu no mūsu ieradumiem. Velnu izdzen, bet miesa ir jāsit krustā. Tas nav viens un tas pats.""0

Dieva Vārds

• 'Tāpēc nonāvējiet savos locekjos zemisko: netiklību, nešķīstību, kaislību, jaunās kārības un mantkārību, kas ir kalpošana elkiem! Tā visa dēj nāk Dieva dusmas pār netiklības bērniem" (Kol 3, 5 - 6).

• Mīlestība uz naudu, skopums, alkatība

Dieva Vārds

• "Jo visu jaunumu sakne ir mantkārībā. Daži, pēc tās dzīdamies, ir nomaldījušies no ticības un sagādājuši sev daudz ciešanu" (1 Tim 6, 10).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-    Pārmērīga raizēšanās par savu materiālo labklājību, bailes no zaudējumiem var jūs novest līdz pazušanai, ja vēlēsieties, lai "akmens pārvēršas par maizi".

-   Pieķeršanās materiālajiem labumiem rada atkarību, kas apgrūtina tīras attiecības ar Dievu, jo kaitīgo raižu dēj jums vairs nebūs laika pielūgt Dievu. Šī aplamā pieķeršanās var pamudināt cilvēku kalpot naudai kā kungam (Mt 6, 24), meklēt vieglus, nelikumīgus, pat okultus un maģiskus līdzekļus tās iegūšanai: apzagt privātpersonas vai valsti, raust vai nelikumīgi izmantot sabiedriskos labumus, blēdīties, iesniegt nepareizas nodokļu deklarācijas, ļaunprātīgi izmantot likumīgās priekšrocības, melot, krāpties, lai iegūtu, piemēram, bezdarbnieka pabalsta pagarinājumu.

-   Nodoties korupcijai, lietot naudu, dot kukuļus bagātību raušanai, veiksmes gāšanai, netikumu un kaislību apmierināšanai. Atkarība no azartspēlēm kļūst par iznīcinošu kaislību, īstu apsēstību.

• Sekss

Atbrīvošanas lūgšana dažos gadījumos vajadzīga, ja cilvēks nocietinājies grēkā, kas izraisa atkarības vai saites.

Dieva Vārds

• "Vai jūs nezināt, ka netaisnīgie debesu valstību neiemantos? Nepievilieties! Ne netikļi, ne elku kalpi, ne laulības pārkāpēji, ne baudkārīgie, ne vīriešu apgānītāji, ne zagļi, ne mantrauši, ne dzērāji, ne zaimotāji, ne laupītāji debesu valstību neiemantos" (1 Kor 6, 9 - 10).

Pāvesta Jāņa Pāvila II vārdi

-   Morālā visatļautība cilvēkus nepadara laimīgus.

-  Cilvēks realizē pats sevi tikai tādā mērā, kādā viņš prot sev uzstādīt prasības. Pretējā gadījumā viņu sagaida skumjas.

-  Principi, kurus Baznīca māca seksuālajā jomā, ir grūti izpildāmi, tāpēc jaunieši varētu no Baznīcas novērsties. Tomēr, ja iedziļināmies lietas būtībā, tad apzināmies, ka Baznīcas izvirzītās prasības ir cieši saistītas ar cilvēcisko un laulāto, tātad - atbildīgu mīlestību (videokasetē ierakstīta uzruna no 1985. gada Vispasaules jauniešu dienām).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-   Nodoties netiklībai, pārkāpt laulību, dzīvot izvirtušu dzīvi, attiecībās bez laulības.

-   Atrasties seksuālo dziņu atkarībā un stāties pretdabiskās dzimumattiecībās ar personām - pavedējām, kuras jūs sasaista ar "dvēseles saitēm"; asinsgrēka attiecībās vienas ģimenes locekļu starpā: vecāku un bērnu, brāļu un māsu, brālēnu un māsīcu starpā.

-   Izdarīt seksuālus pārkāpumus: pie tādiem pieder izvarošana, seksuāla vardarbība pret bērniem, seksuālas perversijas - sadisms, individuāla vai grupveida masturbācija, homoseksuālisms, lesbisms, prostitūcija (seksa tirdzniecība, lai gūtu peļņu), pederastija, pedofilija, sodomija, dzimumsakari ar dzīvniekiem.

-   Vilināt vai piespiest nevainīgas personas, bērnus, pusaudžus, kalpotājus un uzpirkt viņus ar naudu, lai seksuāli izmantotu, kad ļaunprātīgi pielietojam savu autoritāti: pedofilija, meitenīšu izvarošana.

-   Pievērsties audiovizuālai pornogrāfijai televīzijā vai internetā, pārsātināties ar erotiskiem attēliem vai literatūru: grāmatām, žurnāliem, izmantot intīmpreču veikalu pakalpojumus.

KOMENTĀRI

Saskaņā ar Katoliskās Baznīcas katehismu apvainojumi šķīstībai ir izvirtība (2351), masturbācija, netiklība, pornogrāfija, prostitūcija, izvarošana (2352), homoseksuālisms (2357, 2358).

•   Pornogrāfija ir traģisks atkarības piemērs. Cilvēks, kas tai nododas, kļūst par tās vergu. Kā magnēts viņu pievelk filmu vai žurnālu skatīšanās, kas viņā apmierina baudkāres dēmonu. Pēc tam, neķītru ainu pārsātināts un uzbudināts, viņš sāk mīlināties pats ar sevi, masturbēt.

•   Nešķīstības dēmons vislabprātāk uzbrūk tiem, kuri izvēlējušies šķīstības ceļu, neatkarīgi no tā, vai tā ir pastāvīga šķīstība konsekrētā celibātā vai šķīstības tikums laulībā. Šī dēmona mērķis, visiem uzbrūkot, ir samaitāt Dieva mīlestības plānu, novērst cilvēku no viņa aicinājuma.

•    Nešķīstie gari pamudina samaitātas sievietes savaldzināt reliģiskos līderus, lajus, priesterus vai mācītājus. Mērķis ir piespiest viņus pārtraukt Evaņģēlija sludināšanu un kalpošanu. Lai novestu šos cilvēkus pie tā, ka viņi paši iznīcina aizsardzības žogu, sātans viņus pamudina uz ielaišanos kompromisos un "brīviem" uzskatiem.

Graut priesteribu

Lūgšanu grupā, kuru vadīju, iesaistījās kāda jauna meitene, lai sētu tajā nekārtības. Viņa izteica viltus pravietojumus, grupas locekļiem un pat priesteriem sniedza satraucošus vēstījumus, kurus it kā bija saņēmusi no Dieva.

Pēc garu atpazīšanas mēs viņai aizliedzām izplatīt šos melus. Viņa atteicās paklausīt. Beigu beigās viņa mums atzinās, ka ir sātana aģente, kuras misija ir savaldzināt priesterus un pārgulēt ar viņiem; ar to viņa bija nodarbojusies arī savā dzimtajā zemē, kur atstājusi piecus bērnus no dažādiem tēviem.

• Ja jūs esat izdarījuši seksuālu grēku un to nožēlojat, tad tas nozīmē, ka izpildāt Dieva nosacījumus, lai saņemtu piedošanu. Dieva piedošana ne tikai izdzēš jūsu grēku, bet arī dara jūs taisnus, un jūs kļūstat "tādi, it kā nekad nebūtu grēkojuši" (Rom 8,30). Taču, ja pēc tam, būdami pārliecināti, ka jums piedots, jūs joprojām izjūtat spēcīgu vēlmi izdarīt to pašu grēku, kaut ari to ienīstat, tad jūs neesat brīvi, jūs esat vergi. Baudkāre un jebkurš nešķīstības grēks sagādā patiku uz īsu bridi, taču vēlāk cilvēks jūt kaunu, vainas apziņu, pazemojumu, skumjas, mokas vai pat dusmas pret sevi, partneri un Dievu.

Turklāt dēmoni apgāna mūsu domas un iztēli ar fantāzijām, nešķīstām vai jutekliskām ainām, kuras spontāni uznirst mums prātā, kad gribam pielūgt Dievu, lasīt Bībeli vai koncentrēties uz Dieva lietām. Mūsu verdzība kļūst vēl traģiskāka tad, ja mūs saista dvēseles saites.[24]

Piemērs: kāds cilvēks, kam bijis paradums tīksmināties par pornogrāfiskiem attēliem, ir izsūdzējis grēkus un komūnijā pieņēmis Kristus Miesu. Taču, lai pateiktos Dievam un pielūgtu euharistisko Jēzu, viņš aizver acis. Tūdaļ viņš domās ierauga bezkaunīgu erotisku ainu. Sākdams par šo domu tīksmināties, viņš pakļauj sevi jaunu kritienu briesmām.

• Par homoseksuālismu

Dieva Vārds

•   "Bet mēs zinām, ka Likums ir labs, ja to pareizi pielieto. Jāapzinās tas, ka bauslība taisnīgajiem nav dota, bet netaisnīgajiem un nepadevīgajiem, bezdievīgajiem un grēciniekiem, izvirtīgajiem un apgānītājiem, tēva un mātes slepkavām, cilvēku slepkavām, netikļiem, vīriešu apgānītājiem, cilvēku laupītājiem, meļiem, zvēresta lauzējiem un tiem, kuri pretojas veselīgajai mācībai, kas ietverta svētā Dieva godības Evaņģēlijā, kas man uzticēts" (1 Tim 1, 8 - 11).

•   'Tāpēc Dievs tos atstājis kauna pilnām kārībām, jo viņu sievietes dabisko kopdzīvi apmainījušas pret pretdabisko. Tāpat arī vīrieši, atstādami dabisko kopdzīvi ar sievām, iedegās savās kaislībās viens pret otru, piekopdami netiklību vīrietis ar vīrieti un saņemdami nopelnīto sodu par saviem maldiem paši pie sevis" (Rom 1, 26 -27).

• .Saskaņā ar Katoliskās Baznīcas katehisma 2357. pantu, "homoseksuālisms ir attiecības starp vīriešiem vai sievietēm, kas dzimumtieksmi izjūt vienīgi vai pārsvarā pret sava dzimuma personām. Laika gaitā un atšķirīgās kultūrvidēs tā izpausmes formas ir ļoti dažādas. Homoseksuālisma psihiskā izcelsme lielākoties nav vēl izskaidrota. Baznīcas Tradīcija, balstīdamās uz Svētajiem Rakstiem, kas homoseksuālismu rāda kā smagu izvirtību (Rad 19, 1 - 12; 1 Tim 1, 10; Rom 1, 24 -27), vienmēr sludinājusi, ka "homoseksuālās darbības pēc savas būtības ir pretrunā ar morālisko kārtību". Tās ir pretrunā ar dabisko likumu. Tās dzimumaktā izslēdz dzīvības dāvāšanu. Tās nenosaka patiesa jūtu un dzimumdzīves savstarpēji papildinošā dažādība. Nekādā gadījumā tās nevar atzīt par labām."

Tomēr Baznīca šīs personas uzlūko ar Kunga Jēzus līdzjūtīgo un žēlsirdīgo skatienu. Runājot par Sodomas un Gomoras grēku, Jēzus sacīja, ka tiesas dienā šīm pilsētām, kas bija slavenas ar savām seksuālajām perversijām, "būs vieglāk nekā pilsētai, kura atsakās uzņemt Evaņģēlija vēstnešus un uzklausīt viņu vārdus" (Mt 10, 15).

Katoliskās Baznīcas katehisma 2358. pantā lasām:

"Ir diezgan daudz vīriešu un sieviešu, kuros dziļi iesakņojusies tendence uz homoseksuālismu. Šī tieksme, kas pēc savas būtības ir pretrunā ar morālisko kārtību, lielākajai daļai no tiem ir pārbaudījums. Viņi paši nav izvēlējušies būt par homoseksuālistiem. Pret viņiem jāizturas ar cieņu, līdzjūtību un iejūtību. Jāizvairās no jebkādām netaisnīgas diskriminācijas izpausmēm attiecībā pret šiem cilvēkiem. Viņi tiek aicināti izpildīt savā dzīvē Dieva gribu un, ja viņi ir kristieši, pievienot Pestītāja upurim uz krusta grūtības, ar kurām tiem nākas sastapties savā dzīvē."

Par šādas noslieces fenomenu patiesībā jārunā daudzskaitlī. "Dažiem cilvēkiem mēdz būt homoseksuālas fantāzijas, bet dzimumsakaros viņi nestājas. Citiem homoseksuālā kaislība, kas ir nepārvarama un nepastāvīga, atklāj, ka šādas viendzimuma afektīvās saites ir ļoti trauslas. Vēl citi ilgstoši mēģina dzīvot kopā kā laulāts pāris… Visbeidzot, noteikts skaits homoseksuālo personu ir pakļautas sociālās integrācijas grūtībām".[25]

• Tātad ir jāatšķir psihopatoloģiskas situācijas no tādām, ko izraisa apzināta aplamas rīcības izvēle.

-      "Psihopatoloģiskas izcelsmes homoseksualitātes pazīme ir reāls, agrā bērnībā iegūts ievainojums (iniciatīvu slāpējoša māte, tēva trūkums), kas apgrūtina zēna identifikāciju, tāpēc šo identitāti viņš meklē partnerī."[26]

Sastopoties ar šādu gadījumu, šis cilvēks žēlsirdīgi jāpieņem un jāuzklausa Garā, lai papildinātu psihoterapiju un atklātu ievainojuma cēloņus, un tad var aizlūgt par dziļāko sakņu izdziedināšanu. Pirms iekšējās dziedināšanas jāpiedod pārestība vaininiekiem, tiem, kas mūs atstūmuši vai nav mīlējuši tādus, kādi esam - saskaņā ar mūsu vienreizīgumu un seksualitāti.

Meiteņu vai zēnu internātos vai grupās, kā arī puišiem satiekoties ar meitenēm, var gadīties, ka viņi tiek samaitāti, iesaistīti homoseksuālis- , mā un kļūst atkarīgi. Tas var izraisīt sašutumu, sacelšanos vai ciešanas, ko daži nepieņem, bet citi savukārt, būdami saistīti pret pašu gribu, nezina, kā no šī apburtā loka izkļūt.

Pieņemot mūs Savā žēlsirdībā un līdzcietībā, Jēzus pieskaras ar Savām Svētajām Brūcēm, un Viņa Svētais Gars atjauno mūsu garīgo būtni, izlabo visu, kas izkropļots, un iztaisno greizos ceļus, ja mēs atzīstam savu vājumu un lūdzamies par dziedināšanu.

-   Turpretim garīgas izcelsmes homoseksualitātē var saskatīt vienīgi egoistiskas personiskas tieksmes, apzinātu, ar pilnu atbildību izdarītu izvēli, kuru pamatā nav nekas tāds, kas būtu pārdzīvots agrā bērnībā. Cilvēks ir izvēlējies izbaudīt vēl neiepazītas erotiskas sajūtas, apmierināt baudkāri, īstenot fantāziju, kas atrodas ārpus vīrieša vai sievietes seksualitātei raksturīgās normālās rīcības. Eksorcists priesteris dons Amorts rakstījis: ja homoseksuālismu neizsūdz kā izvirtības un baudkāres grēku, lai iemantotu Dieva piedošanu, tad dziedināšana un atbrīvošana notikt nevar.

POSTOŠĀS JŪTAS

Dieva Vārds

•   "Ļaunatminīgums un dusmas - lūk, negantības, ko padara grēcinieks" (Sīr 27, 33).

•   "Dusmojieties, bet negrēkojiet! Saule lai nenoriet pār jūsu dusmām! Nedodiet vietu Jaunajam garam!" (Ef 4, 26 - 27).

•   "Ja cilvēks glabā dusmas pret otru, kā viņš var lūgt Dievam dziedināšanu? Pret cilvēku, līdzīgu sev, viņš nejūt līdzcietības un lūdzas pats par saviem grēkiem! Viņš, būdams tikai miesa, slepenībā tur jaunu prātu, - kas piedos viņam viņa grēkus?" (Sīr 28, 3 - 5).

Dusmas, ļaunatminīgums, naids, niknums. Ļauties nevaldāmām dusmām, glabāt tās sirdī nozīmē zaudēt mieru, tās mūs padara aklus, naidīgus, netaisnus, cietsirdīgus, ļaunus. Dusmas tiecas izpausties kā varmācība un vārdu izvirdumi, kliedzieni un lamas. Tās sanaido tuviniekus, laulātos, saindē konfliktus, apbēdina Svēto Garu (sal. Ef 4, 30-32).

Vienīgi pāridarītājam dāvātas piedošanas un Dievam lūgtas piedošanas žēlastība var mums atkal dot atbrīvojošu un dziedinošu mieru. Lēmums piedot atraisa saites un atver durvis otram cilvēkam.

"Nav jāgaida attiecīgs noskaņojums, lai piedotu, bet jālūdz Dievam Viņa žēlastība un jāapņemas piedot."

Ja ir kāds - dzīvs vai miris kam nespēju piedot no visas sirds, tad ari Dievs man nepiedos, un es būšu pieejams sātana uzbrukumiem. Svētais Pāvils prasa, lai mēs piedodam, "lai sātans mūs nepieviltu, jo viņa nodomi mums zināmi" (2 Kor 2, 10 -11).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-    Tādas dusmas pret Dievu, kas izpaužas kā zaimošana, naidīgums pret Baznīcu, svētuma apgānīšana.

-    Dzīve iesīkstējušā naidā; vēlme atriebties - pat tik ļoti, ka sākas doma par kāda cilvēka nāvi.

-      Burvja, marabuta, samaņa, voduna spēku iesaistīšana - nodarīt

savam ienaidniekam ļaunu, viņu izpostīt, uzsūtīt slimību, iznīcināt

viņa bērnu panākumus vai viņu nonāvēt.

•  Apzināti vai neapzināti veicināt kāda cilvēka nāvi.

•   Piekrist iniciācijai buršanā, lai varētu atriebties.

-     Ietiepīga atteikšanās piedot, ilgstošs rūgtums.

Greizsirdība. "Skaudība ir īpaši velnišķigs grēks" (svētais Augustīns). Tāpat kā maģija, naids, skaudība utt., arī greizsirdība ir miesas darbs (sal. Gal 5,19-21). Tās sekas ir bīstamas. Kad nespējīgos, lepnos, burvjus pārņem greizsirdības gars, viņi ar niknumu uzbrūk tiem, kam veicas labāk nekā pašiem, viņi tos apmelo un cenšas iznīcināt.

Greizsirdības gara iespaidā mēs sevi uzskatām par pieviltiem. Greizsirdība pamostas, kad mums draud briesmas zaudēt kaut ko vai kādu, ko mēs mīlam un kas mums ir svarīgs. Piemēram, es redzu savu laulāto draugu tērzējam ar kādu sievieti (vai vīrieti) un iedomājos, ka viņš mani krāpj; gars man iedveš, ka aiz tā slēpjas kaut kas nopietns. Mans prāts atrodas iztēles ainu varā, un doma par mana laulātā drauga neuzticību kļūst par apmātību, kas mūs noved pie nepamatotām apsūdzības scēnām un dusmu lēkmēm, kuras var beigties ar laulības šķiršanu.

Bailes, mazdūšība, pašapsūdzība

-   Ļaušanās bailēm un dzīve pastāvīgās šausmās izraisa psihisku un garīgu paralīzi, kā arī atver durvis okultiem uzbrukumiem. Kāda burve, kuru tēvs Halters apsauca, pārmezdams viņai gļēvumu, jo viņa uzbrūk nevainīgajiem un vājajiem, nevis viņam, atbildēja: 'Tev es nevaru uzbrukt, jo tu no mums nebaidies."

-    Mazdūšība ir īpaši velnišķīgs ierocis, jo tas iznīcina mūsu ticību, cerību un paļāvību uz Dievu. Mazdūšība mums liek sacīt: "Kāda jēga? Izejas nav, es nevaru izkļūt ārā." Nereti tā mūs noved pie sevis apsūdzēšanas, kas mūs sadragā, jo neviens nespēj panest sava grēka smagumu. Tāda nostāja galu galā var beigties ar pašnāvību, traģisku sātana - cilvēku slepkavas - manipulāciju.

MĒLES GRĒKI

Dieva Vārds

•   "Nāve un dzīvība - mēles varā" (Sak 18, 21).

•   "Kas prot muti turēt, tas - prāta vīrs" (Sak 10, 19).

•   "Kas vārdā neapgrēkojas, tas ir pilnīgs vīrs, jo viņš spējīgs savaldīt arī visu miesu" (Jēk 3, 2).

•   "Bet, ja jūs savā starpā kožaties un ēdaties, tad pielūkojiet, ka jūs viens otru neaprijat!" (Gal 5, 15).

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-   Ierasti, apzināti meli. Jēzus sātanu nosauca par melu tēvu.

-  Aprunāšana, apmelošana, citu kritizēšana, neslavas celšana godīgām personām uzņēmēju pasaulē ar nolūku tās "nogremdēt", iznīcināt.

-    Citu tiesāšana un apsūdzēšana.

-    Pļāpīgums, nemitīgas žēlabas, kurnēšana, pastāvīga sevis žēlošana.

-    Mutiskas neķītrības, rupjības.

-     Nevajadzīga Dieva vārda piesaukšana, tā vērtības atņemšana, piedēvējot Dievam mūsu izteiktos vārdus, it kā tie nāktu no Viņa, lai iespaidotu citus vai uzspiestu tiem savu viedokli.

-   Dieva vārdā izteikti viltus pravietojumi.

Dieva Vārds

•   "Bet ja kāds pravietis kaut ko iedrošināsies runāt Manā vārdā, teikt, ko Es neesmu pavēlējis tam runāt, vai ja tas runās kādu citu dievu vārdā, tad tādam pravietim ir jāmirst!" (AtL 18, 20)

•   'Tie pravieši, kas sludina Manā vārdā, kaut gan Es tos neesmu sūtījis, un apgalvo, ka neskaršot šo zemi ne zobens, ne bads, tie mirs no zobena un bada!" (Jer 14, 15)

-   Lietot Dieva Vārdu manipulācijas nolūkos.

-   Dot Dievam nepārdomātus solījumus, kurus cilvēks nav spējīgs turēt.

-      Uzrunāt Jēzu vai izrunāt Viņa Vārdu bezkaunīgā, nepiedienīgā veidā.

- Izmantot reliģiskus attēlus, ainas no kristiešu dievkalpojumiem neķītrā, zaimojošā kontekstā reklāmas un kino nolūkos.

Ļauni vārdi

Dieva Vārds

• "Bet Es jums saku, ka cilvēki par katru nevajadzīgu vārdu, ko tie izrunā, dos norēķinu tiesas dienā. Jo pēc taviem vārdiem tevi attaisnos un pēc taviem vārdiem tevi pazudinās" (Mt 12, 36 - 37).

Nekad nedrīkst vēlēties, lai kāds lāsts nāktu atpakaļ pār jums, jūsu radiem vai pēcnācējiem. Kad Rebeka savam dēlam Jēkabam deva padomu dot tēvam īzākam ēdienu no kazlēna, ko bija pagatavojusi, lai Jēkabs saņemtu svētību brāļa Ēsava vietā, tad Jēkabs iebilda: ja Izāks pamanīs blēdību, tad svētības vietā viņš pats saņems lāstu.

Taču māte viņam atbildēja: "Tavs lāsts lai tad nāk pār mani" (sal. Rad 27, 11 - 13). Pēc tam viņai dzīve kļuva ļoti nepanesama un viņa īzākam teica: "Dzīve man apnikusi… kam tad man vairs dzīvot?" (Rad 27,46) Tāpēc neizsakiet negatīvus vārdus paši pret sevi, lai neradītu savā dzīvē traucējumus un nepakļautu sevi lāsta draudiem. Nemitīgi neatkārtojiet: "Esmu pārāk noguris, iztukšots, nolādēts; šajā mājā es kļūšu traks; es domāju, ka man nekas nesanāks; nauda man allaž izslīd caur pirkstiem; bagāti cilvēki ir zagļi un kukuļņēmēji, es labāk palikšu godīgs un nabags; labāk miršu nekā dzīvošu negodā vai ari viņiem piedošu; es vairs nevaru izturēt šo briesmīgo pārbaudījumu, mans Dievs, labāk būs, ja Tu mani aizsauksi pie Sevis." Šādi neapdomīgi vārdi var uzlikt lāstus jums pašiem vai jūsu bērniem.

Negatīvu vārdu briesmas

Draudīgi vārdi, ko sakāt personām, pār kurām jums pieder likumīga autoritāte, ir kā mīnas, ko jūs viņām uzliekat uz galvas. Nesakiet: "Šis bērns nekam nav derīgs, viņš nekad negūs panākumus!", "Mana meita, ja tu apprecēsies ar šo vīrieti, tev nebūs bērnu." Nekad nenolādiet bērnu vai kādu citu, kurš domā citādi nekā jūs. Kungs mums saka: "Svētījiet un nenolādiet!" (Rom 12,14)

Riskanti svetsolījumi un zveresti

Nesaistieties ar svētsolījumiem, solījumiem, zvērestiem, kas satur draudus, kuri varētu nākt pār jums, ja jūs šos zvērestus nepildīsiet. Tā tas notiek slepenās biedrībās, ezotēriskos ordeņos, burvju apvienībās. Nesasaistiet sevi ar priekšmetiem: gredzeniem, ķēdēm, uniformas tipa apģērbu, kas ir simboli "jūsu piederībai šīm bezdievīgajām organizācijām". Noraidiet apzinātus, nepārprotami izteiktus un noslēgtus līgumus ar dēmonu, dievībām, "voduniem", lai no viņiem sagaidītu kādus brīnumus, priekšrocības. Sargieties arī no netiešiem, neizteiktiem līgumiem, kas stātos spēkā, ja jūs piekristu izpildīt kādu rituālu, ēst elkiem upurētu barību. Lūkojiet, lai arī citas personas neiet pie zīlniekiem vai okul- tistiem jūsu vārdā.

LEPNĪBA

Dieva Vārds

•    "Pirms bojāejas - lepnība, un pirms krišanas - augsts prāts" (Sak 16, 18).

•   "Dievs pretojas lepnajiem, bet pazemīgajiem dod žēlastību. TādēJ esiet padevīgi Dievam, bet pretojieties velnam, un tas bēgs no jums" (Jēk 4, 6 - 7).

•    "Vai jūs nezināt, ka netaisnie Dieva Valstību neiemantos?" (Rom 14, 17)

RĪCĪBAS PIEMĒRI

-    Rīkoties lepnības, pašapmierinājuma, attaisnošanās dzītam, atmest Dieva Vārdu, Dieva pestīšanu un izvēlēties savus cejus (garīgi, mistiski, ezotēriski meklējumi, morāle bez atsauces uz Dieva baušļiem).

-     Ar lepnību saistīta elkdievība, kuras būtība ir patvaļīgi vai okultas iniciācijas ceļā izlemt, kas ir Dievs, kuru jāpielūdz.

-   Dumpošanās pret autoritāti: vecākiem, priekšniekiem, Baznīcu, Dievu. -Tieksme pēc varas tieši valdīšanas dēļ, nevis tādēļ, lai pazemīgi kalpotu.

-    Rīkoties varaskāres iespaidā, lai valdītu ar visiem iespējamiem lī- dzekjiem: naudu, buršanu, okultu vai ezoterisku speķu, korupciju, seksu, varmācīgiem vai apslēptiem draudiem.[27]

-      Pastāvīga netaisnība, kas liek izmantot citus, atņemt viņu priekšrocības.

-    Apspiešana, apzināta varmācība pret vājākajiem, nabadzīgajiem, mazajiem, nevainīgajiem, piemēram, nedzimušajiem bērniem; sistemātiska abortu veikšana ar aukstu nāves loģiku, kuru attaisno un neatzīst kā grēku.

-     Nedziedināmu slimnieku nonāvēšana viņu dzīves beigās (eitanāzija). Ar mūsu grēkiem saistīto lāstu sekas

Iepriekš uzskaitītie smagie grēki mūs pakļauj lāstiem, kas nereti izraisa apjukumu un depresiju, atkārtotas vai hroniskas saslimšanas ar iedzimtu izcelsmi, neauglību un noslieci uz spontāniem abortiem vai ginekoloģiskām problēmām, hronisku finansiālo līdzekļu nepietiekamību, biežus nelaimes gadījumus, dzimtas kokā - pašnāvības un pāragru, nedabisku nāvi.

GARDĒDĪBA. RIJĪBA. MIESAS PIELŪGSME

Dieva Vārds

•   "Jo daudzi, par kuriem es jums bieži sacīju (bet tagad saku raudādams), dzīvo kā Kristus krusta ienaidnieki. Viņu gals ir pazušana, to dievs ir viņu vēders, un kauns ir viņu gods; tie tiecas pēc pasaulīgā" (Fil 3, 18 - 19).

•   "Jo ne ēšana un dzeršana ir Dieva valstība, bet taisnība un miers, un prieks Svētajā Garā" (Rom 14, 17).

Vēdera baudas

-           Neapvaldīta kāre pēCēdiena, dzīrēm cilvēku noved pie tā, ka viņš ļauj savam vēderam un apetītei pār sevi valdīt.

- Atkarība no ēdiena izraisa rijību, kas iesākas ar savaldības trūkumu. Pārmērīgi lietojot saldus vai alkoholiskus dzērienus, kā arī tādus, kas satur kofeīnu vai teobromīnu (piemēram, kolu), rodas tikpat smaga atkarība kā no narkotikām, jo cilvēki, kas šos dzērienus pārtrauc lietot, var izjust tādus pašus abstinences simptomus kā tie, kas pārtrauc lietot stipras narkotikas.

Tabaka

Bez veselībai nodarītajiem postījumiem, tabaka var radīt ari smagu atkarību, kas kļūst par īstām, tikai atbrīvošanas lūgšanā saraujamām saitēm.

Tabaka

Stāsta, ka tēvs Režimbals, Kanādas Harizmātiskās Atjaunotnes celmlauzis, bijis ļoti atkarīgs no smēķēšanas. Reiz, kad viņš kādu uzrunāja, sarunu biedrs, kam nepatika viņa elpa, aizgrieza galvu. Tēvs tālab sajutās neērti. Ja nu viņa nelāgā elpa traucē Dieva Vārda sludināšanu un uzņemšanu? Viņš pazemīgi lūdza savu Atjaunotnes brāļu aizlūgumu un galu galā tika atbrīvots no savas atkarības.

to starpa trūkst mīlestības, maiguma vai iespējas veltīt laiku bērniem un pusaudžiem.

SLINKUMS. NOLAIDĪBA. ACEDIJA

Slinkumu, nolaidību, acēdiju teoloģiski apzīmē kā mazdūšību. To rezultātā mēs iestiegam vienaldzībā, gļēvumā, nevērībā pret saviem pienākumiem, morālā un garīgā atslābumā, šaubās, ticības dzīves remde- nībā. Šis slinkums domāt un reaģēt paša spēkiem galu galā nonāvē jebkādu aktivitāti un novērš mūs no mūsu galvenajiem pienākumiem. Ielaižoties kompromisā ar šīs pasaules garu, mēs baidāmies izraisīt iespaidīgu personu dusmas, ciest vajāšanas, tikt izstumti, sodīti. Beigās mēs vispār atturamies uzņemties kādas saistības, tas ir, mīlēt.

Dieva Vārds

• "Es zinu tavus darbus, jo tu neesi ne auksts, ne karsts; kaut jel tu būtu auksts vai karsts! Bet tā kā tu neesi ne auksts, ne karsts, bet remdens, Es tevi sākšu izmest no Savas mutes" (Atkl 3, 15 - 16).

Nenormāla miegainība var būt dēmona izraisīt fiziska ietekme, kad tas, piemēram, mudina mūs aizmigt, tiklīdz mēs gribam lūgties vai lasīt Bībeli, turpretim, ja skatāmies televizoru, šī miegainība uzreiz pāriet. Isajs runā par "dziļa miega garu, kas aizdara praviešu acis un aptumšo gaišreģu prātus" (Is 29, 10). Atkarība no televīzijas vai interneta var kļūt loti spēcīga un sasaistīt mūs ar ieradumiem, kurus vairs nespējam kontrolēt.

MALDĪGI SAPŅI. MIESĪGĀ IZTĒLE

Dieva Vārds

• "Kas var būt šķīsts no nešķīsta? Kas var būt patiess no meliem?

Zīlēšana, zīmes, sapņi - tukšība vien, tie ir kā grūtas sievietes sapņojumi. Ja vien Visaugstais tos nesūta pamācībai, nepiegriez tiem savu sirdi. Sapņi daudzus ieveduši maldos, un Jaudis, kas uz tiem pajāvās, krita. Likums jāpilda bez māņiem, un gudrība kjūst pilnīga atklātībā" (Sīr 34, 4 - 7).

- Ļaušanās miesīgai iztēlei noved pie veltīga satraukuma, un mēs naivi noticam maldīgiem sapņiem, kuru apstiprinājumu meklējam pie zīlniekiem, tātad - meklējam palīdzību zīlēšanā.

-Ar tiem, kuri redz priekšvēstījošus sapņus, var manipulēt sātans vai kāds ļaunais gars, kas šos cilvēkus padara par mēdijiem.

Vēl jo vairāk viņi šiem sapņiem tic, ja tie vienmēr piepildās, vai nu vēstījot nelaimes, kādu nelaimes gadījumu, nāvi, ugunsgrēku, vai ari laimīgus notikumus - veiksmi darījumos, mīlestību, laulību. Šīs izsmalcinātās lamatas jūs pakļauj Sātana ietekmei. Tādēļ šī priekšvēstljošo sapņu dāvana jāliek zem krustā sistā Kristus autoritātes, lai Viņa asinis jūs šķīstītu un no tās atbrīvotu.

Protams, kā Vecajā, tā arī Jaunajā Derībā Dievs dažreiz izmanto sapņus, lai dotu cilvēkiem norādījumus. Daudz šādu norāžu ir Radīšanas grāmatā: 15,12; 20, 3; 28,10 - 19; 31,10 - 13 - 24; 37, 5 - 11; 40, 5-8; 41, 1 - 36. Tādas ir ari Skaitļu 12, 6, Daniēla 2, Mateja 1, 20 - 23; 2,13 - 22.

Taču sapņu izmantošana par ierastu informācijas līdzekli ir līdzīga zīlēšanas paveidam. To nosoda pravieši un likumu zinātāji. Piemēram, Jer 29, 8; Māc 5, 6; Lev 19, 26; AtL 13, 2 - 6; 18, 9 - 14.

Tāpēc ir nepieciešama prasme atšķirt Svētā Gara sūtītos sapņus no pārējiem, jo citādi mēs iekritīsim "neapvaldītas, bīstamas iztēles, jūtu kārdinājumu, maldīgu, ļaunā gara iedvestu ilūziju lamatās, kas izkropļo mūsu spriedumus, iemidzina mūsu sirdsapziņu, parāda maldus kā patiesību, ļauno kā labo".[28]

IV. Norādes atbrīvošanas lūgšanai

ATVIEGLOJUMA LŪGŠANA UN ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANA

20 Vai "noželojiet grēkus" (Bible de Jerusalem).

140 A]lr j Lemē, Kanādas Atjaunotnes līdera, teiktie vārdi.

VAI IR ATŠĶIRĪBA STARP ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANU UN EKSORCISMU?

PIEBILDE

Mēs piedāvāsim daudzus eksorcistu sniegtos padomus, jo, tā kā Baznīca viņiem uzticējusi uzdevumu lūgt par atbrīvošanu, viņi spēj sniegt norādes ikvienam lajam vai priesterim, kurš iesaistījies aizlūgšanā par atvieglojumu. Mēs nepretendējam vērsties pie eksorcistiem, kuri pilda savu harizmu, pamatojoties uz Rituālu un personisko pieredzi.

Žēlastība aizlūgt par atbrīvošanu

Ikviens Dieva tautas loceklis var izteikt atbrīvošanas lūgšanu, jo, mācīdams mums Tēvs mūsu, Kristus aicina lūgt, lai Dievs Tēvs mūs atpestī no Ļaunā. Tātad atbrīvošanas lūgšana ir lūgums Kristus Vārdā, lai mēs "tiktu atbrīvoti no Ļaunā un pielietotu varu, ko Jēzus mums devis, - varu izdzīt dēmonus Viņa Vārdā." Šajā lūgšanas formā mēs neatlaidīgi lūdzam Kungu atbrīvot mūs no dēmoniem ar Jaunavas Marijas, svēto un eņģeļu aizbildniecību.

Eksorcisma lūgšana ari ir lūgums, bet, tā kā to izdara priesteris, tajā ietilpst ari pavēle velnam, lai tas aizvāktos no Kunga īpašuma Baznīcai uzticētās misijas - izdzīt dēmonus - vārdā. Eksorcisms ir sakramentālija, kas attiecas uz specifiskiem gadījumiem, kad cīņa sasniedz tik intensīvu pakāpi, ka Baznīcai jāsniedz papildu palīdzība. Taču substanciālā būtība abām lūgšanas formām ir viena un tā pati. Eksorcisma vara nereti Ienaidnieku ļauj atmaskot

Saskaņā ar Romas Rituālu vai Leona XIII Mazo Eksorcismu, bez lūdzošās formas eksorcismā pastāv arī pavēlošā, ar kuras palīdzību iespējams dēmonus uzrunāt tieši un tiem pavēlēt.

Priesteris eksorcists, kurš saņēmis bīskapa pilnvaru, atrodas īpašā apsardzībā. Savā kalpošanā viņš izmanto galvenokārt Rituāla lūgšanas. 1985. gada 29. septembrī pasludinot normas, Ticības doktrīnas Kongre- gācija norāda, ka tā nekādā ziņā nevēlas "novērst ticīgos no lūgšanas, lai viņi tiktu atpestīti no Ļaunā, kā Jēzus mums to mācījis".

Kad jāveic atbrīvošanas lūgšana?

Saskaņā ar Jāņa Pāvila II mācību, eksorcismu pielieto "specifiskos gadījumos", un Baznīcai ar atbrīvošanas lūgšanu jānāk palīgā, kad garīgās cīņas "parastie līdzekļi" izrādās nepietiekami.

Mūsdienās nepieciešams, lai pieredzējuši laji Baznīcā aizlūgtu par atbrīvošanu, jo milzīgais daudzums šarlatānu un okultisma piekopēju, kuri apgalvo, ka it kā izdzen dēmonus ar Belcebula spēku, vēl vairāk pasliktina to cilvēku stāvokli, kuriem vajadzīga patiesa atbrīvošanas kalpošana. Daudzi kristieši iekrīt slazdos un galu galā pamet Baznīcu. Arī tiem, kuri tiek mocīti par to, ka viņi mīl Jēzu, ir vajadzīga palīdzība. Kādā sarežģītā gadījumā mocītajai personai lajs nešauboties iesaka aiziet pie priestera, kas, ja vajadzīgs, varēs aizsūtīt viņu pie oficiāla eksorcista vai ari - var gadīties, taču ne vienmēr - pie psihologa vai psihiatra.

Garīgās cīņas parastie līdzekļi

Tomēr jāzina, ka "Kristus pestījošais spēks savu virsotni sasniedz nevis eksorcismā, bet sakramentos. Viskaitīgākais iespaids, kādu dēmons var atstāt uz cilvēku, pastāv nevis apsēstībā, bet grēkā. Pret dēmonisko ietekmi eksorcisms nav ne pirmais, ne arī visspēcīgākais līdzeklis. Šāds līdzeklis jāmeklē aktīvā garīgajā dzīvē, Baznīcas kopienas brālīgajā dzīvē, biežā sakramentu pieņemšanā, dedzīgā un nemitīgā lūgšanā, padevīgā Dieva Vārda uzklausīšanā".148

Tā dēvētie parastie līdzekli garīgajā cīņā pret apmātību un uzmācī- bām ir:

- Uzticība ikdienas lūgšanā, Vissvētākās Trīsvienības, mūsu Kunga Jēzus Kristus, Jaunavas Marijas piesaukšana, piemēram, "Visaugstā Debesu Karaliene, eņģeļu Valdniece", 'Tavā patvērumā steidzamies", "Atceries, visžēlīgā Jaunava Marija", rožukronis, svētā Miķeļa piesaukšana, Visu svēto litānija;

•   Vienotība slavēšanā un pielūgsmē;

•   Ticības apliecināšana;

•   Evaņģēlija lasīšana un apcere;

•   Gandarīšana un gavēnis;

•    Piedošana tiem, kuri mums nodarījuši pāri, un lūgums pēc piedošanas Dievam;

•     Izlīguma sakramenta pieņemšana - laba grēksūdze un grēku

nožēla; Kristus Miesas pieņemšana komūnijā pēc iespējas biežāk;

•    Nopietna un neatlaidīga vingrināšanās tikumos, īpaši tas attiecas

uz pazemību, tuvākmīlestību un atsacīšanos;

•   Sakramentāliju lietošana, roku uzlikšana un svētības.

ATPAZĪŠANAS NOZĪME •kas var aizlūgt par atbrīvošanu?

Lai palīdzētu tiem, kuriem ir ārēju vai iekšēju dēmonisku saišu izraisītas problēmas, Baznīca pienācīgi apmāca priesterus, nozīmē oficiālus eksorcistus un pārrauga lajus, kuri spēj līdzcietīgi, pazemīgi un drosmīgi aizlūgt vai palīdzēt. Priesteris, kuram, pateicoties priesteriskās ordi- nācijas harizmai, pieder atbrīvošanas autoritāte, protams, ir vispiemērotākā persona šim aizlūguma veidam. Praksē viņš garīgajā padomdoša- nā dažreiz iesaista arī pieredzējušus lajus, kuri viņa virsvadībā sniedz vērtīgu palīdzību un arī paši aizlūdz pazemībā un paklausībā, kas ir galvenie priekšnoteikumi, lai varētu izpausties Kristus, vienīgā Pestītāja, Spēks un Uzvara.

Priesterim un kristietim lajam, uzņemot pacientu, jābūt stipriem ticībā, pazemībā un lūgšanā, par spīti grūtībām un kārdinājumiem. Lai palīdzētu kādai personai garīgajā cīņā, viņiem jāveic uzklausīšanas, evaņģelizācijas, katehēzes, garīgās padomdošanas un aizlūgšanas darbs. Pildot šādu pienākumu, jāzina, ka velns jūs nesaudzēs, - jūs iepazīsiet lepnības, nešķīstības, baiļu kārdinājumus vai pat fiziskas uzmācības, kuru mērķis - jūs nogurdināt, novārdzināt, iedzīt mazdūšībā, neņemot vērā vēl arī mocītās personas pasivitāti vai smagumu, kad viņa, iespējams, grib psiholoģiski pieķerties jums, nevis meklēt Dieva palīdzību. Esiet pacietīgi un neatlaidīgi vēlmē redzēt šo personu atbrīvotu. Tālab rūpējieties, lai jūsu attiecības ar Kungu būtu sakārtotas, lai jūsu komandā vai lūgšanu grupā, vai jūsu pārī, ja esat precējušies, valdītu saskaņa un lai jūs būtu paklausīgi kopienas vadītājiem.

Ja runājam par pieejas un atpazīšanas metodēm nolūkā veikt atvieglojuma lūgšanu, tad eksorcistiem ir tādas pašas prasības kā lajiem, jo viņiem jau pats eksorcisms ir labākais līdzeklis specifiski dēmoniskās klātbūtnes atpazīšanai. Norādot pacientam vajadzīgos priekšdarbus, Rituālu eksorcists nelieto - to viņš dara tikai tad, kad pacients spēris atgriešanās soļus un lūdzies un kad eksorcists vēlas noteikt iespējamo dēmonisko klātbūtni.

Harizmas ir nepieciešamas dažādiem lūgšanas posmiem. Lai celtu gaismā to, kas apslēpts, lai pārliecinātu par grēku un atrisinātu psiholoģiskas problēmas, kas nepadodas veselā saprāta apsvērumiem, kā arī lai zinātu, kā rīkoties, kad ar garīgo izpratni nepietiek, Kungs dažiem, kuri šīm harizmām atvērušies, lūdzot pēc Gara izliešanās, dāvā atziņas runas, garu pazīšanas, gudrības vārda, mēļu un to tulkošanas harizmas. Saprotams, šo harizmu autentiskums ir jāatpazīst un jāapstiprina.

Visbeidzot jāpiebilst, ka nepieciešama nevis īpaša kompetence psiholoģijā, bet gan laba cilvēka sirds pazīšana un uzmanīga ieklausīšanās Svētajā Garā.

Iepriekšēja uzņemšana un uzklausīšana

Ja jums uztic personu, kura lūdz atbrīvošanas lūgšanu, tā jāuzņem draudzīgi, jāiedrošina, jāiedveš paļāvība, jārunā ar viņu, lai atklātu aizdomīgos simptomus. Pat ja jums uzreiz rodas iemesli, kas liek domāt par kādu dēmonisku ietekmi, svarīgi personu uzklausīt. Ja kāds ir nemierīgs, naktīs neguļ, kliedz par katru nieku, plēš lietas, stāsta, ka sapņos viņu vajā čūskas, vērši, suņi, cilvēki ar aizsegtu seju, ar to vien vēl nepietiek, lai izdarītu slēdzienu par dēmonisku iespaidu. Katrs no šiem simptomiem var būt izskaidrojams ar attiecīgās personas psiholoģiju vai dzīvi. Ir jāuzmanās, vēl jo vairāk tāpēc, ka cilvēki parasti savu nelaimju cēloņus piedēvē citiem un, ja medicīniskā pārbaudē viņu slimībām netiek atrasts neviens klīnisks cēlonis, uzskata, ka ir apvārdoti vai noburti. Tādā gadījumā rodas ienaids, kas var turpināties no paaudzes paaudzē.

Uzklausīt Garā

Vispirms ir jāuzklausa ar ausīm un saprātu, vienlaicīgi sirds dziļumos - nevis iztēlē - ieklausoties ari Svētajā Garā. Viss, kas nāk no Gara, ir diskrēts, taču apstiprinājums tiek gūts faktos. Tāpēc labāk šo apstiprinājumu nogaidīt nekā personai sacīt: "Gars man teica to vai to."

Persona vai cilvēki, kas viņu pavada, jāuzklausa uzmanīgi un ar mīlestību, jo neatkarīgi no tā, vai šī persona ir saistīta, nomākta vai apsēsta, viņa cieš un ilgojas pēc līdzjūtības! Tieši ciešanas tos, kuri ievainoti vai dzīvo bailēs, uzreiz mudina vēlēties atbrīvošanas lūgšanu vai eksor- cismu, kaut gan patiesībā vairākumu no viņiem dēmons nomoka tikai iztēlē. Viņu paniskās bailes nedrīkst pastiprināt ar pārsteidzīgu slēdzienu un ar mānīgiem mierinājuma vārdiem sūtīt projām tos, kuri tiek emocionāli spīdzināti, jo velns bieži vien savas izdarības labi slēpj. Ja rodas šaubas par ienaidnieka klātbūtnes iespējamību, jāiesaka meklēt palīdzību pie psihiatra vai psihologa. Bet, ja traucējumi ir dēmoniska rakstura un nav pārāk smagi, vispirms personai jāpiedāvā likt lietā "parastos" Kunga dāvātos garīgās cīņas ieročus (2. daļa: Kristieša ieroči garīgajā cīņā, 98. -115. lpp.). Ja ar tiem nepietiek, viņa var lūgt atbrīvošanas lūgšanu vai eksorcismu.

Pazīmju un cēloņu meklēšana

Šī meklēšana ir svarīga, bet droši paļauties uz to nevar. Tad garīgajā uzklausīšanā mēs sākam meklēt dēmona specifiskās darbības pazīmes. "Kad cilvēki vispirms runā par savām psihiskajām, fiziskajām un materiālajām grūtībām, kas savā ziņā ir normāli, tūdaļ nav jāsāk pa šo "taciņu" viņiem sekot. Viņi ir jāuzklausa, bet pēc tam jāizvaicā par viņu ticības dzīvi un mīlestību uz Dievu, sevišķi par lūgšanu. Ja izpaužas nopietni psihiski vai fiziski traucējumi, bet vienotība ar Dievu lūgšanā nav traucēta, maz ticams, ka tā bus tieša sataniska darbība. Tada gadījuma izdariet vienkāršu dziedināšanas un saišu saraušanas lūgšanu."[179]

Traucējumu izcelsme

Tas ir svarīgs rādītājs. Ja pazīme ir sākusi izpausties kopā ar kādu slimību, triecienu, depresiju, tad problēmu varētu izskaidrot arī dabiski. Turpretim ja tās izcelsme ir saistīta ar "negatīvu" garīgu notikumu, tad cēloņi jāmeklē garīgajā sfērā.

Ja vainīga ir kāda okulta vai maģiska invāzija (piemēram, ar priekšmetiem - fetišiem), personu var mocīt vēlēšanās izdarīt pašnāvību. Slimnīcā izdarītās analīzes ir labas, psiholoģiskie testi nesagādā nekādas grūtības, tomēr persona reāli cieš. Ārstam neizdodas noteikt precīzu diagnozi, un jebkāda ārstēšana izrādās neefektīva; miega zāles un nomierinošie līdzekļi, par spīti lielajām devām, it nemaz nepalīdz vai arī izraisa pretēju efektu. Tādā gadījumā ir iemesls meklēt cietokšņa vājās vietas, Ienaidniekam atvērtās durvis[180], pa kurām viņš jums var piekļūt. Visizplatītākā maģijas forma ir buršana ar paslēptiem priekšmetiem, kuri jāatrod un jāsadedzina, vai ar noburtu pārtiku un dzērieniem, no kuriem jāatbrīvojas dabiskā ceļā - vemjot, kā arī ticībā izmantojot, piemēram, svētītu un eksorcizētu ūdeni, sāli, eļļu; visbeidzot - ar maģiskā veidā jūsu organismā ievietotiem svešķermeņiem.

Noburšanai cēlonis var būt vecāku lāsti vai viņu piederība pie ezotē- riskiem vai brīvmūrnieku grupējumiem, vai viņu nodarbošanās ar maģiju vai spiritismu, vai tas, ka viņi savus bērnus jau pirms to dzimšanas veltījuši sātanam.

Lai arī, pateicoties lūgšanai, dažreiz notiek uzlabošanās, bieži vien vēlāk var novērot arī stāvokļa pasliktināšanos, kā cēlonis var būt kārtējā noburšana vai satikšanās ar personu, kura izstaro negatīvu iespaidu, vai arī atrašanās apsēstā vietā. Vēl smagāka situācija ir tad, ja šādi cēloņi seko cits citam. Arī tad jāmeklē saites, ko izraisījusi iesaistīšanās austrumu, panteistiskās, elku pielūgsmes reliģijās, "Jaunā laikmeta" jaunajās reliģijās, tradicionālajās reliģijās, ezotēriskās sektās.

Pievēršot uzmanību dēmonam atvērtajām durvīm, jādomā arī par garīgās dzīves visvājākajām vietām, kuru pamatā ir dažas galveno un morālo grēku formas.

Jāņem vērā ne vien traucējumu izcelsme, bet arī attīstības ātrums. Dēmona mocītas personas, piemēram, pēc dziļa miera pēkšņi var pārņemt smagi psihiski, garīgi traucējumi, bailes var nomainīt paļāvību, un otrādi. Jāuzsver, ka tas var atgadīties tieši sakramentu pieņemšanas lai- * kā. Traucējumi ievērojami saasinās garīgi nozīmīgos brīžos: spēcīgas slavēšanas lūgšanas, euharistisko svinību, procesijas vai aizlūguma laikā pēc evaņģelizācijas.

Uzklausīt personu, nevis dēmonu - krāpnieku

Dosim vārdu priesteriem, kuri pilda savu kalpojumu.

"Protams, dažos gadījumos dēmons var būt pārņēmis personu pilnībā, runājot ar tās muti. Parasti viņš saka melus, bet dažkārt pastāsta ari kaut ko patiesu."[181] Tomēr tēvs Raimonds Halters ieteica "nekad neielaisties sarunās ar dēmonu, neuzdot viņam jautājumus, jo viņš ir ļoti gudrs un viltīgs, gatavs jūs piemānīt. Pat it kā sacīdams patiesību, viņš allaž izraisa šaubas, šķelšanos. Kad daži priesteri viņam jautā, kas viņš ir un kā ienācis personā, viņš sēj nesaskaņas ģimenē, apsūdz to vai citu cilvēku burvestības uzsūtīšanā, zīlēšanā; tā viņš upurī modina naidu. Reizēm viņš pasaka kaut ko pareizu, bet tas ir tikai tādēļ, lai pieviltu vēl vairāk.

Es uzsveru, lai jūs nekad neielaistos sarunās ar dēmonu. Es labi zinu, ka oficiālajā eksorcisma lūgšanā teikts - var viņam pajautāt tā vārdu. Es to nejautāju. Es lūdzu, lai viņa vārdu man sirdī pasaka Svētais Gars, un parasti Viņš to ari saka."[182]

Grehems Douvs savukārt atgādina: "Kad kristietim vajadzīgs apstiprinājums vai noliegums gara klātbūtnei kādā personā, kurai viņš grib palīdzēt, tad viņš var Jēzus Kristus vārdā pavēlēt iespējamam garam, lai tas manifestē savu klātbūtni. Tāda rīcība diezgan bieži ļauj iegūt skaidras norādes, kas konkrēti izpaužas kā patvaļīgas ķermeņa kustības vai pēkšņas sāpes."[186]

Lūgšana kā vienīgais atpazīšanas līdzeklis

"Vienīgā derīgā atpazīšana ir pārdabiska rakstura. Pārdabiskas realitātes arī norisinās pārdabiskā veidā. Lai atklātu saites, apmātības, uzmācības un apsēstības, vajadzīga lūgšana. Vienalga, lūgšana mēlēs vai slavēšanas lūgšana.

"Ļoti bieži pirmā svētības lūgšana neko daudz nedod, un nav iemesla pāriet pie eksorcismiem. Ir jāaicina persona uz atgriešanos, lai tā saskaņotu savu rīcību ar Dieva baušļiem, Baznīcas priekšrakstiem, sakārtotu laulības dzīvi un ģimenes attiecības. Nereti, sākot ar labu vispārējo grēksūdzi un atgriešanos pie intensīvas lūgšanu un žēlastības dzīves, nelāgie traucējumi izzūd, turpretim bez lūgšanas, bez žēlastības dzīves eksorcismiem nav nekāda rezultāta."[189] Jāatceras pagātnē izdarītie smagie grēki, kas nav pienācīgi nožēloti, nedz arī gandarīti, kā tas var būt, piemēram, ar aborta grēku, pat ja tas ir izsūdzēts.

Ja atbrīvošanas lūgšanai ir pozitīvi rezultāti un tie neizzūd, tā ir zīme, ka jāturpina, un tādā gadījumā ir normāla parādība, ja dēmoniskās klātbūtnes simptomi parādās aizvien skaidrāk un fiziskā veidā: persona groza acis uz augšu un uz leju, kļūst arvien negantāka, kliedz, zaimo. Jo smagāks gadījums, jo vairāk jāaicina un jāliek lūgties, vienlaicīgi novācot iespējamos šķēršļus žēlastības ceļā. Ja ir zināma persona, kuras vaina izraisījusi traucējumus, nepieciešama piedošanas lūgšana. Tā vai citādi, persona, kura vēlas tikt atbrīvota, jāmudina aktīvi piedalīties garu izdzīšanā.

Nepieciešams ievērot piesardzību

Piesardzības pasākumi

No ticībā izteiktas lūgšanas dēmons nevar paslēpties, viņš rausta personu, liek tai krist transā, izrādīt dažādas dīvainas manifestācijas, izgrūst kliedzienus, mežonīgi vārtīties pa zemi. Taču nevajag baidīties, ja vien esam sevi uzticējuši Kunga, Baznīcas, Jaunavas Marijas, svēto un eņģeļu aizsardzībai.

Tomēr vēlams, lai tuvumā atrastos priesteris vai komanda, kas varētu iejaukties un vajadzības gadījumā personu savaldīt, ja tās mētāšanās kļūst bīstama. Smagas uzmācības gadījumā, kad jums draud fizisks uzbrukums, neizrādiet pašpaļāvību. Uzticiet šo lūgšanu pieredzējušam priesterim. īpaši izvairieties veikt kolektīvas atbrīvošanas. Rūpējieties, lai asistentu nebūtu pārāk daudz un lai viņi paliktu vienoti lūgšanā.

Pacietība un gudrība

Atbrīvošana atnāk lūgšanā. Tāpēc jālūdzas līdz pat brīdim, kad dēmons būs pietiekami novājināts un viņu varēs izdzīt, nekaitējot personai.

"Kopš esmu ieguvis vairāk pieredzes, es lūdzos pa to laiku, kamēr persona mētājas - noskaitu, piemēram, vienu rožukroņa noslēpumu, Jēzus Kristus Dārgo Asiņu litāniju, Visu svēto litāniju, Svētā Gara litāniju. Šīs lūgšanas gaitā dēmons it kā pakāpeniski zaudē spēkus. Pienāk brīdis, kad viņš vairs nereaģē. Nav jābaidās, jo Jēzus jau ir uzvarējis. Ja es to visu daru, iekšēji ieklausīdamies Svētajā Garā, tad, tiklīdz Viņš man saka: "Nu ir īstais brīdis!", es izrunāju autoritātes vārdu. Es saku, piemēram: "Jēzus Nācarieša vārdā, tu, /personas vārds/ gars, es tev pavēlu atstāt šo personu, doties uz Jēzus krusta pakāji un uz visiem laikiem palikt sasaistītam krusta pakājē." Viņus sasaistīt ir svarīgi, citādi dēmons gan aiziet, bet var nodarīt ļaunu kādām ne visai stiprām personām, kas atrodas tuvumā.

Es lūdzu Svētajam Garam arī uzrādīt, vai dēmons tiešām aizgājis. Tajā brīdī dēmons aiziet, un Jēzus atbrīvotā persona var izgrūst skaļu kliedzienu vai izdvest smagu nopūtu un pakrist kā mirusi. Esiet pacietīgi un nogaidiet, kamēr viņa pati atgūsies. Tas nenozīmē, ka tajā dienā viss beidzies. Ja mums darīšana ar kādām saitēm, atbrīvošana notiek diezgan ātri. Turpretim dažos buršanas gadījumos notikušais var ieilgt, un ar to jānodarbojas nedēļām ilgi. Ja to nekādi nevar izbeigt, tas, iespējams, ir tāpēc, ka buršana notikusicaur kādu priekšmetu, ko grūti atrast un neitralizēt. Tā vai citādi, tomēr jāizvairās no pārāk ieilgušiem lūgšanas seansiem. Ik pa laiciņam ieturēts starpbrīdis palīdzēs mazliet atpūsties."[190]

"Atbrīvošanas nobeigumā vieta, ko iepriekš ieņēma ļaunie gari, jāaizpilda ar Svēto Garu. Tas parasti notiek roku uzlikšanas laikā. Pirms tam no tās jāizvairās."[191]

KĀ LĪDZDARBOTIES PAŠAM SAVĀ ATBRĪVOŠANĀ?

Saikne starp atgriešanos, atbrīvošanu un dziedināšanu

"Ir ļoti viegli atteikties no savas atbildības un nelaimju cēloņus piedēvēt citiem. Vienmēr jāsāk ar atgādinājumu, ka cilvēkiem jāuzņemas sava patiesā atbildība. Viņiem jācīnās vispirms par savu nelaimju acīmredzamo cēloņu novēršanu. Ja viņi. tiešām tos ir jau novērsuši, lai sāk lūgties paši. Dažreiz tieši lūgšanā nāk atskārsme, jo bez lūgšanu dzīves, lai cik vāja un nabadzīga tā būtu, "tumsības valdnieku" atpazīt ir pagrūti. Nav labi, ka eksorcisms vai atbrīvošanas lūgšana tiek piedāvāti kā "brīnumzāles" vai par tādām uzskatīti, neveltot zināmu laiku personiskām pūlēm savas atbrīvošanas labā."[192]

Taču vispirms ir jāsaprot, ka mēs nostājamies uz atgriešanās un dziedināšanas ceļa, kur Dieva žēlsirdība gaida "pazudušo dēlu". "Atbrīvošana (vai dziedināšana) nenotiek, ja nav atgriešanās, ja persona - dēmonisko uzbrukumu upuris - aktīvi nedarbojas līdzi ar savu personisko un neatņemamo iekšējo brīvību: ar saucieniem lūgšanā, savu ticību, saviem pazemīgajiem pūliņiem, sakramentu pieņemšanu, pastāvīgajiem centieniem atbrīvot savu dzīvi no visa tā, kas Ļaunajam varētu noderēt par ieejas duram. Tikai tad Dieva žēlastība un Baznīcas kalpojums varēs viņā nest savus augļus un stiprināt viņu cīņā līdz pat galīgajai uzvarai"[193], bet, ja pēc tās šī persona nepieķersies Jēzum, ar viņu var notikt vēl kaut kas ļaunāks.

Galvenais, kas mums butu jadara, apliecinot savu apņemšanos:

-    Ar visu savu gribu jāvēlas pieķerties Kungam, atsakoties no ļaunajiem gariem, viņu darbiem, vienojot savu gribu ar Kunga gribu. -Jāizsūdz ikviens personisks grēks, ko apzināmies, un jālūdz Dievam piedošana, ja iespējams, vispārējas grēksūdzes ietvaros.

-  Jāizpēta, vai nepastāv kāds šķērslis žēlastībai, un šis šķērslis būtu jālikvidē: tas attiecas uz dažādām nenokārtotām situācijām (laulība, darbs, mantojuma pārvaldīšana, smagas netaisnības, ko esam pieļāvuši).

-   Jāatsakās no jebkuras okultas darbības, ko mēs vai mūsu senči ir izdarījuši, ieskaitot ikvienu iespējamu buršanas vai sātanisma aktu, kā arī brīvmūrniecību, ezotēriku, spiritismu, jebkuru elkdievības grēku.

-    Atzīstot elku pielūgsmi, jāsadedzina derības zīmes, grāmatas par okultismu, amuleti, talismani, utt., jāpiekrīt nolikt savas spējas un dāvanas Jēzus krusta pakājē un pilnīgi un galīgi no tām atteikties.

-   Jāizsūdz arī šaubas, mazdūšība, skumjas, sevis žēlošana, bailes, žēlabas, apsūdzības, citu kritizēšana un apmelošana. "Ja grēksūdze un grēku nožēla bijusi laba, tad var pietikt arī ar mierīgu lūgšanu ikvienas tumsības vai ļaunuma spēka padzīšanas nolūkā, un atbrīvošana var notikt, pat nepieminot vārdus "dēmons" vai "gars"."[194]

Sagatavoties ar piedošanu

Iekšējā dziedināšana nav nekas maģisks. To nevar saņemt ar buramvār- du palīdzību. Kad atgriežamies pie Jēzus, ir jāpieķeras Viņam un apzināti Viņam jāseko. Bet iepriekš jāapņemas spert piedošanas soli. Ja piedot ir grūti, tad jālūdz Kungam, lai Viņš dod jums spēku apņemties to izdarīt.

'Tā kā piedošana no sirds ir ārkārtīgi svarīga, tad tā allaž īpaši jāuzsver. Dažreiz cilvēks ir gandrīz pārliecināts, ka zina, kas ir viņa traucējumu cēlonis. Vai arī pēc smagiem zaudējumiem viņa attiecības ar ģimenes locekļiem vai citām personām var būt saspringtas. Tādā gadījumā jāpiedod no visas sirds, atsakoties turēt ļaunu prātu un intensīvi lūdzoties par šim personām. Nereti tieši šādā veidā tiek novākti šķēršļi žēlastības ceļā un panākta atbrīvošana."[195]

Piedot no visas sirds nozīmē, ka nedrīkst vairs turēt ļaunu prātu, ka jālūdzas par visiem, kas mums nodarījuši pāri, viņi jāsvētī, jāmīl tā, kā Jēzus mūs ir mīlējis, un, neņemot vērā mūsu pašu jūtas, jānostājas uz izlīguma ceļa. Sevišķi labas sekmes panāksim, izrunājot svētības vār- T dus pār mūsu pāridarītājiem: "Svētījiet tos, kas jūs nolād, un lūdziet Dievu par tiem, kas jūs ienīst!" (Lk 6,28)

Tāpēc skaļi jāpasaka, ka piedodat visiem, kuri jums nodarījuši ļaunu un pret kuriem jūs sirdī glabājāt rūgtumu, dusmas vai naidu. Turklāt jums jāizsaka sava piedošana arī senčiem par viņu darbiem, kuri tagad ir jūsu garīgo saišu iemesls. Lūdziet Dievu, lai Viņš apžēlojas par iepriekšējo paaudžu locekļiem, kuri ar saviem grēkiem deva sātanam iespēju valdīt pār jūsu dzīvi un jūs mocīt.

Kāpēc atbrīvošana dažreiz neizdodas?

Kad gari, par spīti pavēlēm, ko jūs viņiem dodat Jēzus Vārdā, neiet projām, nav vajadzīgs paildzināt lūgšanu seansu, atkārtojot to, ko esat jau izdarījuši. Dažos gadījumos, par spīti lūgšanām un visiem atgriešanās pasākumiem, mocītās personas stāvoklī nevar novērot nekādas pozitīvas pārmaiņas. Atcerēsimies, ka atbrīvošana nav maģiska operācija, kas būtu atkarīga no aizlūdzēja gribas vai pacienta vēlēšanās. No Ļaunā mūs atbrīvo Dievs saskaņā ar Savu žēlsirdību, gudrību un absolūto visvarenību, atbildēdams uz mūsu pazemīgo lūgumu. "Persona var lūgties dienu un nakti, gavēt, gandarīt, piesaukt Mariju un eņģeļus, lūgties uz svētajiem - saņemt trīs [iespējamos] sakramentus, bet dēmons netiek izdzīts. Tas ir fakts, daudzkārt pārbaudīta objektīva realitāte, kuras priekšā mūsu teorijas sabrūk. Dievam pašam jāizdzen dēmons caur eksorcisma žēlastību."[48]

Sevišķi grūtās un sarežģītās situācijās - kad cilvēki nopietni un ilgstoši iesaistījušies okultismā, spiritismā, sātanismā, fetišismā, ezotērikā un ļāvuši dēmoniskajai atkarībai dziļi viņos iesakņoties, - dažkārt vajadzīga atkārtota atbrīvošanas lūgšana.

Luk, daži iespejamie iemesli neveiksmem atbrīvošanas lūgšana.

-    Nepietiekama ticība. Apsūdzētāju mēs uzvaram, apliecinot ticību savā dzīvē (Atkl 12,11). Ticības trūkums liedz ticēt, ka Kristus mums ir ieguvis pilnīgu brīvību. Tādējādi pietrūkst patiesas gribas tikt atbrīvotam vai arī pēc atbrīvošanas dzīvot atgriezta kristieša dzīvi. Tomēr nedrīkst vainot pacientu, nedz uzvelt viņam atbildību par neveiksmi, jo dažos gadījumos arī Joti patiesa personas ticība viņu nepasargā no atkārtotiem kritieniem. Turklāt vai aizlūdzējs ir līdz galam apņēmies aci pret aci cīnīties ar jauno garu, kas moka viņa brāli?

-    Nepilnīgu atbrīvošanu var izraisīt padzītā gara uzbrukums un atgriešanās. Jēzus mūs par to ir brīdinājis: kad dēmonu izdzen, viņš gan aiziet un atstāj "mājokli ar slotu izslaucītu un uzpostu" (Lk 11,25). Bet drīz vien tajā atkal apmetas "septiņi vēl ļaunāki gari. Un šī cilvēka pēdējās lietas kļūst ļaunākas nekā pirmās". (Lk 11,26)

-   Ja jūs nepaļaujaties Jēzum, tas ir tā, it kā jūs pie savas mājas pieliktu uzrakstu "Izīrē istabu". Dēmoni - bezpajumtnieki nekautrēsies klauvēt pie jūsu durvīm.

-       Daži grēki palikuši neizsūdzēti vai ari jūsu grēksūdzei nesekoja īsta grēku nožēla, tas ir, patiesa griba ticēt un pārmainīt dzīvi, izturēšanos un domāšanas veidu. Ticības patiesīgumu apliecina grēku nožēla un griba pakļauties Dievam. Kamēr jūs neatsakāties no iespējamām okultām darbībām vai smagiem morāliem pārkāpumiem un neap- ņematies uz visiem laikiem saraut saites ar sātanu, grēku un nepaklausību, kamēr jūs neatsakāties no grāmatām, priekšmetiem un spējām, kas saistīti ar okultismu, jūsos nav ne īstas atgriešanas, ne patiesības. "Patiesība, kas dara mūs brīvus" Qņ 8,32), ir viena no galvenajām sastāvdaļām Dieva bruņojumā, kas nepieciešams garīgajā cīņā (Ef 6,14).

"Lai cik iedarbīga arī būtu atbrīvošanas lūgšana, tās rezultāti zūd, ja vēlāk pacients neizmanto iegūto brīvību, lai atvairītu sātanu un lūgtu Kristu ienākt savā dzīvē. Kāda sieviete, kura uzturēja lesbiskas attiecības, joprojām turpināja uzaicināt cilvēkus, to skaitā arī mani, lai tie lūgtos par viņas atbrīvošanu. Tomēr viņa neatmeta savu izlaidīgo dzīvesveidu un neizmantoja atgūtās brīvības iespēju, lai labotos un nodotu sevi Jēzus Kristus aizsardzībai. Es atteicos vairāk ar viņu tikties un paziņoju, ka atgriezīšos pie viņas tikai tad, ja viņa no sirds vēlēsies laboties. Ja atbrīvošanas lūgšanas sniegto brīvību izmanto, lai ļautu sātanam palikt vecajā vietā - šajā ziņā viņam palīdz personas turēšanās pie grēka, ļaun- atminīguma vai okultisma -, tad parasti ļoti drīz šī brīvība tiek iznīcināta.

Un otrādi, ja šo neatkarību izmanto, lai aicinātu Jēzu Kristu ieņemt vietu apziņas centrā, tad ļaunums nespēs tur palikt."[49]

-      Atteikšanās piedot tiem, kuri mums nodarījuši pāri, vai lūgt piedošanu tiem, kuriem mēs esam nodarījuši pāri vai kurus esam atstūmuši. Tādējādi mēs atsakāmies viņus atraisīt no tā, ko viņi mums ir parādā, un tas ir būtisks šķērslis.

-       Grēki, ko izdarījušas citas personas, mūsu vecāki, senči, var ļaunajiem gariem dot tiesības atrasties mūsos vai bloķēt mūs ar saitēm, lāstiem, īpaši, ja notikusi bērnu veltīšana elkiem,

-       Grēka saites, neveselīgas saites ar kādu citu personu (pat ja tā ir mirusi), var mūs bloķēt.

Ja neviens no šiem iemesliem nav noteicošais, tad jādomā:

-          vai nu diagnoze bijusi nepareiza un problēma, par kuru aizlūdzam, nav nekādā veidā saistīta ar ļaunā gara klātbūtni, bet drīzāk gan ar psihoemocionālu ievainojumu,

-          vai arī Kungs grib, lai mēs turpinām lūgties, ieklausīties Viņā vai arī lai stiprinām savu lūgšanu ar gavēni un gaidām Viņa stundu.

Sagatavošanās pasākumi un aptuvenas norādes

Piedāvājam dažas garīgā pasākuma un sagatavošanās lūgšanu shēmas lajiem un priesterim eksorcistam, lai veiktu atbrīvošanu vai sniegtu atvieglojumu.

Vispirms vajadzīga iepriekšēja atpazīšana, lai izpētītu, kāda iespaida rezultātā radušies traucējumi vai slimības, kas nepadodas parastajām ārstēšanas metodēm.

Divas nedēļas pirms paredzamās atbrīvošanas lūgšanas personai iesaka:

-    katru dienu iet uz Sv. Misi,

-     izsūdzēt grēkus,

-     iekjaut savā ikdienas lūgšanā:

no rīta - 51. un 22. psalmu, kas jālūdzas no visas sirds, dienas vidū: 51. un 27. psalmu, vakarā: 51. un 91. psalmu.

-    dienas laikā lūgties vienu rožukroņa daļu vai vismaz vienu noslēpumu.

Atbrīvošanas lūgšanas laikā:

-     aizlūdzējs aicina palīgā divas personas, kuras lūdzas euharistiskā Jēzus priekšā;

-    vispirms viņš kopā ar pacientu lūdz rožukroņi un Visu svēto litāniju;

-     pasludina Dieva Vārdu, lai evaņģelizētu;

-     personu, par kuru aizlūdz, ievada patiesas grēku nožēlas lūgšanā, kurā jāpiemin okultās darbības, smagie grēki, senču ietekme;

-    aizlūdz par iekšējo dziedināšanu un, ja vajadzīgs, izsaka autoritātes lūgšanu, lai saistītu un izdzītu dēmoniskos garus un iznīcinātu viņu iespaidu Jēzus Vārdā;

-     pateicas cerībā, ka Jēzus patiesi ir darbojies, un lūdz, lai personā ienāktu Svētais Gars.

Vai var lūgt par savu personisko atbrīvošanu?

Tas, protams, ir iespējams, ja mēs pareizi izpildām visu nepieciešamo, lai atgrieztos, atsacītos, sarautu saites, piedotu un saņemtu iekšējo dziedināšanu, un ja mēs Svētā Gara vadībā apņemamies būt aktīvi ticīgie. Jēzus, mūsu Atbrīvotājs, mums ir devis varu izdzīt nešķīstos garus, kas uzbrūk pašiem vai citiem.

Mums nav jāapšauba sava autoritāte, bet gan jāliek tā lietā, kad esam Dievam Tēvam lūguši mūs atbrīvot Jēzus Vārdā, Gara spēkā, Baznīcā ar svēto - jo īpaši Jaunavas Marijas un svētā ercenģeļa Miķeļa - palīdzību. "Ir ne tikai jālūdz Dievs, bet arī jāuzdrošinās uzņemties ticīgā autoritāti un izdzīt dēmonu, kā Jēzus mums to ir parādījis, teikdams: "Atkāpies, sātan!"

2. paraugs

-    Pamatojiet savu atbrīvošanu ar šādām Rakstu vietām: Gal 3,13 - 14; Kol 2, 14; 1, 13 - 14; 1 Jņ 3, 8; Lk 10, 19;

-    aplieciniet savu ticību Kristum: Ebr 6, 19 - 20; 9, 11 - 12;

-     nostājieties paklausībā un pazemībā;

-    apņemieties uzklausīt Dievu un darīt to, ko Viņš liks;

-    izsūdziet ikvienu grēku, ko esat izdarījis pats, jūsu tuvinieki vai senči;

-    saraujiet saites ar okultismu un ikvienu viltus reliģiju un pastaviet kopa ar Dievu;

-     piedodiet pats sev un citiem;

-    ar lūgšanu izdzeniet ikvienu dēmonu, kas jūs kontrolē, atbrīvojiet sevi un pasludiniet savu atbrīvošanu Jēzus Vārdā. Ticiet, ka esat atbrīvots;

-    pasludiniet Ābrahama svētības. Varat arī kā gandarījumu upurēt Sv. Misi (1 Kor 11, 23 - 26). Pasludiniet, ka mūsu Kungs Jēzus Kristus ir miris, lai jūs atbrīvotu.

3. paraugs - Mūsu piedāvājums

Ja nav laika visām lūgšanām, kas minētas grāmatas 3. daļā, var, sekojot Svētā Gara iedvesmai, izvēlēties piemērotas galvenās lūgšanas. Šī programma palīdz lūgties par savu personisko vai arī par dēmonisku spēku saistītas, apsēstas vai nomāktas personas atbrīvošanu.

Tas, par kuru aizlūdz, lai lasa ar zīmi A apzīmētās lūgšanas, bet tas, kurš par viņu aizlūdz, - ar zīmi 0 apzīmētās lūgšanas, ja vien viņi tās atbilstošā gadījumā nelasa kopā.

Pašatbrīvošanas gadījumā pielāgojiet šeit ieteiktās lūgšanas savai situācijai un atkārtojiet tās vairākas dienas pēc kārtas. Taču obligāti ir jāveic priekšdarbi - viss, kas attiecas uz atgriešanos, - un jālūdz sagatavošanās lūgšanas, jo, lai panāktu iekšējo dziedināšanu un dzīves atjaunotni, vispirms ir jāsakārto attiecības ar Dievu.

TRĪS DIENAS PIRMS ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAS

-           Ja iespējams, grēksūdze vai arī grēku nožēlas lūgšana [272. - 273. lpp.].

•   Gavēnis kā trešdienās un piektdienās.

-    katru dienu piedalīties Sv. Misē,

-    slavēšanas dziesmas un lūgšanas:

•   23. psalms (Kungs ir mans Gans),

•   27. un 91. psalms,

•   Jaņa evaņģēlija prologs (1, 1-18),

• Gods Dievam augstumos. - lūgt rožukroņi:

•    dienā - priecīgos noslēpumus,

•    dienā - sāpīgos noslēpumus,

•  dienā - Augstās godības noslēpumus. -MAGNIFICAT

%

Atbrīvošanas lūgšanas posmi

Nav jālūdz visas šeit minētās lūgšanas. Vadoties pēc Svētā Gara iedvesmas un jūsu garīgajām vajadzībām, izvēlieties vienu vai divas, vai ari izmantojiet visas, kas uzskaitītas no I līdz XII numurētajos lūgšanu posmos. Protams, nav obligāti jāaprobežojas ar šiem ierosinājumiem.

•   IEVADA SLAVĒŠANA

0 A Dziesmas Dieva Tēva, Dēla un Svētā Gara godam,

0 A 1. lūgšana : Gods Dievam augstumos,

0 A 4. lūgšana : Slavas litānija Jēzum Pestītājam,

0 A 9. lūgšana : Slavas litānija Dievam Tēvam.

•     LŪGŠANAS PAR AIZSARDZĪBU

0 5. lūgšana : Par aizsardzību, A 6. lū gšana : Drošība un paļāvība Kungā, 0 A 11. lūgšana : Svētā Gara litānija.

•      TICĪBAS APLIECINĀJUMS

0 A 7. lūgšana: Es ticu uz vienu Dievu,

A 3. lūgšana : Apliecinot ticību uz Jēzu, 0 A 8. lūgšana : Tēvs mūsu, kas esi debesīs.

•

•      PASLUDINĀT DIEVA VĀRDU

0 (Sk. piedāvātos tekstus: 'Uzklausīt Dieva Vārdu", 136. lpp.)

•     GRĒKU ATZĪŠANA. GRĒKU NOŽĒLA. PAZEMĪBA

[Veikt atgriešanās pasākumus: nožēlot un izsūdzēt grēkus un apņemties sekot Jēzum, skat. 132. - 136. lpp.] A 15. lūgšana : Lūgt pazemības žēlastību, A 16. lūgšana : Lūgšana, gatavojoties grēksūdzei, A 17. lūgšana : Lūgšana par grēku nožēlu un saišu saraušanu.

•      PIEDOŠANA

A 18. vai 19. lūgšana : Lai piedotu; A Svētību lūgšana [141. lpp.].

•        LITĀNISKĀS LŪGŠANAS (pēc izvēles) A 14. lūgšana

Vissvētākās Jaunavas litānija,

Atbrīvošanas Dievmātes litānija,

Visu svēto litānija,

Svētā Jāzepa litānija,

Svēto Pētera un Pāvila litānija,

utt.

A Par iekšējo dziedināšanu

A 10. lūgšana : Svētā Gara sekvence, A 20. lūgšana : Lūgšana par iekšējo dziedināšanu, A 21. B lūgšana : Ciltskoka dziedināšana un atbrīvošana.

•         SAGATAVOŠANĀS GARĪGAJAI CĪŅAI

A 17. lūgšana : Sauciens pēc dievišķās palīdzības,

A 22. lūgšana : Garīgās cīņas lūgšana,

A 24. lūgšana : Dievmātes lūgšana "Visaugstā debesu Karaliene.

A 26. lūgšana : Lūgšana svētajam ercenģelim Miķelim.

•      DZIEDINĀŠANĀS UN ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAS

A 21. lūgšana : Atbrīvošana un dziedināšana svētības Garā, 0 36. lūgšana : Par atgriešanos, dziedināšanu, atbrīvošanu.

•     AUTORITĀTES LŪGŠANAS DĒMONU IZDZĪŠANAI

Izvēlieties piemērotāko lūgšanu atkarībā no konkrētās situācijas: L A 28. lūgšana : Lai saistītu un izdzītu ļaunos garus, A 29. lūgšana : Lai atbrīvotos no sātaniskām saitēm, A 33. lūgšana : Pret burvju uzbrukumiem, 0 35. lūgšana : Atbrīvošana ar Jēzus Asinīm un brūcēm, A 30. lūgšana : Lai uzvarētu lāstus ar Jēra Asinīm (to var noskaitīt 3 reizes).

•    Specifiskas lūgšanas

•      lūgšana : Lai sarautu dvēseles saites,

•      lūgšana : Lai padzītu "nakts vīrus un sievas",

34. lūgšana : Lai lauztu dēmoniskas veltīšanās un līgumus.

•    Sakramentāliju piešķiršana

0 Svētītais sāls, svētītais ūdens, svaidīšana ar eļļu, 0 Roku, krucifiksa vai Bībeles uzlikšana, lūdzoties mēlēs. Šīs

darbības var izmantot arī agrāk, A Saņemt kādu Dieva Vārdu no Bībeles "kā gaismekli savām kājām un gaismu savām takām" (Ps 119, 105).

•      UZVARAS SLAVĒŠANA UN PATEICĪBA

A 44. lūgšana : Gods un slava Dievam jeb Te Deum, A 45. lūgšana : Magnificat, A 47. lūgšana : Paldies par atbrīvošanu.

•        PAĻĀVĪBA. VELTĪŠANĀS. APŅEMŠANĀS A 37. lūgšana : Paļāvība un veltīšanās,

A 38. lūgšana : Veltīšanās Jēzum,

A 40. lūgšana : Veltīšanās Marijai,

0 A 41. lūgšana : Lai lūgtu Svētā Gara izliešanos,

A 50. lūgšana : Lai paliktu modrībā,

A 51. lūgšana : Svētā Patrika lūgšana.

TREŠĀ DAĻA ATBRĪVOŠANĀS LŪGŠANAS NORISE

Pirmais posms

NO IEVADA SLAVĒŠANAS LĪDZ DZIEDINĀŠANAS LŪGŠANAI

IEPRIEKŠĒJI IETEIKUMI

Šeit tiks sniegti daži ierosinājumi personiskajai lūgšanai, lūgšanai grupā vai ari lai vadītu kādu atbrīvošanas lūgšanā, taču tie juras neuzliek nekādus pienākumus. Ļaujiet, lai jūs vada Svētais Gars, kurš jūs iedvesmos tā, kā Viņam tas patiks. Lūdziet Viņu un ievērojiet Viņa pavēles. Esiet atklāti un patiesi. Staigājiet ticībā un nesteidzieties. Ne jau no mūsu lūgšanas garuma atkarīgs, vai Dievs mūs uzklausa. Svarīgākais ir pievērsties Viņam, ieklausīties Viņā, saņemt Viņa tēvišķo mīlestību, dāvanas un piedošanu, lai Viņa mīlestība plūstu arī tālāk pār citiem. Lūdzieties lēnām, ar pārliecību, un dzīvojiet līdzi tam, ko lasāt.

Šīs lūgšanas galvenie posmi ir šādi: slavēšana, ticības apliecinājums, apstiprinājums, ka vienīgi Jēzū Kristū ir Pestīšana, atzīšanās grēkos, to nožēla, piedošana, Kristus, kuram ir vara dziedināt un atbrīvot, uzvara, jūsu apņemšanās un Jēzus autoritātes pielietošana, lai saistītu un izdzītu dēmonus, visbeidzot - veltīšanās Svētajam Garam, lai turpmāk jūs dzīvotu uzvaras pilnu kristīgu dzīvi. Padariet savu lugšanu pec iespejas personiskāku, pieminot - kur tas norādīts un nepieciešams - savai situācijai raksturīgo: piemēram, savus grēkus un to personu vārdus, kurām jūs apņematies piedot. Kad mēs nosaucam kādus konkrētus grēkus vai darbības, kas jāizsūdz, paturiet tikai tos, kuri attiecas uz jums personiski. Lietojiet vietniekvārdus "es" vai "mēs" atkarībā no apstākļiem: vai tā ir lūgšana jūsu paša atbrīvošanai vai arī lūgšana grupā. Ja jūs vadāt kādu grupu

atbrīvošanā, dalībnieki var atkārtot teikumus pēc jums, lietojot daudzskaitli - "mēs". Tomēr neaizmirstiet, ka nav nevienas lūgšanas, kas iedarbotos automātiski. Dziedināšanu saskaņā ar Dieva gudrību panāk mūsu pilnīgā ticība uz Jēzu, kura Vārds ir visspēcīgs. Lūgšana komandā ir laba, ja vien jūs ar lūgšanas animatoriem esat vienisprātis par ticības un kristīgās mācības būtību. Nepieļaujiet, ka pārjums kādā nekristīgā rituālā aizlūdz vai pat rokas uzliek nepieredzējuši, ticībā vāji, Kungam un Baznīcai nepakļāvīgi cilvēki. Svētais Pāvils savam māceklim Timotejam ieteica "nevienam pārsteidzīgi rokas neuzlikt, lai nekļūdu svešu grēku līdzdalībnieks" (1 Tim 5,22).

Sagatavojieties labi šai lūgšanai, lūdziet, lai par jums aizlūdz jūsu brāļi Baznīcā.

Praktiska sagatavošanas

Ja jūs nelūdzaties baznīcā, kapelā vai Vissvētākā Sakramenta priekšā, tad iekārtojiet vietu lūgšanai, noliekot krucifiksu, Jēzus Kristus Pestītāja vai Svētā Vaiga ikonu, Jaunavas Marijas statuju vai ikonu.

Apbruņojieties ar Bībeli, kurā ir deuterokanoniskās grāmatas, svētītā ūdens pudelīti un citām sakramentālijām, kā arī dziesmu grāmatiņu Kunga slavēšanai. Izvēlieties slavēšanas dziesmas Dieva Tēva, Jēzus Kristus un Svētā Gara godam, uzvaras un atbrīvošanas dziesmas.

PIEBILDE

Mūsu piedāvātās dziedināšanas un atbrīvošanas lūgšanas ietilpst privāto lūgšanu kategorijā, tās neattiecas uz Baznīcas ieviesto kodifikāciju.

t,

I. IEVADA SLAVĒŠANA

Dieva Vārds

-   "Slavēs Kungu tie, kas meklē Viņu" (Ps 22, 27).

-    "Upurēsim tad caur Viņu Dievam vienmēr slavas upuri, tas ir, mūsu lūpu augļus, kas godina Viņa Vārdu" (Ebr 13, 15).

-   Apzīmējiet sevi ar Krusta zīmi - tādā veidā jūs apliecināt ticību krustā sistā Jēzus un Vissvētās Trīsvienības Pestīšanas spēkam.

-  Ja iespējams, vietu, kur lūdzaties, un klātesošos cilvēkus apslakiet ar svētīto ūdeni.

-   Pietiekami ilgi un aktīvi dziediet slavu dzīvajam Dievam un Jēzum, "kurš ir klāt tur, kur divi vai trīs no Viņa mācekļiem sapulcējušies Viņa Vārdā".

-    Dziediet vai runājiet mēlēs, ja jūs praktizējat šo harizmātisko dāvanu.

-   Pēc tam pasludiniet trīskārt Svētā Dieva slavu, izmantojot turpmāk minētos tekstus.

1. lūgšana - GODS DIEVAM AUGSTUMOS (to var izrunāt vai dziedāt)

Gods Dievam augstumos un miers virs zemes labas gribas cilvēkiem. Mēs Tevi slavējam, teicam un pielūdzam, mēs Tevi cildinām un Tev pateicamies, jo liela ir Tava godība, Kungs, debesu Karali, Dievs, visvarenais Tēvs.

Dievs, Vienpiedzimušais Dēls, Jēzu Kristu, Tu - Kungs Dievs, Dieva Jērs, Tēva Dēls. Tu nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums. Tu nes pasaules grēkus, uzklausi mūsu lūgšanu. Tu sēdi pie Tēva labās rokas, apžēlojies par mums. Vienīgi Tu esi svēts, Vienīgi Tu esi Kungs,

Tu - visaugstākais, Kungs Jēzu Kristu, ar Svēto Garu Dieva Tēva godībā. AMEN!

2. lūgšana - SVĒTĀ JĀNA EVAŅĢĒLIJA PROLOGS (1, 1 - 18)

Iesākumā bija Vārds Un Vārds bija pie Dieva, Un Vārds bija Dievs.

No Viņa viss radies, un bez Viņa nekas nav radies, kas radīts.

Viņš bija Dzīvība,

Un Dzīvība bija cilvēku gaisma.

Un gaisma spīd tumsībā,

Bet tumsība to neuzņēma.

Bija Dieva sūtīts cilvēks, vārdā Jānis.

Viņš nāca liecības dēļ,

Lai liecinātu par gaismu,

Lai visi ticētu caur viņu.

Viņš nebija gaisma,

Bet lai liecinātu par gaismu.

Vārds bija patiesā gaisma,

Kas apgaismo katru cilvēku;

Viņš bija pasaulē,

Un pasaule ir Viņa radīta,

Bet pasaule Viņu neatzina.

Viņš nāca Savā īpašumā,

Bet Savējie Viņu neuzņēma.

Bet tiem, kuri Viņu uzņēma,

Viņš deva varu kļūt par Dieva bērniem,

Tiem, kas tic Viņa Vārdam,

Kas ne no asinīm,

Ne no miesas iegribas,

Ne no vīra gribas,

Bet no Dieva dzimuši.

Un Vārds kļuva miesa

Un dzīvoja starp mums,

Un mēs redzējām Viņa godību,

Tēva Vienpiedzimušā godību,

Pilnu žēlastības un patiesības.

Jānis liecina par Viņu un sauc, sacīdams:

Šis ir Tas, par kuru es sacīju:

Kas pēc manis nāks,

Tas bija pirms manis,

Jo Viņš bija agrāk nekā es.

Jo no Viņa pilnības mēs visi esam saņēmuši

Žēlastību pēc žēlastības.

Jo Mozus deva bauslību,

Bet žēlastība un patiesība notika caur Jēzu Kristu. Dievu neviens nekad nav redzējis;

Vienpiedzimušais Dēls, kas ir pie Tēva krūts, tas mums to darījis zināmu.

1)  lūgšana - APLIECINOT TICĪBU UZ JĒZU

Jēzu, mans Kungs un mans Dievs, es ticu, ka Tu esi Dieva Dēls, kurš kļuva cilvēks, Mesija, caur kuru mums atnāca žēlastība un Pestīšana, mūsu grēku izdzēšanai pie krusta mirušais un vēlāk Tēva augšāmceltais un pagodinātais Kristus.

Jēzu, Tu izlēji Savas asinis par mani. Tu mani atpirki un izglābi. Tu esi gaisma, kas atspīd tumsībā, "Dieva Dēls, kurš atnācis, lai iznīcinātu velna darbus" (1 Jņ 3, 8).

Jēzu, es ticu, ka Tu esi vienīgais vidutājs starp Dievu un cilvēkiem, un Tavs Vārds ir pārāks par katru vārdu.

Jēzu, Tu esi Dieva Jērs. Tu esi augšāmcēlies un dāvājis man jaunu dzīvību, dievišķo dzīvību pārpilnībā (Jņ 10,10). Es dzīvoju caur Tevi, Jēzu, un zinu, ka "nemiršu, bet dzīvošu, lai izstāstītu Kunga darbus" (Ps 118,1 7).

2)   lūgšana - SLAVAS LITĀNIJA JĒZUM PESTĪTĀJAM

Šī bibliskā slavēšana Jēzus - Pestītāja un Atbrīvotāja - godam ietver sevī Dieva Mesijas, Vissvētā Jēzus Vārda, Viņa svēto ciešanu un Viņa augšāmcelšanās uzvaras litānijas. To var izmantot euharistiskās adorācijas padziļināšanai.

■ DIEVA VĀRDS: MESIJA

Kungs Jēzu Kristu, dzīvā Dieva vienpiedzimušais Dēls (Mt 16,16),

SLAVA UN GODS TEV!

Jēzu Kristu, Tēva mīļotais Dēls (Mt 3,17),

Jēzu Kristu, neredzamā Dieva redzamais attēls (Kol 1, 15),

Jēzu Kristu, Tēva spožums,

Jēzu Kristu, Mesija, Tēva sūtītais (Jņ 17, 3),

Jēzu Kristu, Dieva Vārds (Jņ 1, 1),

Jēzu Kristu, Emanuēl, Dievs starp mums (Is 7, 14),

Jēzu Kristu, miesā atnākušais (1 Tim 3, 16),

Jēzu Kristu, patiesais Dievs un patiesais cilvēks (1 Tim 2, 5),

Jēzu Kristu, Ābrahama Dēls (Mt 1, 1),

Jēzu Kristu, Izraēla Klints (1 Kor 10, 4),

Jēzu Kristu, Lauva no Jūdas cilts (Atkl 5, 5),

Jēzu Kristu, Dāvida Dēls (Mt 1,1),

Jēzu Kristu, no Jaunavas Marijas dzimušais (Mt 1, 25),

Jēzu Kristu, Nācarieti (Mk 16, 6),

Jēzu Kristu, kura vārdi ir gars un dzīvība Gņ 6, 63),

Jēzu Kristu, vienīgais pasaules Pestītāj (Apd 4, 12),

Jēzu Kristu, Dieva nesavtīgā Dāvana (Jņ 3, 16),

Jēzu Kristu, mūsu Atpestītāj (Ef 1, 7),

Jēzu Kristu, vienīgais Vidutāj (1 Tim 2, 5),

Jēzu Kristu, Svētā Gara un spēka piepildītais (Lk 4,1.14),

Jēzu Kristu, Varenais kaujā (Ps 24, 8),

Jēzu Kristu, kuram vējš un jūra paklausa (Mk 4, 41),

Jēzu Kristu, kurš kristī ar Svēto Garu un uguni (Mt 3, 11),

Jēzu Kristu, žēlastības un patiesības pilnais (Jņ 1, 14),

Jēzu Kristu, visskaistākais no cilvēku bērniem (Ps 45, 3),

Jēzu Kristu, pasaules Gaisma (Jņ 8, 12),

Jēzu Kristu, spožā rīta Zvaigzne (Atkl 22,16),

Jēzu Kristu, uz Tabora kalna apskaidrotais (Mt 17, 2),

Jēzu Kristu, Ceļš, Patiesība un Dzīvība (Jņ 14, 6),

Jēzu Kristu, Labās Vēsts nesēj (Lk 2, 16),

Jēzu Kristu, kura vārdi nezudīs (Mk 13, 31),

Jezu Kristu, musu Macitaj un Kungs Qņ 13, 13),

SLAVA UN GODS TEV!

Jēzu Kristu, Labais Gans Oņ 10. 11).

Jēzu Kristu, durvis avīm Oņ 10, 7),

Jēzu Kristu, dzīvā ūdens avots Qņ 4, 14),

Jēzu Kristu, Gara augļu pilnība (Gal 5, 22 - 23),

Jēzu Kristu, Dzīvība pārpilnībā Oņ 10, 10),

Jēzu Kristu, Jaunās Derības augstpriesteri (Ebr 8, 6),

Jēzu Kristu, Stūrakmens (Mt 21, 42),

Jēzu Kristu, velna kārdinātais (Mt 4, 1),

Jēzu Kristu, sātana uzvarētāj Oņ 12, 31),

Jēzu, kurš atbruņoji valdības un varas (Kol 2, 15),

Jēzu Kristu, Ļaunuma Uzvarētāj,

Jēzu Kristu, pasaules Uzvarētāj Oņ 16,33),

Jēzu Kristu, kurš izdzen dēmonus (Mk 1, 34),

Jēzu Kristu, taisnības Saule (Mal 3, 20),

Jēzu Kristu, apspiesto Atbrīvotāj, gūstekņu brīvlaišana (Lk 4, 18),

Jēzu Kristu, kurš piedod visus mūsu grēkus (Kol 2, 13),

Jēzu Kristu, mūsu patvērums briesmās,

Jēzu Kristu, slimnieku dziedināšana (Mt 8, 16 - 17),

Jēzu Kristu, izmisušo palīdzība,

Jēzu Kristu, noskumušo Mierinājums,

Jēzu Kristu, kurš māci par vieglo nastu (Mt 11, 30),

Jēzu Kristu, kurš atbrīvo mūs no bailēm (Mt 14, 27),

Jēzu Kristu, mūsu pilnīgais prieks 0ņ 16, 24),

■ JĒZUS - CIETĒJS KALPS

Jēzu Kristu, kurš dari Tēva prātu 0ņ 6, 38),

ESI SLAVĒTS! MĒS TEVI SLAVĒJAM! Jēzu Kristu, Svētais Dieva kalps (Apd 4, 30), Jēzu Kristu, Cilvēka Dēls, kurš nāci kalpot (Mt 20, 28), Jēzu Kristu, patiesais Tēva pielūdzēj 0ņ 4, 23), Jēzu Kristu, cietējs Kalps (Is 53, 11), Jēzu Kristu, paklausīgais līdz nāvei (Fil 2, 8),

Jezu Kristu, lenpratlgais un pazemīgu sirdi (Mt 11, 29),

SLAVA UN GODS TEV!

Jēzu Kristu, vispacietīgais un vislabais,

Jēzu Kristu, kurš apraudāji Sava drauga Lācara nāvi Oņ 11, 35),

Jēzu Kristu, kurš svētīji bērniņus (Mk 10, 16),

Jēzu Kristu, kurš pabaroji izsalkušos ļaudis 0ņ 6, 12),

Jēzu Kristu, nabagu un nelaimīgo draugs,

Jēzu Kristu, Dieva maize, dzīvības maize (Jņ 6, 33),

Jēzu Kristu, par jaunu pasauli lauztā maize,

Jēzu Kristu, Euharistijā klātesošais (Lk 22,19),

■ JĒZUS CIEŠANU LITĀNIJA

Jēzu Kristu agonijā Ģetzemanes dārzā (Lk 22, 44),

APŽĒLOJIES PAR MUMS!

Jēzu Kristu, Jūdas nodotais (Lk 22, 48), Jēzu Kristu, skumju un baiļu māktais (Mt 26, 37), Jēzu Kristu, kurš pilnībā pieņēmi Tēva gribu (Lk 22, 42), Jēzu Kristu, kurš svīdi lielām asins lāsēm (Lk 22, 44), Jēzu Kristu, aizmigušo mācekļu pamestais (Lk 22, 45), Jēzu Kristu, Augstās Padomes pazemotais (Mt 26, 67), Jēzu Kristu, Pētera noliegtais (Mt 26, 74),

Jēzu Kristu - izsmietais, sistais, par bezdievi un zaimotāju saukātais (Lk 22, 63-71),

Jēzu Kristu, par musinātāju un dumpinieku nosauktais (Lk 23, 2), " Jēzu Kristu, Pilātam nodotais (Mt 27, 1), Jēzu Kristu, savējo atstumtais Oņ 1, 11),

Jēzu Kristu, Nevainīgais uz nāvi notiesātais (Mt 27, 26),

*

Jēzu Kristu, jūdu Ķēniņ (Mt 27, 37),

Jēzu Kristu, nežēlīgi šaustītais Oņ 19, 1),

Jēzu Kristu, zobojoties purpura mētelī ietērptais (Mt 27, 28),

Jēzu Kristu, ērkšķiem kronētais (Mt 27, 29),

Jēzu Kristu, kurš pārguris nesi Savu krustu Oņ 19, 16),

Jezu Kristu, uz Kalvariju vestais Oņ 19, 17),

APŽĒLOJIES PAR MUMS! Jēzu Kristu, starp diviem ļaundariem krustā sistais (Mt 27, 38), Krustā sistais Jēzu Kristu, Dieva Spēks (1 Kor 1, 24), Krustā sistais Jēzu Kristu, Dieva Gudrība (1 Kor 1, 24), Jēzu Kristu, kurš piedevi Saviem bendēm (Lk 23, 34), Jēzu Kristu, uz krusta izsmietais un apvainotais (Lk 23, 35 - 58), Jēzu Kristu, kurš mūsu dēļ kļuvi par lāstu (Gal 3, 13), Jēzu Kristu, ar etiķi dzirdītais Oņ 19, 30), Jēzu Kristu, kurš atdevi mūs Savai mātei Oņ 19, 27), Jēzu Kristu, uz krusta mirušais (Mk 15, 37), Jēzu Kristu ar pārdurto Sirdi Oņ 19, 34), Jēzu Kristu, uzupurētais Dieva Jērs (Atkl 5, 6), Jēzu Kristu, kapā guldītais Oņ 19, 42),

*

PAUZE Pielūgsme klusumā

■ JĒZUS - MŪSU IZLĪGŠANA

Jēzu Kristu, kurš atdevi Sevi kā izpirkuma maksu par visiem (1 Tim 2, 6)

PALDIES, MĒS TEVI SLAVĒJAM! Jēzu Kristu, kurš ar Savām Asinīm nomazgāji mūsu grēkus (Atkl 1,5), " Jēzu Kristu, mūsu izlīgšana (2 Kor 5, 18), Jēzu Kristu, kurš pats Sevī nonāvēji ienaidu (Ef 2, 16), Jēzu Kristu, kurš ar Savām krusta Asinīm nodibināji mieru (Kol 1, 20), Jēzu Kristu, caur kuru mēs kļūstam par Dieva Taisnību (2 Kor 5, 21), Jēzu Kristu, caur kuru mēs sakām "Amen Dievam" (2 Kor 1, 20), Jēzu Kristu, lielais avju Gans (Ebr 13, 20), Jēzu Kristu, mocekļu spēks, Jēzu Kristu, jaunavu šķīstība, Jēzu Kristu, visu svēto goda vainags,

■ UPURJĒRA UZVARA

Jēzum Kristum, kurš piecēlās no miroņiem (1 Kor 15, 20),

MŪŽĪGA SLAVA UN GODS! Jēzum Kristum, kura uzvarā tika aprīta nāve (1 Kor 15, 55), Jēzum Kristum, kuru Tēvs paaugstinājis (Fil 2, 9), Jēzum Kristum, kurš sēž pie Tēva labās rokas (Ebr 10, 12), Jēzum Kristum, ar godu un slavu vainagotajam (Ebr 2, 9), Jēzum Kristum, kuram dota visa vara (Mt 28, 18), Jēzum, kurš ietērpa Savus mācekļus Svētā Gara spēkā (Apd 2, 4), " Jēzum Kristum, spēkam, kurš nespēkā varens parādās (2 Kor 12, 9), " Jēzum Kristum, kurš ir ar mums līdz pasaules galam (Mt 28, 20), Jēzum Kristum, kurš cēla Savu baznīcu uz Pētera (Mt 16,18), Jēzum Kristum, Baznīcas galvai (Kol 1, 18), Jēzum Kristum, kura Vārds ir pārāks par katru vārdu (Fil 2, 9), Jēzum Kristum, kura priekšā lokās ikviens celis (Fil 2, 10), Jēzum Kristum, kurš atkal atnāks tiesāt dzīvos un mirušos (Es ticu), " Jēzum Kristum, kurš ir Augšāmcelšanās un Dzīvība Oņ 11, 25), Jēzum Kristum, radības Ķēniņam (Kol 1,16 - 17), Jēzum Kristum, tautu Ķēniņam (Atkl 15, 3), Jēzum Kristum, kungu Kungam (Atkl 19, 16), Jēzum Kristum, ķēniņu Ķēniņam (Atkl 19, 16), Jēzum Kristum, godības Ķēniņam (Mk 13, 26), Jēzum Kristum, svēto Svētajam (Ebr 7, 26), Jēzum Kristum, miera Princim (Is 9, 5), Jēzum Kristum, kurš ir Alfa un Omega (Atkl 21, 6), Jēzum Kristum, kurš ir Sākums un Gals (Atkl 21, 6), Jēzum Kristum - tam pašam vakar, šodien un mūžīgi (Ebr 13, 8), Jēzum Kristum, kurš atkal atnāks godībā (Mt 16, 27),

■ IETĒRPTIES KRISTU JĒZU

Jēzu Kristu, mans Kungs un mans draugs,

ESI SLAVĒTS!

Jēzu Kristu, mans Atbrīvotāj,

Jēzu Kristu, mans Aizstāvi,

Jēzu Kristu, mans Glābēj,

Jēzu Kristu, mana Uzvara,

Jēzu Kristu, mana Mīlestība,

Jēzu Kristu, mans Mierinātāj,

Jēzu Kristu, mana Laime,

Jēzu Kristu, mans Spēks,

Jēzu Kristu, mana Autoritāte,

Jēzu Kristu, mana Apredzlba,

Jēzu Kristu, mans Miers un prieks,

Jēzu Kristu, mana mūžīgā Slava,

Jēzu Kristu, mans Kungs un mans Dievs,

AMEN. ALLELUJA!

*

PAUZE Klusums

Lūgsimies:

Mūžīgais un visuvarenais Dievs, Jēzū Kristū, Tavā Vienpiedzimušajā Dēlā, Tu mums devi atpestītāju un brīnišķīgu skolotāju.

Ar Viņa Vārdu - vienīgo, kas spēj glābt, - ar Viņa sāpīgajām ciešanām un slavas pilno augšāmcelšanos Tu mūs padarīji par ķēniņa bērniem. Caur Tavu Svēto Garu dāvā mums žēlastību pastāvīgi slavēt Jēzu Kristu, pielūgt Viņu līdz ar svētajiem eņģeļiem, mīlēt Viņu no visas sirds un pieredzēt Viņa spēku, kas glābj un atbrīvo. Kopā ar svētīgo Jaunavu Mariju un visiem svētajiem mēs Tevi piesaucam, Jēzu, mēs Tevi slavējam, cildinām un pagodinām. Amen. Alleluja!

II. LŪGŠANA PAR AIZSARDZĪBU Dieva Vārds

-   "Bet ietērpieties Kungā Jēzū Kristū! Arī miesu nelutiniet kārībām!" (Rom 13, 14)

-   "Beidzot, brāļi, esiet stipri tanī Kungā un Viņa varenības spēkā! Tērpieties Dieva bruņās!" (Ef 6, 10 - 11)

r 5. lūgšana : PAR AIZSARDZĪBU ^

Jebkuras atbrīvošanas lūgšanas iesākumam

Es nostājos Jēzus Nācarieša, miesā atnākušā Dieva Dēla, Krusta pakājē un apklāju sevi ar Viņa dārgajām Asinīm. Mani apspīd Viņa gaisma. Es lūdzu Dieva Jēra Asins aizsardzību kā sev, tā visiem šeit klātesošajiem. Lai Viņa Asinis mūs šķīstī no mūsu grēkiem un vainām un pasargā mūs no ikviena ļaunuma, uzbrukuma un tumsības gara iespaida! Lai Jēzus Asinis apklāj arī manu ģimeni, manus draugus, paziņas, namu, mantu un visu, kas man pieder. Lai Dieva Gars mani sedz ar visspēcības vairogu. Lai Viņš atklāj šai vietā Kristus uzvaru! Lai Viņš aizraida sātanu projām no mums un aizliedz darboties ikvienam dēmoniskajam garam - nemiera cēlājam. Lai viss, ko mēs teiksim un darīsim, nāk no Svētā Gara iedvesmas un pamudinājuma! Kungs Jēzu, ar Savu vissvēto Vārdu, ar vissvētākās Jaunavas Marijas nopelniem un visu svēto, mūsu svēto aizbildņu un sargeņģeļu aizbildniecību pasargā mūs no ikvienām briesmām un ikvienas ļauno garu nekrietnības. Lai Jaunava Marija mūs apsedz ar savu Visaugstās eņģeļu valdnieces apmetni un ieved mūs augšāmpieceltā Kristus uzvarā. Svētais ercenģeli Miķeli, "aizsargā mūs šajā cīņā… esi mūsu palīgs pret dēmona ļaunumu un slazdiem. Lai Dievs atņem viņam jelkādu varu kaitēt jebkuram no šeit klātesošajiem".

Es ietērpjos Dieva bruņās, lai pretotos velna darbiem (Ef 6, 14 - 18). Apjozies ar patiesības jostu, apvilcis taisnības bruņas, dedzīgi dodamies uz priekšu, lai sludinātu miera Evaņģēliju, galvā uzlicis pestīšanas bruņu- cepuri, aizsedzies ar ticības vairogu, ar kura palīdzību varu apdzēst visas Ļaunā ugunīgās bultas, bruņojies ar Svētā Gara, Dieva Vārda zobenu, lai uzbruktu Ienaidnieka nocietinājumiem, pacēlis rokas, lai slavētu un pielūgtu savu Dievu, es ieņemu pozīcijas kaujas laukā, bezbailīgi kā Dāvids, kad viņš gāja cīņā ar Goliātu, Jēzus - uzvarētāja, ķēniņu Ķēniņa, kurš sēž ^ Dieva Tēva tronī, - vārdā. y

^ Tāpēc, pamatojoties uz savu - kristieša un Jēzus mācekļa - auto- ritāti, es jums aizliedzu, dēmoniskie gari, nešķīstie gari, runāt caur kādu no klātesošajām personām. Šīs sapulces vadību es uzticu vienīgi Svē- Vtajam Garam. ĀMEN! y

6. lūgšana : DROŠĪBA UN PAĻĀVĪBA KUNGĀ - 27. (26.) psalms

Kungs - mana gaisma un mans glābiņš, no kā man bīties? Kungs - manas dzīvības patvērums, no kā man baiļoties? Kad ļaundari nāk man virsū ēst manu miesu, Pretinieki un naidnieki mani, tie paklūp un krīt. Kaut apmetīsies pret mani karapulks, mana sirds nebīsies, Kaut celsies pret mani karš, ir tad es paļaušos… Kungs paglabās mani zem Sava jumta ļaunā dienā, Viņš slēps mani Savas telts slēpnī, klintī Viņš cels mani. Un nu veikšu naidniekus, kas lenc mani.

Es ceru uz Kungu, esmu stiprs ar Kunga spēku, nezaudēju drosmi un paļaujos.

"Kungs Jēzu Kristu, Tu mums esi devis ne baiļu, bet spēka, mīlestības un savaldības Garu" (2Tim 1,7). Tu nemitīgi mums atkārto: "Kādēļ jūs bīstaties, mazticīgie?" (Mt 8,26). Arī tagad Tu man saki: "Nebīsties, tikai tici" (Mk 5,36), "jo Dievam viss ir iespējams, un visa vara Man dota debesīs un virs zemes" (Mt 28,18).^

Kungs, mans Dievs, Tava uzticība man ir vairogs un bruņas. Es nebīšos nedz nakts briesmu, nedz likstu, kas uzbrūk dienvidū (Ps 91,4-6). Nekas nevar iznīcināt manu drošību Jēzū Kristū, manā Kungā un mācītājā. Mani nesatrauc neviens ienaidnieka izaicinājums, nekas no tā, ko manas ausis dzird vai acis redz.

"Svētā Gara spēkā un Jēzus Vārdā es aizdzenu no sevis ikvienu baiļu garu. Esmu brīvs no nomāktības un bažām, nebaidos vairs ne no kā, jo mani stiprina Tava taisnība (Is 54,14), un Tu mani balsti ar Savu visspēcīgo labo roku (Is 41, 10).""3

Slava Tev, Kungs, mana gaisma un mana pestīšana. Amen.

III. APLIECINĀT SAVU TICĪBU Dieva Vārds

-   "Bez ticības nav iespējams Dievam patikt" (Ebr 11, 6).

-   'Tā kā mums ir augstais priesteris Jēzus, Dieva Dēls, kas debesi caurstaigājis, tad turēsimies pie apliecināšanas" (Ebr 4, 14).

7. lūgšana : ES TICU UZ VIENU DIEVU

Es ticu uz vienu Dievu, visvareno Tēvu, debesu un zemes, visa redzamā un neredzamā Radītāju.

Es ticu uz vienu Kungu Jēzu Kristu, Vienpiedzimušo Dieva Dēlu, pirms visiem mūžiem no Tēva dzemdinātu, Dievu no Dieva, Gaismu no Gaismas, patiesu Dievu no patiesa Dieva, dzemdinātu, ne radītu, kuram tā pati daba, kas Tēvam, un caur kuru viss ir radīts, un kurš mūsu dēļ un mūsu pestīšanas labā ir nācis no debesīm, iemiesojies caur Svēto Garu no Jaunavas Marijas un tapis cilvēks, krustā sists par mums Poncija Pilāta laikā, cietis un apbedīts, trešajā dienā augšāmcēlies, kā pravietots Rakstos, uzkāpis debesīs, sēž pie Tēva labās rokas un atkal godībā atnāks tiesāt dzīvos un mirušos, un Viņa valdīšanai nebūs gala.

Es ticu uz Svēto Garu, Kungu un Atdzīvinātāju, kas no Tēva un Dēla iziet, kas ar Tēvu un Dēlu tiek vienādi pielūgts un slavēts, kas ir runājis caur praviešiem.

Es ticu vienai, svētai, katoliskai un apustuliskai Baznīcai, es atzīstu vienu kristību grēku piedošanai, gaidu mirušo augšāmcelšanos un dzīvi nākamajā mūžībā. Amen!

Kunga lūgšana

"Cīņā ar tumsības varām ikvienam kristietim dots viens un tas pats lūgšanas spēks, ar kuru viņš vēršas pie Dieva un izmanto Kunga Lieldienu uzvaru. Mācot Tēvs mūsu, Jēzus mums devis izcilu paraugu lūgšanai, kas atbrīvo no jebkāda ļaunuma."[53]

-     lūgšana : TĒVS MŪSU, KAS ESI DEBESĪS

Tēvs mūsu, kas esi debesīs, svētīts lai top Tavs Vārds, Lai atnāk Tava valstība, Tavs prāts lai notiek kā debesīs, tā arī virs zemes.

Mūsu dienišķo maizi dod mums šodien

Un piedod mums mūsu parādus, kā arī mēs piedodam saviem parādniekiem.

Un neieved mūs kārdināšanā, bet atpestī mūs no Ļaunā (Mt 6,9 -13). Jo Tev pieder valstība, spēks un gods mūžīgi mūžos. AMEN!

-     lūgšana : SLAVAS LITĀNIJA DIEVAM, MŪŽĪGAJAM TĒVAM

■ DIEVS - VISVARENAIS RADĪTĀJS

Dievs visvarenais Tēvs, debesu un zemes Radītāj (Is 45,1 8),

GODS UN SLAVA TEV! Dievs Tēvs, pasaules Radītāj un Pestītāj (Is 45, 15), Dievs Tēvs, kura godība atspīd pār visu zemi (Ps 57, 12), Dievs Tēvs, Ķēniņ, visu būtņu visaugstais Valdniek (1 Hr 29, 11), Dievs Tēvs, vienīgais Kungs, bez kura nav cita Dieva (AtL 6, 4), Dievs Tēvs, Pirmais un Pēdējais (Is 44, 6), Alfa un Omega (Atkl 1,8),

Dievs Tevs, kas esi, kas biji un kas nac (Atkl 1, 4),

GODS UN SLAVA TEV!

Dievs Tēvs, mūsu Mūžīgais Dievs (Is 40, 28),

Dievs Tēvs, vienīgais, taisnīgais un Glābēj (Is 45, 21),

Dievs Visaugstais Tēvs, Krāšņuma Dievs (Ps 145, 5),

Dievs Tēvs, kurš dāvā Gudrību (Sak 2, 6),

Dievs Tēvs, kam pieder bagātība un godība (1 Hr 29, 12),

Dievs Tēvs, kurš glāb un atbrīvo,

Dievs Tēvs, kurš dari zīmes un brīnumus (Dan 6, 28),

Dievs Tēvs, kuram nekas nav neiespējams (Lk 1, 37),

Dievs Tēvs, Visuvaldītāj, lieli un brīnišķīgi ir Tavi darbi (Atkl 15, 3), "

Dievs Tēvs, Kungs, kuram uzgavilē visa zeme (Ps 100,1 - 2),

Dievs Tēvs, kuru n;iks pielūgt tautas (Atkl 15, 3-5),

Dievs Tēvs, kura priekšā locīsies ikviens celis (Is 45, 23),

■ DIEVS - MĪLESTĪBA UN MAIGUMS

Ābrahama Dievs, īzāka Dievs, Jēkaba Dievs (Izc 3,6),

MĒS TEVI SLAVĒJAM!

Dievs, mūsu Tēvs, mūsu Atpestītāj (Is 63, 16),

Dievs Tēvs, kurš esi mīlestība un kurš mūs mīli Oņ 3, 16; 16, 27), "

Dievs, mūsu Kunga Jēzus Kristus Tēvs,

Dievs Tēvs, kurš mīlēji pasauli un devi Savu Dēlu Jēzu Oņ 3, 16),

Dievs Tēvs, kura vaigu mēs redzam Jēzū Kristū Oņ 10, 30),

Dievs, dzīvais Tēvs, kura mīlestība ir mūžīga (Dan 6, 27),

Uzticīgais, labais un līdzcietīgais Dievs (Lk 3,22),

APŽĒLOJIES PAR MUMS! Žēlsirdīgais Dievs, kurš nekad neaizmirsti Savu derību (AtL4, 31), " Kungs Dievs, kura takas ir mīlestība un patiesība (Ps 25, 10), Maiguma un iežēlošanās Dievs, kurš esi gauss dusmās, bet dāsns žēlastībā.

Dievs, mūsu Tēvs, stipra ir Tava mīlestība uz mums, un mūžīga ir Tava patiesība,

Dievs, Visaugstais Tiesnesi, pie kura atrodam piedošanu (Ps 130, 4), "

Djevs Tēvs, kurš izpēti sirdis un nieres (Ps 62, 13),

APŽĒLOJIES PAR MUMS! Dievs Tēvs, kurš dari mūs nevainīgus Tavā priekšā (Dan 6, 23), Dievs Tēvs, kurš piedod mūsu grēkus un dziedini mūsu vainas (Ps 103, 3),

Dievs Tēvs, kurš redzi mūsu postu un ieklausies mūsu saucienos (Izc 3, 7),

Dievs Tēvs, Tava žēlastība ik rītu ir jauna (Rdz 3, 23), Visaugstais Dievs, kas esi labs pret nepateicīgajiem un ļaunajiem (Lk 6, 35),

Dievs, mūsu Tēvs, Tu vienīgais esi labs, slava Tev (Mk 10, 18), Dievs Tēvs, kurš steidzies uzklausīt mūsu lūgšanas (Is 65, 24), Trīskārt svētais Dievs, kuram netīk iznīcināt (Os 11, 9), Dievs Tēvs, dzīvo Dievs (Mt 22, 32),

Dievs Tēvs, kurš nevēlies grēcinieka nāvi, bet gan viņa atgriešanos. Dievs Tēvs, pacietības un ikviena iepriecinājuma Dievs (Rom 15, 5), Dievs Tēvs, kurš saskaiti mūsu galvas matus un savāc mūsu asaras (Ps 56, 9),

Dievs Tēvs, kurš pievērs skatienu nabagajam un pazemotajam (Is 66, 2),

Dievs Tēvs, kurš uzturi atraitni un bāreni (Ps 146, 9), Dievs, Visaugstais Tēvs, Tu esi pazemība (Francisks no Asīzes), Dievs Tēvs, kurš piepildi savu mīļo labumiem, kamēr tas guļ (Ps 127, 2),

Dievs Tēvs, kurš gādā par ikvienu mūsu vajadzību (Fil 4, 19), Dievs Tēvs, kurš atmaksā ikvienam pēc tā darbiem (Rom 2, 6),

■ BRĪNIŠĶĪGAIS DIEVS, KURŠ ATBRĪVO UN UZTUR

Dievs Tēvs, kurš visu padari caur Savu Garu (Zah 4,6 b),

ESI SLAVĒTS!

Dievs Tēvs, kurš bagātīgi izlej Savu Garu (Tit 3, 6), Dievs Tēvs, kurš esi izlējis Svēto Garu mūsu sirdīs (Rom 5, 5), Dievs Tēvs, kurš atdod dzīvību izkaltušajiem kauliem (Ez 37, 9), Dievs Tēvs, bez kura mēs nekā nespējam darīt Qņ 15, 5),

Dievs Tevs, kurš visu esi darījis musu laba (Ps 138, 8; 57, 3),

ESI SLAVĒTS!

Dievs Tēvs, kuram labpaticis dot mums Valstību (Lk 12, 32),

Dievs Tēvs, Stiprais, Varenais, daudzējo Dievs, SLAVA TEV!

Dievs Tēvs, mūsu Klints, mūsu vairogs, mūsu Atbrīvotāj (Ps 18, 3), "

Dievs Tēvs, mūsu palīgs un atbalsts (Ebr 13, 6),

Dievs - Gans, kurš izglāb Savas avis (Ez 34, 22),

Dievs Tēvs, kurā ir taisnība un spēks (Is 45, 24),

Dievs Tēvs, kurš mūs izglāb no nelaimes,

Dievs Tēvs, kurš mūs atbrīvo no bailēm (Ps 107, 13),

Dievs Tēvs, atbrīvošanu Dievs (Ps 68, 21),

Dievs, mūsu Tēvs, kurš atpestī mūs no Ļaunā (Mt 6, 13),

Dievs Tēvs, kura Spēks mūsu nespēkā varens parādās (2 Kor 12, 9), "

Dievs Tēvs, kurš mums saki: "Nebīsties, es esmu ar tevi" (Is 41,13), "

Dievs Tēvs, kurš mūs paslēp Savu spārnu pavēnī (Ps 57, 2),

■ DIEVS - MŪSU PRIEKS

«

Dievs Tēvs, kurš gavilē priekā un mums dejo (Sof 3,17),

MĒS TEVI PIELŪDZAM! Dievs, Mūžīgais Tēvs, Tavs prieks ir mūsu stiprais patvērums (Neh8, 10),

Paldies, Tēvs, ka esi mūs darījis par Dieva bērniem Oņ 1, 12), Dievs Tēvs, kurš velc mūs pie Jēzus Kristus Oņ 6, 44), Paldies, Tēvs, ka esi pagodinājis Savu Dēlu Jēzu Oņ 12, 28),

MĒS TEVI MĪLAM UN TEVI PIELŪDZAM! Paldies, Tēvs, ka esi nodevis visu varu Jēzum (Mt 28, 18), Dievs Tēvs, Tavs Vārds ir patiesība,

MĒS TEVI MĪLAM UN TEVI SLAVĒJAM! Dievs Tēvs, Tu esi Gaisma (1 Jņ 1, 5), Tev, Kungs Dievs, valdīšana, vara un gods, Dievs, mans Tēvs, es gribu Tev dziedāt visu mūžu (Ps 104, 33), Dievs, mans Dievs, Tu esi svētību Dievs,

MĒS TEVI PIELŪDZAM!

Mūžīgais Tēvs, kurš sūtīji Dieva Jēru nocelt pasaules grēku,

apžēlojies par mums, Kungs! Mūžīgais Tēvs, kurš sūtīji Savu Dēlu Jēzu Kristu atpestīt visus cilvēkus,

klausi mūs, Kungs! Mūžīgais Tēvs, kurš atbrīvoji mūs ar Upurjēra asinīm,

uzklausi mūs, Kungs!

Lūgsimies:

Mūžīgais Tēvs, mēs Tev upurī veltījam šo slavas, mīlestības un pielūgsmes litāniju kā pateicību par visiem Taviem darbiem. Dari mūs par miera nesējiem.

Piepildi mūsu sirdis ar Savu Mīlestības Garu. Atbrīvo mūs no ikviena ļaunuma un atklāj mums Savu maigumu. Vienotībā ar Bezvainīgo Marijas Sirdi mēs piesaucam Tavu žēlsirdību caur Jēzu Kristu, Vienpiedzi- mušo, kurš ar Tevi dzīvo un valda Svētā Gara vienībā, tagad un mūžīgi mūžos. Amen. Alleluja!

IV. SLAVĒT UN UZŅEMT SVĒTO GARU Dziesma

Var iesākt ar kādu dziesmu, kurā piesaucam Svēto Garu, piemēram:

•   Veni Creator

•   Nāc, Kunga Gars, nāc

•   Dieva Gars, dzīvības dvaša

•   Ak, dzīvā Dieva Gars

•   Dieva Gars, nāc pār mums…

10. lūgšana : SVĒTĀ GARA SEKVENCE

Nāc pie mums, Dievs Svētais Gars, Liec, lai Tavas gaismas stars Atmirdz mūsu dvēselēs.

Savus ļaudis apgaismo, Žēlastību atjauno, Mūsu sirdis iemājo.

Dieva Gars Vissvētākais, Prieka avots cēlākais, Dvēselei miers jaukākais.

Darbā, lūdzam, stiprini, x Nogurumā spirdzini,

Bēdu laikā mierini.

Dievs, ar savu spožumu Piepildi sirds dziļumus Tiem, kas tic un Tevi lūdz.

Kungs, bez Tavas svētības Nav nekādas cerības Mums no grēka pacelties.

Mazgā to, kas ir aptraipīts manī, - ar Kristus Asinīm,

Veldzē to, kas izkaltis garā, - ar ūdeni no Kristus sāna,

Dziedini to, kas ievainots manā dzīvē, - ar Jēzus svētajām Brūcēm.

Mīkstini to, kas sastindzis manā prātā, - ar Tavu visspēcīgo svaidījumu, Sasildi to, kas ir salts manā sirdi, - ar Tavas mīlestības liesmu, Iztaisno to, kas kropls manos spriedumos, - ar Tavas patiesības spožumu.

Dāvā visiem ticīgiem, Labas gribas cilvēkiem Savas debess dāvanas.

Dod mums dzīvi svētīgu, Nāves stundu mierīgu, Svētlaimīgu mūžību. Āmen.

*

PAUZE. KLUSUMS Lūgšana mēlēs

Lūgsimies:

Svētais Gars, mans Kungs un mans Dievs, Tu esi Kungs, kurš dāvā dzīvību, dievišķo svētību dalītājs. Atklāj Savu spēku manā būtnē. Atjauno manī Savas žēlastības dāvanu. Tu esi mani darījis par Dieva bērnu Jēzū, Vienpiedzimušajā Dēlā. Nāc pār mani tagad, Kunga Gars. Amen.

11. lūgšana : SVĒTĀ GARA LITĀNIJA

Dievs Tēvs no debesīm, Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, Dievs Svētais Gars, Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

Svētais Gars, kurš izej no Tēva un Dēla, Svētais Gars, kurš esi Kungs,

Svētais Gars, no kura Jēzus tika ieņemts Jaunavas Marijas klēpī, Svētais Gars, ikvienas žēlastības Avots, Gudrības un Saprāta Gars, Padoma un Spēka Gars, Zinību un Dievbijības Gars, Dieva bijāšanas Gars, Ticības, Cerības un Mīlestības Gars, Taisnības un Svētuma Gars, Patiesības un Gaismas Gars, Tēva un Dēla dāvana,

Apžēlojies par mums! Apžēlojies par mums! Apžēlojies par mums! Apžēlojies par mums!

NĀC MŪSOS!

Gars, kurš no Augšienes nonāci pār apustuļiem, Nemaldības Gars, kurš vadi Baznīcu, Dieva pieņemto bērnu Gars, Dedzīgā mīlestība, kas izlieta mūsu sirdīs, Svētais Gars, kurš iedves mums labo,

Svētais Gars, kurš mūs novērs no Ļaunā, NĀC MŪSOS!

Svētais Gars, kurš pasargā mūs no dēmona,

Svētais Gars, kurš atbrīvo mūs no kārdinājumiem,

Svētais Gars, kurš mūs dziedini un šķisti,

Svētais Gars, kurš padari mūs par Savu Svētnīcu,

Svētais Gars, kurš vērs mūsu uzmanību uz eņģeļu pamudinājumiem,

Gars, kurš iedvesmo mūs uz patiesu lūgšanu,

Pielūgsmes un slavēšanas Gars,

Aizlūgumu un svētības Gars,

Paļāvības un uzticēšanās Gars,

Lēnprātības un pazemības Gars,

Žēlsirdības un pacietības Gars,

Maiguma un līdzcietības Gars,

Mierinājuma un prieka Gars

Svētais Gars, kurš esi mūsu vienīgais spēks,

Atbrīvošanas un uzvaras Gars,

Svētais Gars, mūsu Kungs un mūsu Dievs,

MĒS TEVI PIELŪDZAM UN TEVI MĪLAM!

Svētais Gars, kurš mīli mūs, * Uzklausi mūsu lūgšanu!

Svētais Gars, kuru mēs apbēdinām, Piedod mums.

Lūgsimies:

Vislabais Tēvs, caur Jēzu Tu apsolīji, ka neviens, kurš ar bērna paļāvību lūgs Tavu Svēto Garu, nepaliks kaunā (Lk 11, 13). Mēs Tev pateicamies par svēto dāvanu, kuru Tu mums sniedz, un vienotībā ar šo dievišķo Garu mēs veltījam Tev pasauli un savu dzīvi tāpat kā Jēzus pie krusta. AMEN.

V. UZKLAUSĪT DIEVA VĀRDU

Sājā posmā var pasludināt Dieva Vārdu, izmantot to šai pamudinājuma uzrunai, lai stiprinātu ticību uz Dieva atbrīvojošo Spēku vai apcerētu to, ko Kungs dara mūsu labā. Vēl ir labi dažus Bībeles pantus iemācīties no galvas un tos izlietot, lai cīnītos ar meliem, kurus sātans sēj mūsu domās.

Bībeles tekstu piemeti:

Psalmi:

3. - Vajāta taisnīgā rīta sauciens

* 6. - Lūgšana pārbaudījumā

16. - Kungs, mana mantojuma tiesa

22. - Taisnīgā ciešanas un cerība

25. - Lūgšana briesmās

27. - Dieva tuvumā nav baiļu

34. - Dievišķās taisnības slavinājums

51. - Apžēlojies par mani, Dievs, Savā labvēlībā

91. - Zem dievišķajiem spārniem

103. - Dievs ir mīlestība t_

121. - Izraēla sargs 124. - Izraēla Glābējs

Jaunā Derība

Mateja 12, 22 - 32: Jēzus un Belcebuls

Marka 5, 1 - 20: Geraziešu apsēstais

Marka 9, 14 - 29: Apsēstais krītamās kaites slimnieks

Marka 16, 15 - 18: Evaņģēlija sludināšana un zīmes

Lūkas 4, 31 - 37: Jēzus izdziedina apsēsto

Lūkas 10,17 - 20: Par ko apustuļiem jāpriecājas

Apustuļu darbi 16, 16 - 18: Pāvils izdzen zīlēšanas garu

Efeziešiem 2,1 - 10: Pestīšana Kristū tiek dāvāta bez mūsu nopelna

1 Jāņa 4, 1 - 6: Jāsargājas no antikristiem un pasaules

Atklāsmes 20, 7 - 10: Otrā eshatoloģiskā cīņa

■ SAGATAVOJOT ATBRĪVOŠANU

12. lūgšana : SAUCIENS PĒC DIEVIŠĶĀS PALĪDZĪBAS

Žēlo mani, Dievs, jo cilvēki mīda mani, Uzbrucēji žņaudz mani augu dienu! Mīdi manus naidniekus augu dienu! Augu dienu tie sagroza manus vārdus,

Viss, ko tie izdomā, - man par ļaunu! Tie sazvērējas, tie uzglūn, tie dzen man pēdas - Tā tie kāro pēc manas dzīvības. (Ps 56, 2 - 3. 6 - 7) Tīklu tie izlika maniem soļiem - nomākta mana dvēsele! Bedri tie izraka man priekšā - tanī tie iekrita. (Ps 57, 7) To vienu zinu, ka Dievs - par mani! (Ps 56, 10) Uz Dievu - es slavinu Viņa vārdu! - uz Dievu es paļaujos. Es nebaidos - ko var miesa man padarīt? (Ps 56, 5) Žēlo mani. Dievs, žēlo mani - mana dvēsele tveras pie Tevis, Un Tavu spārnu ēnā es patveršos, kamēr posts paiet. Es saucu visaugstajam Dievam, Dievam, kas visu piepilda man! Tas sūtīs no debesīm un glābs mani, Nonievās tos, kas mīda mani. Dievs sūtīs žēlastību un patiesību! (Ps 57, 2-4) Uz Dievu - es slavinu Viņa vārdu! - uz Dievu es paļaujos. Es nebaidos - ko var miesa man padarīt? (Ps 56, 5) Pacelies pār debesīm, Dievs, pār visu zemi - Tava godība! (Ps 57,6) Pavēli, Dievs, Savā varenībā! (Ps 68, 29) Lai ceļas Dievs, lai pašķīst Tā ienaidnieki, Tie, kas nīst Viņu, lai bēg no Viņa! Kā dūmus aizpūš, Tu aizpūt tos! Dievs mums - glābšanas Dievs, Dievs tas Kungs mūs izglābs no nāves (Ps 68, 2-3. 21) Baiss Tu, Dievs, Savās svētnīcās, Izraēla Dievs! Dod spēku un tvirtumu Savai tautai! (Ps 68,36) Atbildi man, Kungs, mans Dievs! Dod gaišumu acīm, lai nemiegu nāvē! Lai neteic mans naidnieks: pieveicu šo! - Lai nelīksmo pretinieki, kad klūpu.

Bet es Tavai žēlastībai uzticos, līksmo mana sirds, kas Tevis glābta!

Es dziedāšu Kungam, jo Viņš dāsns man! (Ps 13, 4-6)

Lai apžēlo Dievs mūs un svētī,

Viņa vaigs lai atmirdz pār mums!

Slavēts lai Kungs, mana Klints!

Viņš vingrina manas rokas kaujai, manus pirkstus - karam,

Mans aizgādnis un mans cietoksnis, Mans patvērums un glābējs mans, Mans vairogs, Viņš, pie kura tveros. (Ps 144,1-2) Gods lai ir Tēvam un Dēlam, un Svētajam Garam, Dievam, kurš ir, kurš bija un kurš nāk. Mūžīgi mūžos. Amen.

13. lūgšana : JĒZUS ASIŅU UZVARAS LITĀNIJA

Es slavēju Dieva Jēra dārgās Asinis,

kas dziedina manas miesas vainas. Es slavēju Dieva Jēra dārgās Asinis,

kas dziedina manas dvēseles vainas. Es slavēju Dieva Jēra dārgās Asinis, kas dziedina mana gara vainas.

Es pielūdzu Jēra Asinis to piedodošajā spēkā. Es pielūdzu Jēra Asinis to dziedinošajā spēkā. Es pielūdzu Jēra Asinis to šķīstījošajā spēkā. Es pielūdzu Jēra Asinis to atjaunojošajā spēkā. Es pielūdzu Jēra Asinis to aizsargājošajā spēkā. Es slavēju Jēzus Asinis, kas apklāj visus manus grēkus un šķīstī mani no tiem.

Es slavēju Jēzus Asinis, kas atbrīvo mani no jebkādas verdzības. Es slavēju Jēzus Asinis, kas ir spēcīgākas nekā manas iznīcīgās asinis. Es slavēju Jēzus Asinis, kas pārveido mani pēc Viņa līdzības. Es slavēju Jēzus Asinis, kas mani dara par jaunu radījumu.

Slava Jēzus Kristus Asinīm, kas atbrīvo mani no Jaunuma spēkiem. Slava Jēzus Kristus Asinīm, kas uzvar manus ienaidniekus. Slava Jēzus Kristus Asinīm, kas pasargā mani no sātana viltībām. Slava Jēzus Kristus Asinīm, kas mani ietērpj baltās drānās Jēra kāzām. Slava Jēzus Kristus Asinīm, kas visu dara jaunu. Amen! Alleluja!

(Pec Bazileas Slinkas)

VI. LITĀNISKĀS ATBALSTA LŪGŠANAS

•    SVĒTO SADRAUDZĪBAS ATBALSTS

Pirms ķeraties pie pašas atbrīvošanas lūgšanas, ieteicams ilgstoši lūgt litāniskās lūgšanas, kurās uzrunājat Kristu vai svētos. Svētās Jaunavas Marijas un svēto atbalsts ne vien stiprina jūsu lūgšanu, bet ari vājina nešķīsto garu pretestību un atvieglo atbrīvošanu. Ja jūsu tuvumā atrodas kristiešu komanda, kas jūs atbalsta, pirms atbrīvošanas un tās laikā skaitot rožukroņi vai litānijas, gaisotne kļūst ļoti labvēlīga atbrīvošanai.

•    MARIJAS AIZBILDNIECĪBA

"Marija, "eshatoloģiskais Baznīcas attēls", ir ar mums kā neviens cits, un līdz ar viņu - eņģeļi un svētie. Vienīgais, ko mums sniedz gavilētāja Baznīca, ir tieši aizbildniecība līdz pat Pestīšanas vēstures noslēgumam, kuru svētais Pāvils mums ataino kā "cīņu" ar naidīgajiem spēkiem un kā aizbildniecību (1 Kor 15,24; Rom 8, 34; Ebr 7,25; 9,24). Garīgā vienotība ar Mariju mums, Baznīcas ticīgajiem, ir neaizskaramības un atbrīvošanas ķīla garīgajā cīņā, kas mums jāizcīna šīs zemes virsū."[54]

IETEIKUMI

Nav jālasa visas šeit minētās litānijas.

Izvēlieties, ļaudamies Svētā Gara iedvesmai.

14. lūgšana : DAŽĀDAS LITĀNIJAS

•    Svētās Jaunavas litānija

•    Atbrīvošanas Dievmātes litānija

•    Rožukronis ar apcerēm (paši varat sameklēt kādu tekstu apcerei)

•    Visu svēto litānija

•    Svētā Jāzepa litānija

•    Svētā Jāņa Marijas Vianeja litānija

•    Svētās Terēzes no Bērna Jēzus litānija

•    Svēto Pētera un Pāvila litānija

•    Svēta ercenģeļa Miķeļa litānija

•    Svētā Rafaela litānija

•    Lūgšana sargeņģelim

SVĒTĀS JAUNAVAS LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesim,

apžēlojies par mums!

Dievs Dēls, pasaules Pestītājs,

apžēlojies par mums!

Svētais Gars,

apžēlojies par mums!

Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

•k

apžēlojies par mums!

Svētā Marija,

lūdz par mums!

Svētā Dieva Dzemdētāja,

lūdz par mums!

Svētā jaunavu Jaunava,

lūdz par mums!

Jēzus Māte,

lūdz par mums!

Kristus Māte,

lūdz par mums!

Pestītāja Māte,

lūdz par mums!

Kunga Māte,

lūdz par mums!

Bez iedzimtās vainas ieņemtā Māte,

lūdz par mums!

Visskaidrākā Māte,

lūdz par mums!

Visšķīstākā Māte,

lūdz par mums!

Nevainīgā Māte,

lūdz par mums!

Allaž jaunavīgā Māte,

lūdz par mums!

Vismīļākā Māte,

lūdz par mums!

Brīnišķā Māte, Laba Padoma Māte, Skaistās Mīlestības Māte, Žēlsirdības Māte, Cerības Māte, Baznīcas Māte, Visu cilvēku Māte, Starp visām mātēm svētītā Māte, Žēlastības pilnā Jaunava, Vissvētākā Jaunava, Vispazemīgākā Jaunava, Visnabadzīgākā Jaunava, Visticīgākā Jaunava, Vispaklausīgākā Jaunava, Lūdzēja Jaunava, Visapdomīgākā Jaunava, Visuzticīgākā Jaunava, Cietēja Jaunava, Godināšanas cienīgā Jaunava, Slavas cienīgā Jaunava, Līksmojošā Jaunava, Spēcīgā Jaunava, Labsirdīgā Jaunava,

Starp visām jaunavām svētītā Jaunava,

*

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mumsJ

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

lūdz

par

mums!

ludz par mums!

Jaunā Ieva, Sionas meita, Apsolījuma mantiniece, Kunga kalpone, Dieva pilsēta, Gudrības mājoklis, Dievišķā svētuma spogulis, Mūsu līksmības cēlonis, Svētā Gara templis,

Godības pilnais mājoklis, Dievam veltītais mājoklis, Mistiskā roze, Dāvida tornis, Ziloņkaula tornis, Zelta nams,

Jaunās Derības šķirsts, Debesu vārti, Rita auseklis,

Pasaules spožums, i

Starp visām sievietēm svētītā sieviete,

Žēlastību vidutāja,

Konsekrēto atbalsts,

Sievu paraugs,

Slimnieku veselība,

Grēcinieku patvērums,

Noskumušo iepriecinātāja,

Apspiesto aizstāve,

Kristīgo palīdzība,

Pastāvīgās palīdzības Dievmāte,

Septiņu sāpju Dievmāte,

Lurdas Dievmāte,

Karmela kalna Dievmāte,

Rožukroņa Dievmāte,

Svētās Sirds Dievmāte,

Dievisķās Apredzības Dievmāte,

*

lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums!

lūdz par mums! lūdž par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums!

Debesis uzņemtā Karaliene, Eņģeļu Karaliene, Ercenģeļu Karaliene, Patriarhu Karaliene, Praviešu Karaliene, Apustuļu Karaliene, Mocekļu Karaliene,

lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums!

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

saudzi mūs, Kungs, Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

uzklausi mūs, Kungs, Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums, Kungs.

Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

*

Lūdz par mums, svētā Dieva Dzemdētāja, Lai mēs Kristus solījumu cienīgi topam.

Lūgsimies:

Biktstēvu Karaliene, Garīgo ganu Karaliene, Misionāru Karaliene, Baznīcas mācītāju Karaliene, Jaunavu Karaliene, Konsekrēto Karaliene, Ticīgo Karaliene, Nabagu Karaliene, Visu svēto Karaliene, Nākamās pasaules Karaliene, Miera un izlīguma Karaliene, Ģimeņu Karaliene, Misiju Karaliene,

Kungs Jēzu, mēs tikko skatījām brīnumus, ar kuriem Tu Mariju, Savu Māti un mūsu Māti, bagātu darīji. Ar Savu slavas pilno aizbildniecību dāvā mums tagad žēlastību dzīvot lielākā uzticībā Tavam Svētajam Garam, baudīt dvēseles un miesas veselību un līdz ar Mariju un Tavu Baznīcu reiz dalīties mūžīgajā svētlaimē. Amen!

Svētā Marija, Atbrīvošanas Dievmāte,

Svētā Marija, Uzvaru Dievmāte,

Svētā Marija, kuru apēnoja Visuvarenā Spēks,

Svētā Marija, vēl drosmīgākā par Esteri un Judīti,

Svētā Marija, kuras Dēls sadragāja sātana galvu,

Saulē tērptā sieviete, sātana uzbrukumiem nepieejamā,

Svētā Marija, kura mūs pasargā no niknā pūķa,

Svētā Marija, grēcinieku Patvērums,

Svētā Marija, nespēcīgo Atbrīvotāja un pestīšana,

Svētā Marija, izmisušo Cerība,

Svētā Marija, kas Jānim Kristītājam liki līksmībā

sakustēties,

Svētā Marija, kas palīdzēji, lai Elizabetei būtu

laimīgas dzemdības,

Svētā Marija, grūto sieviešu sargātāja,

Svētā Marija, kas palīdzi sievietēm dzemdību sāpēs,

lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par lūdz par

mums! mums! mums! mums! mums! mums! mums! mums! mums!

mums

ludz par mums!

lūdz par mums! lūclz par mums! lūdz par mums! lūdz par mums!

ATBRĪVOŠANAS DIEVMĀTES LITĀNIJA

apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums!

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesīm, Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, Dievs Svētais Gars, Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

Svētā Marija, abortēto bērnu mierinātāja,

Jaunava Marija, atbrīvo mūs!

No sātana varas un kārdinājumiem, No elku un maldu mācību vilinājuma, No dēmoniskas atkarības, No tumsības gara postošajiem maldiem, No burvju un okulto skolotāju uzbrukumiem,

No līgumiem ar velnu, kuri cilvēkus dara par sātana vergiem,

Jaunava Marija, atbrīvo mūs!

No elkdievības, spiritisma un sātanisma, No sektām, buršanas un slepenām apvienībām, No zīlēšanas un viltus pareģojumu slazdiem, No viltus redzējumiem un maldinošiem sapņiem, No visiem lāstiem, No burvībām un maģijas,

No nāves gara, kas noved pie pašnāvības un slepkavības,

No buršanas izraisītām slimībām,

No nelaimēm un iznīcības,

No bada, vardarbības un kara,

No nāvējošām katastrofām,

No lipīgām slimībām,

No neauglības, kuras cēlonis ir buršanā,

No visa, kas apdraud bērnus mātes miesās,

No smagām dzemdībām,

No mūsu bērnības traumām,

No perversijām, kuru upuri ir bērni,

No dvēseles bailēm un miesas kaitēm,

No dzimtas saitēm, ar kurām saistīti dzīvie,

No mūsu tuvinieku noslēpumainiem pazušanas gadījumiem,

No aizturēm jūtu dzīvē un prāta spējās,

*

No bezdievības posta, Jaunava Marija, atbrīvo mūs!

No neticības un nāves civilizācijas vēršanās plašumā, No kārdinājuma pret ticību,

No necienīgas un svētzadzīgas komūnijas gadījumiem,

No izmisuma un bezcerības,

No baiļu gara, kas nonāvē ticību Dievam,

No remdenības kalpošanā Dievam,

No lepnības un valdītkāres gara,

No nocietināšanās grēkā,

No grēka pret Svēto Garu, No atsacīšanās piedot mūsu ienaidniekiem, No naida domām un nešķīstām domām, No dēmona slazdiem nāves stundā, No Šķīstītavas ciešanām, No mūžīgā nolādējuma,

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

piedod mums, Kungs. Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

uzklausi mūs, Kungs. Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums, Kungs.

klausi mus!

uzklausi mūs! klausi mūs!

uzklausi mus! klausi mūs!

atpestī mus no Ļauna!

Kristu, nāves uzvarētāj, Kristu, sātana uzvarētāj, Svētais Gars, atbrīvotāj, Svētais Gars, mierinātāj, Dievs Visvarenais Tēvs, Dievs Visvarenais Tēvs,

Marija, bez grēka ieņemta, ludz par mums, kas steidzamies pie Tevis.

Lūdz par mums, Atbrīvošanas Dievmāte, Lai mēs tiktu atbrīvoti no visām mokām.

Lūgsimies:

Mēs Tevi slavējam, mūsu Dievs, par Tavu mīlestību, žēlsirdību un spēku, par Jēra, Tava Dēla, mūsu Kunga Jēzus Kristus uzvaru. Mēs Tevi slavējam par mūsu māti Jaunavu Mariju. Dāvā visiem, kuri meklē viņas mātišķo patvērumu, atbrīvošanu no vainām, kas viņus nomoka; atbrīvo viņus no tumsības varas, lai viņi dzīvotu Dieva bērnu brīvībā un piedalītos augšāmceltā Jēzus triumfa gājienā. Amen!

VISU SVĒTO LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Klīstu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesim, apžēlojies par mums!

Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, apžēlojies par mums!

Dievs Svētais Gars, apžēlojies par mums!

Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs, apžēlojies par mums!

Svētā Marija, lūdz (-iet) par mums!

Svētā Dieva Dzemdētāja,

Svētā jaunavu Jaunava,

Svētie Miķeli, Gabriēl un Rafaēl,

Visi svētie Dieva eņģeļi,

Svētais Ābraham,

Svētais īzāk un svētais Jēkab,

Svētais Mozu,

Svētais Dāvid,

Svētais ījab,

Svētais Isaj un svētais Jeremij,

Svētais Elij un svētais Elisej,

Svētais Jāni Kristītāj,

Svētais Jāzep, Jaunavas Marijas līgavaini,

Visi svētie patriarhi un pravieši, Svētais Pēteri un svētais Pāvil, Svētais Andrej, Svētais Jāni un svētais Jēkab, Svētais Tom,

Svētais Sīmani un svētais Jūda, Svētais Matej, Svētais Matīs,

Svētais Barnaba, lūdz (-iet) par mums!

Visi svētie apustuļi, Svētais Lūka un svētais Mark, Svētā Marija Magdalēna, Visi svētie Kunga mācekli, Svētais Stefan,

Svētais Ignācij no Antiohijas, Svētais Polikarp no Smirnas, Svētais Justin,

Svētais Potīn un svētā Blandine,

Svētais Irenej no Lionas,

Svētā Perpetuja un svētā Felicita,

Svētais Laurencij,

Svētais Ciprian no Kartāgas,

Svētā Agnese,

Svētais Tom Beket,

Svētais Tom Mor,

Svētā Marija Goreti,

Svētais Maksimiliān Kolbe,

Svētais Kārli Lvanga,

Svētais Kisito,

Visi svētie mocekļi,

Svētais Leon Lielais,

Svētais Gregor Lielais,

Svētais Ambrozij no Milānas,

Svētais Hieronīm,

Svētais Augustiņ,

Svētais Atanāzij no Aleksandrijas, i

Svētais Bazil Lielais, Svētais Gregor no Nazianzas,

Svētais Jāni Hrizostom,

t

Svētais Hilārij no Puatjē, Svētais Mārtiņ no Tūras,

Svētais Francisk no Saies, ludz (-iet) par mums!

Svētais Pij X,

Visi svētie bīskapi un Baznīcas mācītāji,

Svētais Antonij no Ēģiptes,

Svētais Benedikt,

Svētais Bernard,

Svētais Francisk no Asīzes,

Svētais Antonij no Padujas,

Svētais Dominik,

Svētais Tom no Akvīnas,

Svētā Katrīna no Sjēnas,

Svētais Ignācij no Lojolas,

Svētais Francisk Ksaver,

Svētā Terēze no Avilas,

Svētais Jāni no Krusta,

Svētais Mārtiņ no Porres,

Svētā Roze no Limas,

Svētais Vincent no Paula,

Svētais Jāni Marija Vianej,

Svētā Bernadete Subirū,

Svētais Jāni Bosko,

Svētā Terēze no Bērna Jēzus,

Svētā Mirjama no Krustāsistā Jēzus,

Svētais Šarbel,

Visi svētie priesteri, mūki un mūķenes,

Svētā Anna, Marijas māte,

Svētā Monika,

Svētais Ludvig no Francijas,

Svētais Nikolaj no Fliē,

Svētā Elizabete no Ungārijas,

Svētā Žanna d'Arka,

Visi Dieva svētie un svētās,

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

piedod mums, Kungs. Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

uzklausi mūs, Kungs. Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums, Kungs.

Lūgsimies:

Vissvētais Tēvs, Tu zini, ka bez Tavas palīdzības mēs visi esam nabaga grēcinieki. Tomēr, pilni paļāvības uz Tava Dēla un Viņa svēto nopelniem, mēs Tevi lūdzam jau šodien padarīt mūs debesu Valstības cienīgus, kuru Tu esi mums sagatavojis kopš pasaules radīšanas, caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu. Amen.

SVĒTĀ JĀZEPA LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesim, Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, Dievs Svētais Gars, Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

Svētā Marija, Svētais Jāzep,

apžēlojies par mums apžēlojies par mums apžēlojies par mums apžēlojies par mums

lūdz par mums

Slavas pilnais Dāvida ciltsbērns, Patriarhu gaisma, Dievmātes līgavainis, Šķistais Jaunavas sargātājs, Dieva Dēla uzturētājs, Rūpīgais Kristus aizsargātājs,

Svētās Ģimenes galva, lūdz par mums!

Svētais Jāzep, taisnīgais vīrs,

Svētais Jāzep, šķīstības paraugs,

Svētais Jāzep, gudrības piemērs,

Svētais Jāzep, drošsirdīgais vīrs,

Svētais Jāzep, Dievam vienmēr paklausīgais,

Svētais Jāzep, uzticīgais Dieva kalps,

Pacietības spoguli,

Nabadzības mīlētāj,

Strādnieku priekšzīme,

Mājas dzīves košums,

Jaunavu sargs,

ģimeņu atbalsts,

Nelaimīgo iepriecinātājs,

Slimnieku cerība,

Mirstošo gādnieks,

Biedinājums ļauniem gariem,

Svētās Baznīcas aizstāvis,

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, saudzi mūs, Kungs!

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, uzklausi mūs, Kungs!

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums!

Lūgsimies:

Dievs, Tu Savā neizsakāmā gādībā esi izvēlējies svēto Jāzepu par Savas Mātes, Vissvētās Jaunavas Marijas Līgavaini, mēs Tevi lūdzam, lai tas, kuru godinām virs zemes, būtu mums par aizbildni pie Tevis debesīs, kas dzīvo un valdi mūžu mūžos. Amen!

Svētā Marija, lūdz par mums!

Svētais Jāni Marija,

Svētais Jāni Marija, jau bērnībā žēlastības skartais,

Svētais Jāni Marija, bērnišķas dievbijības paraugs,

Svētais Jāni Marija, Bezvainigās Jaunavas uzticīgais kalps,

Svētais Jāni Marija, šķīstības lilija,

Svētais Jāni Marija, Kristus ciešanu sekotāj,

Svētais Jāni Marija, mērdēšanās un gandarīšanas paraugs,

Svētais Jāni Marija, Vissvētākā Sakramenta uzticīgais pagodinātāj,

Svētais Jāni Marija, svētās nabadzības mīlētāj,

Svētais Jāni Marija, Dieva spriedumu priekšā baiļu pārņemtais,

Svētais Jāni Marija, elles mocītais,

Svētais Jāni Marija, ar debesu redzējumiem stiprinātais,

Svētais Jāni Marija, priesterisko tikumu paraugs,

Svētais Jāni Marija, stingrais un apdomīgais mācītāj,

Svētais Jāni Marija, dedzībā liesmojošais,

Svētais Jāni Marija, slimnieku apmeklētāj,

Svētais Jāni Marija, nepagurstošais katehēt,

Svētais Jāni Marija, sludinātāj ar ugunīgiem vārdiem,

Svētais Jāni Marija, svētdienas svētdarīšanas apustuli,

Svētais Jāni Marija, kristīgas dzīves atjaunotāj ģimenēs,

SVĒTĀ JĀŅA MARIJAS VIANEJA LITĀNIJA

apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums!

Kungs, apžēlojies par mums! Jēzu Kristu, apžēlojies par mums! Kungs, apžēlojies par mums! < Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesim, Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, Dievs Svētais Gars, Svētā Trisvieniba, viens vienīgs Dievs,

Svētais Jāni Marija, brīnumainais gandarīšanas sakramenta piešķīrēj,

Svētais Jāni Marija, ar padoma garu apveltītais, lūdz par mums!

Svētais Jāni Marija, debesu gaismas apgaismotais,

Svētais Jāni Marija, kurš tik daudzām dvēselēm palīdzēji pieaugt

labajā,

Svētais Jāni Marija, kurš saņēmi dāvanu atgriezt grēciniekus,

Svētais Jāni Marija, visās nelaimēs līdzcietīgais,

Svētais Jāni Marija, bāreņu gādniek,

Svētais Jāni Marija, ar brīnumdarītāja dāvanām apveltītais,

Svētais Jāni Marija, pazemības dzelme,

Svētais Jāni Marija, kurš baudīji svētīgu nāvi,

Svētais Jāni Marija, kurš līksmo debesu godībā,

Svētais Jāni Marija, izpalīdzīgais visiem, kas tevi piesauc,

Svētais Jāni Marija, "visu pasaules prāvestu aizbildni",

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

piedod mums, Kungs! Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

uzklausi mūs, Kungs! Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums!

Jēzu Kristu, klausi mūs. Jēzu Kristu, uzklausi mūs.

Lūdz par mums, svētais Jāni Marija, Lai mēs Kristus solījumu cienīgi topam.

Lūgsimies:

Visvarenais un žēlsirdīgais Dievs, kas svēto Jāni Mariju padarīji apbrīnojamu viņa pastorālās dedzības un pastāvīgās lūgšanas un gandarīšanas mīlestības dēļ, mēs Tevi lūdzam, dāvā mums žēlastību pēc viņa parauga un ar viņa aizbildniecību iemantot Kristum mūsu brāļu dvēseles un kopā ar tām sasniegt mūžīgo godību, caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu. Amen.

SVĒTĀS TERĒZES NO BĒRNA JĒZUS LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies!

Dievs Tēvs no debesīm, apžēlojies par mums!

Dievs Dēls, pasaules Pestītāj, apžēlojies par mums!

Dievs Svētais Gars, apžēlojies par mums!

Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs, apžēlojies par mums!

Svētā Marija, Dieva Māte, lūdz par mums!

Svētā Marija, Karmela Karaliene un Krāšņums,

Svētais Jāzep,

Svētā Terēze no Avilas,

Svētais Jāni no Krusta,

Svētā Terēze no Bērna Jēzus un no Svētā Vaiga, lūdz par mums!

Svētā Terēze, Dieva dāvana Karmelam,

Svētā Terēze, Dieva dāvana Baznīcai,

Svētā Terēze, misiju aizbildne,

Svētā Terēze, Baznīcas mācītāja,

Svētā Terēze, debesu Tēva mīļotais bērns,

Svētā Terēze, kas aizrautīgi mīlēji Jēzu,

Svētā Terēze, kas tik ļoti vēlējies līdzināties Bērnam Jēzum,

Svētā Terēze, kas Svētajā Garā sadegi mīlestībā,

Svētā Terēze, Marijas smaida dziedinātā,

Svētā Terēze, kas pavēri garīgās bērnības mazo ceļu,

Svētā Terēze, kas meklēji vienīgi patiesību,

Svētā Terēze, kas "izvēlējies visu", ko grib Dievs,

Svētā Terēze, kas izprati sirds pazemību un tajā dzīvoji,

Svētā Terēze, kurai patika būt nepazītai un ne par ko neturētai,

Svētā Terēze, kas nekad netiecies pēc tā, kas liekas spožs

cilvēku acīm,

Svētā Terēze, kas aizmirsi sevi, lai sagādātu prieku citiem, Svētā Terēze, kas cīnījies ar lūgšanas un upura ieročiem,

Svētā Terēze, kas gribēji mīlēt tā, kā mīl Jēzus, lūdz par mums!

Svētā Terēze, kas izprati tuvākmīlestību un tajā dzīvoji,

Svētā Terēze, kas apdziedāji Radītāja darbus,

Svētā Terēze, kas apdziedāji Kunga žēlsirdību,

Svētā Terēze, nabadzīgā, šķīstā un paklausīgā,

Svētā Terēze, Jēzus vaigā apslēptā,

Svētā Terēze, vismazākajās lietās uzticīgā,

Svētā Terēze, kas iestājies Karmelā, lai izglābtu dvēseles

un lūgtos par priesteriem,

Svētā Terēze, Dieva smaids tavam tuvākajam,

Svētā Terēze, garīgās dzīves skolotāja,

Svētā Terēze, kuras skatiens bija nemitīgi pievērsts debesu tēvijai, "

Svētā Terēze, zem Jēzus soliem nobirusi roze,

Svētā Terēze, kuras vājums ir spēks,

Svētā Terēze, kuru pievilka vienīgi Jēzus,

Svētā Terēze, brīvā un līksmā,

Svētā Terēze, pacietīgā un drosmīgā,

Svētā Terēze, vienkāršā priekos un ciešanās,

Svētā Terēze, žēlsirdīgajai mīlestībai veltītā,

Svētā Terēze, kas nostājies Dieva priekšā tukšām rokām,

Svētā Terēze, par savu nevarību laimīgā,

Svētā Terēze, pārdroši paļāvīgā,

Svētā Terēze, kas paļāvībā uz Tēvu atradi miera okeānu,

Svētā Terēze, ticībā pārbaudītā,

Svētā Terēze, kas cerēji pretī katrai cerībai,

Svētā Terēze, kas neko neatteici Dievam,

Svētā Terēze, kuru strauji sadedzināja mīlestība,

Svētā Terēze, Dieva Vārda paēdinātā,

Svētā Terēze, kas dedzīgi ilgojies pēc Euharistijas,

Svētā Terēze, mīlestība Baznīcas sirdī,

Svētā Terēze, Dieva Vārds pasaulei,

Svētā Terēze, žēlsirdības apustule,

Svētā Terēze no Lizjē un visas pasaules,

Svētā Terēze, kurai Dievs piepildīja visas vēlēšanās,

Svētā Terēze, kas kaismīgi alki glābt dvēseles, lūdz par mums!

Svētā Terēze, priesteru māsa un draudzene,

Svētā Terēze, brāļu misionāru atbalsts,

Svētā Terēze, daudzējo māte,

Svētā Terēze, visu cilvēku māsa,

Svētā Terēze, kas sēdēji pie grēcinieku galda,

Svētā Terēze, kas uz nāvi notiesātu noziedznieku padarīji

par savu pirmo bērnu,

Svētā Terēze, cietumnieku tuviniece,

Svētā Terēze, māsa dzīves ievainotajiem,

Svētā Terēze, ar neticīgajiem ciešanās vienotā,

Svētā Terēze, tuvā tiem, kurus māc izmisums,

Svētā Terēze, piedošanas un miera klātbūtne,

Svētā Terēze, Dieva - žēlsirdīgā Tēva - lieciniece,

Svētā Terēze, Kristus - Kalpa un Pestītāja - lieciniece,

Svētā Terēze, mīlestības un svētuma Gara lieciniece,

Svētā Terēze, kas atdevi savu dzīvību Dieva godam un par

pasaules pestīšanu,

Lūgsimies:

Dievs, kas atver Savu Valstību mazajiem un pazemīgajiem, dāvā mums žēlastību sekot svētajai Terēzei no Bērna Jēzus paļāvības ceļā un ar viņas lūgšanu palīdzību panākt, ka mūsu dzīvē atklātos Tava godība, tagad un mūžīgi mūžam. AMEN!

SVĒTO PĒTERA UN PĀVILA LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, klausi mūs!

Kristu, uzklausi mus!

Dievs Tēvs no debesim, Dievs Dēls, pasaules Pestītājs, Dievs Svētais Gars, Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums!

Svētais Peteri un svētais Pavil, Baznīcas pīlāri,

Svētais Pēteri un svētais Pāvil, dzimstošās Baznīcas kuģazīmes Svētais Pēteri un svētais Pāvil, kas nodevāt mums Kristus Evaņģēliju

Svētais Pēteri un svētais Pāvil, godpilnie Jēzus Kristus apustuļi un mocekļi

Svētais Pēteri, pirmais no Jēzus divpadsmit apustuļiem, lūdz par mums!

Svētais Pēteri, kuru Jēzus padarīja par cilvēku zvejnieku,

Svētais Pēteri, kurš atzini Jēzu par Kristu, dzīvā Dieva Dēlu,

Svētais Pēteri, uz kura Jēzus uzcēla Savu Baznīcu,

Svētais Pēteri, kuram pieder debesu Valstības atslēgas,

Svētais Pēteri, Jēzus godības liecinieks Tabora kalnā,

Svētais Pēteri, kurš rūgti raudāji par to, ka biji noliedzis Jēzu,

Svētais Pēteri, kurš trīsreiz Jēzum apliecināji savu mīlestību,

Svētais Pēteri, kurš izdzini nešķīstos garus,

Svētais Pēteri, kura ēna dziedināja slimos,

Svētais Pēteri, kurš Jopē uzmodināji Tabitu no miroņiem,

Svētais Pēteri, kurš priecājies, ka tiki šaustīts Jēzus Vārda dēļ,

Svētais Pēteri, kuru Kunga eņģelis atbrīvoja no cietuma,

Svētais Pēteri, kurš aicini mūs uz atgriešanos un grēku nožēlu,

Svētais Pēteri, kurš mudini mūs uz līdzcietību un brāļu mīlestību, "

Svētais Pēteri, kurš mums saki, lai pretojamies velnam -

lūdziet par mums!

rūcošajam lauvam,

Svētais Peteri, kurš mūs brīdini no viltus mācītājiem, Svētais Pēteri, kurš atdevi savu dzīvību par Jēzu un Baznīcu,

Svētais Pāvil, Kristus Jēzus apustuli no Dieva gribas, lūdz par mums!

Svētais Pāvil, izvēlētais Kristus Vārda nešanai pagānu tautām,

Svētais Pāvil, Svētā Gara nošķirtais un misijā sūtītais,

Svētais Pāvil, caur kuru Kungs mums mācījis Savus noslēpumus,

Svētais Pāvil, kurš sludināji Evaņģēliju laikā un nelaikā,

Svētais Pāvil, pilnīgais Kristus sekotāj,

Svētais Pāvil, Kristus sūtni Izlīgšanai,

Svētais Pāvil, kurš cietumā dziedāji slavas dziesmas Dievam, Svētais Pāvil - apvainotais, vajātais, apmelotais, Svētais Pāvil, kurš priecājies, ka cieti Baznīcas dēļ, Svētais Pāvil, līdz ar Kristu krustā piesistais,

Svētais Pāvil, trešajās debesīs aizrautais,

Svētais Pāvil, caur kuru Kungs darīja neparastus brīnumus,

Svētais Pāvil, kurš dziedināji slimos un izdzini dēmonus,

Svētais Pāvil, kurš Troadā piecēli jaunekli no miroņiem,

Svētais Pāvil, biedinājums ļaunajiem gariem,

Svētais Pāvil, kurš izdzini zīlēšanas garu,

Svētais Pāvil, kurš tiec pagodināts Kristū Jēzū,

Lūgsimies:

Kungs, mūsu Dievs, mēs Tev pateicamies par Taviem svētajiem apustuļiem Pēteri un Pāvilu. Gan viens, gan otrs - katrs pēc viņam dotās žēlastības - darbojās, lai apvienotu Kristus cilti. Ar savu mocekļa nāvi viņi nostiprināja Baznīcu. Viņi dzēra no Kunga biķera un kļuva par Viņa draugiem. Tagad, kad viņi ir piepulcēti vienai un tai pašai godībai, esi, Kungs, žēlīgs un ar viņu aizbildniecību stiprini mūsu ticību un atsvabini mūs no velna valgiem, lai ari mēs kļūtu dedzīgi augšāmceltā Kristus liecinieki. AMEN!

Svētā Marija, eņģeļu Karaliene,

Svētais Miķeli, debesu karapulku virspavēlniek,

Svētais Miķeli, deviņu eņģeļu koru vadoni,

Svētais Miķeli, Dieva gudrības piepildītais,

Svētais Miķeli, slavas pilnais Vadoni,

Svētais Miķeli, spēcīgais cīņā,

Svētais Miķeli, biedinājums ļaunajiem gariem,

Svētais Miķeli, sātana un dumpīgo varu uzvarētāj,

Svētais Miķeli, mūsu atbalsts cīņā ar ļaunumu,

Svētais Miķeli, debesu sardzes vadoni,

Svētais Miķeli, uzticīgais Dieva kalps,

Svētais Miķeli, Dieva vēstnesi,

Svētais Miķeli, miera eņģeli,

Svētais Miķeli, Paradīzes sargs,

Svētais Miķeli, Dieva tautas atbalsts,

Svētais Miķeli, Baznīcas sargs un aizbildni,

Svētais Miķeli, mirstošo gādnieks,

Svētais Miķeli, kurš rūpējies par Šķīstītavas dvēselēm,

Svētais Miķeli, kurš izglāb no briesmām,

ludz par mums!

SVĒTĀ ERCENĢEĻA MIĶEĻA LITĀNIJA

apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums! apžēlojies par mums!

Kungs, apžēlojies! Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesīm, Dievs Dēls, pasaules Pestītāj, Dievs Svētais Gars, Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs,

Svētais Miķeli, kurš ieved dvēseles mūžīgajā gaismā,

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

apžēlojies! Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus,

klausi mūs! Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, dāvā mums mieru!

Lūgsimies:

Kungs, lai Tava ercenģeļa svētā Miķeļa spēcīgā aizbildniecība mūs vienmēr un visur pasargā, atbrīvo no visa ļauna un aizved mūžīgajā dzīvē. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu. Amen.

SVĒTĀ RAFAELA LITĀNIJA

Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, apžēlojies! Kungs, apžēlojies! Jēzu Kristu, klausi mūs! Jēzu Kristu, uzklausi mūs!

Dievs Tēvs no debesīm, apžēlojies par mums!

Dievs Dēls, pasaules Pestītāj, apžēlojies par mums!

Dievs Svētais Gars, apžēlojies par mums!

Svētā Trīsvienība, viens vienīgs Dievs, apžēlojies par mums!

Svētais Rafaēl, Dieva ārsts, lūdz par mums!

Svētais Rafaēl, sāpju un dziedināšanas eņģeli, Svētais Rafaēl, ārstu aizbildni, Svētais Rafaēl, zemes dziedniek,

Svētais Rafaēl, neuzvaramais aizstāvi dvēseles un miesas briesmās,

Svētais Rafaēl, kurš iesaistījies Lielajā Cīņā,

Svētais Rafaēl, Asmodeja uzvarētāj,

Svētais Rafaēl, kurš atbrīvo no inkubu un sukubu gariem,

Svētais Rafaēl, garīgās cīņas skolotāj,

Svētais Rafaēl, dvēseļu drosme pārbaudījumos,

Svētais Rafaēl, upurdvēseļu kalps,

Svētais Rafaēl, kārdināto dvēseļu aizstāvi,

Svētais Rafaēl, garu pazīšanas skolotāj un patiesais garīgais vadoni,

Svētais Rafaēl, gandarītāju biedrs,

Svētais Rafaēl, biktstēvu aizbildni,

Svētais Rafaēl, svēto aicinājumu rosinātāj,

Svētais Rafaēl, vientuļnieku sargs,

Svētais Rafaēl, žēlsirdīgo dvēseļu labdari,

Svētais Rafaēl, līdzstrādnieks labajos darbos,

Svētais Rafaēl, sargeņģeļu paraugs,

Svētais Rafaēl, brīnumainais sūtni,

Svētais Rafaēl, palīgs visiem, kas piesauc tavu aizbildniecību,

Svētais Rafaēl, spēcīgais aizstāvētāj pie Dieva,

Svētais Rafaēl, uzticīgais padomdevēj,

Svētais Rafaēl, Dievišķās Mīlestības eņģeli,

Svētais Rafaēl, Dievišķās Apredzlbas atveids,

Svētais Rafaēl, laimes vēstnesi,

Svētais Rafaēl, kurš izstaro Debesu Valstības prieku,

Svētais Rafaēl, šķīstības un savaldības eņģeli,

Svētais Rafaēl, kristīgās laulības vidutāj,

Svētais Rafaēl, ģimenes aizstāvi,

Svētais Rafaēl, viens no septiņiem eņģeļiem, kuri stāv

Kunga Godības priekšā,

Svētais Rafaēl, Krustāsistā pielūdzēj,

Svētais Rafaēl, kurš savāc Kristus dārgās Asinis, lai mūs glābtu,

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, piedod mums, Kungs!

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, uzklausi mūs, Kungs!

Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus, apžēlojies par mums!

Ludz par mums, svētais Rafaēl, Kungu, mūsu Dievu.

Vadi mūs, Kungs, pa miera ceļu. Mēs slavējam un godājam < Visus Debesu vadoņus, Bet jo ipaši uzticīgo Ārstu un ceļabiedru Rafaēlu, kurš guva virsroku Pār dēmonu un viņu sasaistīja.

Dievs pavēlēja Saviem eņģeļiem Pasargāt jūs visos jūsu ceļos.

Lūgsimies:

Dievs, kurš devi svētīgo ercenģeli Rafaēlu par ceļabiedru Savam kalpam Tobijam, dāvā arī mums, Saviem kalpiem, žēlastību allaž atrasties viņa aizsardzībā un ar viņa palīdzību saņemt spēcinājumu. Caur Jēzu Kristu, mūsu Kungu. AMEN!

LŪGŠANA SARGEŅĢELIM17(5

• Tēva Pio padoms: "Ja tikai tu esi paklausīgs, ja tu atsakies no grēkiem, ja tu vēlies izlīgt ar Kungu, tavs eņģelis labprāt sagatavos tev brīnumainas tikšanās, rosinās tevi uz tev izdevīgu rīcību, palīdzēs tev, sniedzot negaidītas domas un iedvesmas."

Mans svētais Sargeņģeli, slava Dievam, kurš Savā mūžīgajā gudrībā mani uzticējis Tev! Lai slavēts Kungs par to spēku, ko Viņš Tev devis, lai Tu būtu Viņa labvēlības, maiguma un žēlsirdības līdzstrādnieks! Lai pateicība Viņam, jo Viņš Tev licis kalpot Viņa Mīlestībai manā labā! Es

176 Sk. Žans Plijā, Prier comme un enfant de Roi, F. -X. de Guibert, 158. - 159. lpp., latviski - Lūgties kā Ķēniņa bērnam, izdevniecība "Elfata".

Tev pateicos par Tavu pastāvīgo klātbūtni man līdzās, par Tavu padevību un labvēlību, par paļāvību un aizsardzību, ko Tu man dāvā, par Tavu neatlaidību, mani mīlot, par Tavu uzticību, man kalpojot. Es paļaujos uz Tavu sargājošo klātbūtni un Tavu aizbildniecību.

Tu, kas visu laiku redzi Dieva Tēva Vaigu, dāvā Viņam manas lūgšanas. Es uzticu Tev visus savus nodomus, lai ar Dieva žēlastību tie kļūtu auglīgi.

Ej man pa priekšu, soļo aiz manis, pavadi mani. Aizsargā mani, iedvesmo mani, palīdzi man pazit Dieva gribu un izvēli. Palīdzi man to pieņemt un pildīt jebkuros apstākļos ar "baloža vienkāršību un čūskas gudrību" (Mt 10, 16).

Pasargā mani no sātana un viņa ļauno garu uzbrukumiem. Palīdzi man sekmīgi pretoties katram kārdinājumam pret ticību un paļāvību uz Dievišķo Apredzību, pret pazemību, šķīstību, mīlestību uz Dievu un maniem brāļiem.

Svētais Sargeņģeli, šķīsti manu atmiņu, pasargā mani no neapvaldītas, bīstamas iztēles, no jūtu kārdinājumiem, no maldīgām, ļaunā gara iedvestām ilūzijām, kas izkropļo manus spriedumus, iemidzina manu sirdsapziņu, parāda maldus kā patiesību, ļauno kā labo. Atbrīvo mani no satraukuma, izklaidības, slinkuma un pašapmierinātības gara.

Apgaismo manu iztēli, šķīstī iztēles ainas, kas mani rodas, dari spēcīgāku mana saprāta gaismu, dāvā man savu nesatricināmo mieru visos notikumos, visos pasaules fiziskajos un morālajos ļaunumos, ko pieļauj Dievišķā Apredzība.

Esi ar mieru lūgties kopā ar mani un pat manā vietā brīžos, kad esmu pārāk aizņemts vai nespējīgs to darīt.

Kunga eņģeli, esi man labvēlīgs, cīnies kopā ar mani, lai es vienmēr dzīvotu Dieva mierā un lai es uzticīgi kalpotu Viņa godam caur Jēzu Kristu, manu Pestītāju. Amen.

VII. PAZEMĪBA UN GRĒKU ATZĪŠANA

-    LŪGT "MUITNIEKA" PAZEMĪBAS ŽĒLASTĪBU

15. lūgšana : "MANS DIEVS, ESI MAN, GRĒCINIEKAM, ŽĒLĪGS" (Lk 18,13)

Jēzu, lēnprātīgais un pazemīgu sirdi, Tu, kas dzīvo mani, - atklāj manī Savu lēnprātību un pazemību. "Pasargā Savu kalpu no lepnības: lai nevalda tā pār mani." (Ps 19,14) Atbrīvo mani no jelkādām lepnības un pašapmierinātības jūtām, no jelkāda kritikas un tiesāšanas gara, lai es staigātu patiesībā, jo vienīgi Tu spēj mani taisnot. Dāvā man žēlastību saskatīt savu grēku un to izsūdzēt.

Dievs, kurš izpēti sirdis un nieres, Tu zini, kas slēpjas manas sirds dziļumos. Tu labi zini, uz ko es esmu spējīgs un kādā veidā es varu izdarīt ļaunu, noslēpjot savus pārkāpumus. Cilvēki, kuri mani kritizē, parasti pazīst tikai manus visredzamākos trūkumus. Vienīgi Tu Savā labvēlībā, Kungs, nepelnīti piešķir man tiesības un žēlastības. Savā žēlastībā māci man būt pateicīgam, kad mani apsūdz par kādu ļaunumu vai netaisnību, un atzīties Tev savā lepnībā un pašapmierinātībā. Māci man tos, kuri mani kritizē, uztvert tā, kā to darītu Jēzus, lūgties par viņiem un lūgt, lai Dievs viņus svētī. Paldies, ka Tu nomiri manā vietā, lai man kļūtu pieejama Tava žēlastība.

Es ietērpjos pazemībā, es zemojos zem Tavas varenās rokas, "Dievs, kurš pretojies lepnajiem, bet pazemīgajiem dāvā žēlastību". (1 Pēt 5, 5 - 6) AMEN!

-    KONKRĒTI GRĒKU ATZĪŠANAS PASĀKUMI

Dieva Vārds

• "Kas slēpj savus pārkāpumus, tam neveiksies; kas atzīst un nožēlo, tas tiks apžēlots" (Sak 28, 13).

• "Ja atzīstamies savos grēkos, tad Viņš, būdams uzticīgs un taisnīgs, mums piedod mūsu grēkus un šķīstī mūs no katras netaisnības. Ja mēs sakām, ka neesam grēkojuši, tad darām Viņu par meli, un Viņa vārds nav mūsos" (1 Jņ 1, 9 - 10).

IETEIKUMS

Izlīguma sakraments ir Dieva žēlastība, kas allaž atrodas mūsu rīcībā. Ja mēs to izmantojam ticībā un patiesībā, tad varam būt pārliecināti, ka mūsu grēki brīdī, kad priesteris dod absolūciju, tiek reāli piedoti (sal. Jņ 20, 23). Izsūdzot grēkus vismaz reizi mēnesī, mēs augam pazemībā un saņemam prieku Dieva eņģeļu priekšā.

■ LAI IZSŪDZĒTU GRĒKUS

Lai apzinātos savus grēkus, atgriezieties pie grāmatas 2. daļas: Grēku atzīšana un nožēla.

Atzīt savu grēku Dieva patiesībā un gaismā

• Tagad, kad jūs zināt, kā pietrūkst jūsu mīlestībā uz Dievu un cilvēkiem, tad, ja apņematies to visu izsūdzēt sakramentālā grēksūdzē priesterim, sagatavojieties, izmantojot turpmāk minētās lūgšanas, lai ievadītu šo sastapšanos ar Dieva žēlsirdību.

Gadījumā, ja jums rastos kādi šķēršļi to izdarīt, runājiet ar Dievu ticībā un pārliecībā, ka Viņš jūs uzklausa un vēlas jums piedot, ja jūs atzīstaties savos pārkāpumos un ar nožēlas pilnu sirdi lūdzat par tiem piedošanu. Sauciet savu grēku vārdā, izmantojot nosaukto pārkāpumu sarakstu, bet tikai tos, kuri tiešām uz jums attiecas.

Nelasiet sarakstu automātiski, miniet tikai savus patiešām izdarītos pārkāpumus, tos precizējot, turklāt neieslīgstot ne skrupulozitātē, ne introspekcijā, nedz arī aprobežojoties ar vispārīgiem apzīmējumiem.

16. lūgšana: GATAVOŠANĀS UZ GRĒKSŪDZI UN GRĒKU NOŽĒI .11

Mans Dievs, žēlsirdīgais un Visuvarenais Tēvs, kā nomaldījies bērns, kas atgriežas pie Tevis, es savu brāļu un māsu, kā arī Tavā priekšā atzīstu, ka esmu grēkojis domās, vārdos, darbos, ar nolaidību un sirdsapziņas kompromisiem. Svētā Gara gaismas apgaismots, es nevēlos nekā no Tevis slēpt, jo Tu esi mans Glābējs.

Mans Dievs, es Tev atnesu savus personiskos grēkus un vainas: savu liegšanos mīlēt un pielūgt Tevi, vienīgo dzīvo un patieso Dievu, kā ari Tev uzticēties; savas bailes, žēlabas, sevis žēlošanu, mazdūšību, izmisumu vai pat pašnāvības mēģinājumus.

Piedod man manas nelāgās noslieces, manus grēkus domās, vārdos un darbos pret citiem: kritiku, apsūdzību, tiesāšanu, melus, lāstus, uzbrukumus otra dzīvībai un mantai, lepnību, egoismu, varmācību, netaisnību, zagšanu, korupciju, abortus vai jebkuru citu netikumības un nesavaldības grēku, un jo sevišķi piedod man nocietināšanos grēkā.

Tagad es izsūdzu savu līdzdalību savu draugu vai senču grēkos.

Piedod mums, ja esam vērsušies pie Jēzum Kristum naidīgām varām, lūguši palīdzību elkiem, ja esam bijuši māņticīgi vai nodevušies darbībām, ko Tu ienīsti, piemēram, nodarbojušies ar spiritismu, okultismu, pareģošanu, zīlēšanu, ja esam pienesuši upurus pagānu dievībām vai saistījuši sevi ar solījumiem elku dieviem, saņēmuši iniciāciju ezotēriskos ordeņos, buršanā, voduna kultā, iesaistījušies reliģijās vai pseidoreliģiskās kustībās, kas noliedz Jēzus dievišķību un Pestīšanu caur Viņa nāvi pie krusta un augšāmcelšanos, (īpaši…).

Vislabais Tēvs, lai Kristus Asinis, kas dziedina un atbrīvo, apskalo visas iepriekšējās paaudzes, lai attīrītu manu senču līniju no jelkādas infekcijas. Mans Dievs, apžēlojies par mani Savā mīlestībā un pēc Savas lielās žēlsirdības izdzēs manu grēku. Ar Jēzus Asinīm, kas par mani izlietas, mazgā mani tīru no manas vainas un šķīsti no mana pārkāpuma, lai es spētu Tevi un savus brāļus mīlēt vēl vairāk. Vislabais Tēvs, "novērs Savu vaigu no manām vainām un dzēs visus manus grēkus". (Ps 51,11)

Paldies, Kungs! Amen!

atbrīvošanas lūgšanas norise

Nožēlas dziesmas:

•  Apžēlojies, Kungs, jo mēs esam grēkojuši… Ps 51.

•   No dziļumiem es saucu uz Tevi, Kungs… Ps 130.

•   Uzlūko mūsu mokas un postu…

VIII. GRĒKU NOŽĒLA UN ATSACĪŠANĀS NO GRĒKIEM Dieva Vārds

• "Bēdas tiem, kas Jaunu sauc par labu un labu par jaunu, kas tumsību tur par gaismu un gaismu par tumsību, kas rūgtu dēvē par saldu un saldu par rūgtu! Bēdas lai tiem, kas tikai pašu acīs ir gudri un prātīgi tikai paši savās iedomās!" (Is 5,20-21)

17. lūgšana: PAR GRĒKU NOŽĒLU UN ATSACĪŠANOS NO GRĒKIEM

Paldies, mans Dievs, ka esi uzklausījis manu saucienu un pieņēmis manu "salauztā gara un satriektās sirds" upuri. Man ļoti žēl, ka esmu Tevi apvainojis, jo Tu esi bezgala labs un bezgala laipns, un grēks Tev nepatīk. Es nožēloju visus savus grēkus. Tā kā Tu esi novērsis Savu vaigu no maniem grēkiem un licis tiem palikt tālu Tev aiz muguras (Is 38,17), tad arī es novēršos no tiem un pievēršos Tev, Kungs, lai saņemtu Tava Svētā Gara žēlastību un Tavu piedošanu.

Es apliecinu, ka Tu esi manas dzīves Kungs. Es sarauju jelkādas iespējamās saites ar elkdievību, okultismu, pareģošanu, buršanu, ezo- tēriku, sektu vai viltus reliģiju.

272

Tagad es apņemos atbrīvoties no jebkuras saskares vai priekšmeta, kam ir kāds sakars ar šīm okultajām darbībām, reliģijām vai reliģiskajām kustībām (nosauciet tās konkrēti). Tava krusta pakājē, Jēzu, es nolieku visas spējas, kuras esmu ieguvis pārmantojot vai iniciācijas ceļā, un, sākot no šīs dienas, es no tām pilnībā atsakos. (Uzskaitiet iespējamās dāvanas un spējas.) Iznīcini visas šīs spējas, kā arī manas saites ar

sātanu. Es salaužu jelkādu dēmonisku atkarību vai varu pār mani. Jēzus Asinīs es aizveru visas savā dzīvē atvērtās durvis, pa kurām mani nomāc vai pakļauj dēmoni; un, ja esmu viņiem atdevis kaut vienu savas dzīves sfēru, tad tagad to pieprasu atpakaļ un atdodu Jēzus Kristus varā; ja viņi ieguvuši jelkādas tiesības pār manu miesu vai personību, es laužu šo noslēgto līgumu un atgūstu savu Dieva bērna brīvību. Svētais Gars, piepildi visas manas dzīves jomas, kuras skārusi nodarbošanās ar okultismu vai buršana, un pasargā mani Dieva bērnu brīvībā. Amen.

Dziesma:

• "Ak, dzīvā Dieva Gars, nāc un pieskaries manai sirdij, ak, dzīvā Dieva Gars, nāc un valdi manī."

DC. PIEDOŠANAS SOLIS dieva Vārds

•   "Es zināju, ka Tu esi žēlīgs un mīlestības pilns Dievs, lēnprātīgs un bagāts žēlastībā, kam paredzamā ļaunuma pašam žēl." (Jon 4, 2)

•   "Un piedod mums mūsu parādus, kā arī mēs piedodam saviem parādniekiem." (Mt 6,12)

•    "Un piedodiet, kad jūs stāvat, Dievu lūgdami, ja jums kas ir pret citu, lai arī jūsu Tēvs, kas ir debesīs, piedotu jums jūsu grēkus." (Mk 11, 25)

•   "Pacietiet viens otru un piedodiet cits citam, ja vienam pret otru ir kāda sūdzība: kā tas Kungs jums piedevis, tā arī jūs." (Kol 3, 13)

Pārdomas:

"Piedošana sākas ar lēmumu, jūt^s sekos pēc tam." (Linda Šūberte)

Dieva piedošana ir Viņa žēlsirdība, kas plūst pāri visām mūsu bēdām. Tā ir pilnīga dāvana, kas atstāj neievērotu mūsu nepateicību, tā ir allaž piedāvāta derība, aicinājums uz mīlošām un draudzīgām attiecībām, pastiepta roka, kas jāsatver, atsakoties no atriebības un naida pret pāridarītāju, piedodot viņam tāpat, kā Dievs ir piedevis mums. Piedot nenozīmē pārestību noslaucīt kā ar sūkli no tāfeles, aprakt to un aizmirst. Piedošana, ko jūs dāvājat, neizdzēš grēku, bet gan atver durvis, atraisa važas, atbrīvo. Tas, kuram piedots, nav nevainīgs. Taču nu viņš var pacelt galvu. Mēs visi esam grēcinieki, kuriem piedevusi un kurus atjaunojusi Dieva žēlsirdība.

Kad Jēzus ir mūsu dzīves centrā, mēs varam sagaidīt, ka Viņš samierinās mūs pašus ar sevi un ar citiem. Svētais Gars nekavēsies nākt mums palīgā tajās sfērās, kur ir sarautas attiecības. Viņš arī negaida, ka mēs spēsim citiem piedot bez Viņa palīdzības. Viņš to izdarīs caur mums, ja vien Viņam ļausim. Grēksūdze, piedošana, izlīgums ir nepieciešami, lai atjaunotu grēka iznīcinātās attiecības tautu un reliģiju vidū, ģimenēs, pāros.

Apņemsimies izlīgt ar citiem. Pieņemsim lēmumu atbrīvot gan viņus, gan paši sevi. Dzīve ir pārāk īsa un pārāk vērtīga, lai mēs to izšķiestu, ļaujot nepiedošanas važām mūs sasaistīt un paverdzināt. Nomet šīs važas jau šobrīd. Tu to nenožēlosi. "Piedošana sākas ar lēmumu, jūtas sekos pēc tam."

IETEIKUMS

Ja jūs godīgi esat izteikuši grēksūdzes lūgšanu (Nr.16), nožēlojiet tagad grēkus ar lūgšanām par piedošanu, ko saņemat no Dieva un dāvājat tiem, kuri jums nodarījuši ļaunu. Šīs lūgšanas saistās ar mūsu dzīves vissvarīgākajām attiecībām un situācijām. Tās palīdzēs atcerēties mūsos dziļi noslēptās dusmas, rūgtumu vai aizvainojumu, no kā mums ar piedošanas palīdzību jāatbrīvojas. Kad jūs lēnām un apdomājot lūgsiet šīs lūgšanas, ļaujiet Svētajam Garam jums atgādināt konkrētas personas vai situācijas.

2. lūgšana (izvērstā formula) ietver sevī uzskaitījumu. Tā veidota, pamatojoties uz Lindas Šūbertes Brinumstundā publicēto tekstu. Arī viņa pati piedāvā tekstu mainīt vai papildināt, lai jūs atklāti izsacītu vi-

su, kas uz sirds. Lai lasītājs apzināti izvēlas "pašiem apstākļiem atbilstošo lūgšanu. Lai viņš neapgalvo, ka piedod kādai personai nodarījumu, pie kura tā nemaz nav vainīga, i Sāciet ar lūgšanu Tēvs mūsu…

•       lūgšana: PIEDOŠANAS LŪGŠANA (īsa formula)

Ar Tavas žēlastības palīdzību, Dievs, kurš esi man piedevis manas vainas, ari es brīvi izvēlos bez nosacījumiem un no visas sirds piedot tiem, kuri mani apvainojuši vai ievainojuši, vajājuši vai atstūmuši, nodarījuši ļaunu vai netaisnību, neatkarīgi no tā, vai tas noticis ar nodomu vai ne.

Es piedodu saviem ienaidniekiem un senčiem. Es atsakos no jelkāda ļaunpieminlguma, rūgtuma, vēlēšanās atriebties, jelkāda aizvainojuma, naida vai sacelšanās. īpaši es piedodu…

(Nosauciet to personu vārdus, kuras jums nodarījušas pāri, pat ja tās ir mirušas. Nesteidzieties, to darot. Ieklausieties Svētajā Garā, kurš pieskarsies jūsu vainas saknei un liks apziņas virspusē uznirt rūgtajām atmiņām un to vārdiem, kuri šo ļaunumu izraisījuši. Nosauciet šos vārdus Jēzum un piedodiet viņiem, lai saņemtu patiesu iekšēju dziedināšanu.)

Es atbrīvoju šis personas no ikviena parāda pret mani, un es tās svētīju visās viņu dzīves jomās. Izlej šobrīd Savu žēlastību pār viņām īpašā veidā. Paldies, Kungs, ka Tu esi man piedevis manus grēkus. Tu esi dzēsis manu parādu, pienaglojot to pie krusta. Slava Tev!

Lai jūsu piedošana būtu vēl dziļāka, varat nolasīt nākamo lūgšanu.

•       lūgšana: PIEDOŠANAS LŪGŠANA (izvērsta formula)

Kungs Jēzu, es zinu, ka Tu mani mīli un vēlies manu laimi. Es Tev izsūdzēju savas vainas, un Tu tās paņēmi projām. Tu apklāji visus manus grēkus (Ps 85,3) ar Savām Asinīm, un es ticu, ka Tu esi izdzēsis visu manu pārkāpumu parādu.

Paldies, Kungs, ka esi man piedevis. Es pieņemu Tavu žēlsirdīgo piedošanu un piedodu pats sev. Paldies, ka esi mani šķīstījis Savās dārgajās Asinis, dziedinājis manus ievainojumus, sarāvis manas saites, noņēmis manas vainas apziņas nastu.

Paļaujoties uz Tavu mīlestību un Tavu Asiņu spēku, kas man pavērušas ceļu pie Tavas žēlsirdības, esmu pateicības pilns. Kā Tu esi piedevis man, arī es savukārt vēlos piedot (Kol 3, 13) visām personām, kuras mani apvainojušas, ievainojušas, vajājušas, atstūmušas, ienīdušas, pievīlušas vai nodarījušas ļaunu. Taču pats no sevis es nespēju patiesi piedot, jo "bez Tevis mēs nekā nespējam darit". Oņ 15, 5)

Tāpēc es lūdzu Tevi, Kungs, dāvāt man piedošanas žēlastību, un es Tev par to pateicos. Tagad es apņemos piedot visiem un katram no visas sirds (Mt 18,35) (konkrēti [kam]).111

*

Es piedodu savam tēvam, ja viņš nevēlējās dāvāt man dzīvību. Es piedodu viņam to, ka viņš mani pietiekami neatbalstīja, nemīlēja, nepievērsa man uzmanību. Es piedodu viņam, ka viņš mani pievīla - negribēja būt mans draugs, iedvesa man bailes, riebumu, iesaistīja mani okultismā. Es piedodu viņam strīdus un ķildas ar manu māti, maniem brāļiem un māsām. Es piedodu viņam tās reizes, kad viņš rīkojās valdonīgi, pārāk gļēvi, netaisnīgi vai brutāli. Es piedodu, ka viņš bēga projām, ka mājās pietrūka viņa klātbūtnes. Es piedodu, ka viņam bez manas mātes bija arī citas sievietes un ka šī iemesla dēļ ģimenē valdīja greizsirdība un naids, kas mani iekšēji ievainoja un neļāva pilnvērtīgi attīstīties. Es viņu atraisu un atbrīvoju no jelkādām verdzības saitēm, un noslēdzu ar viņu mieru.

Es no sirds piedodu savai mātei. Es viņai piedodu, ja viņa nevēlējās dāvāt man dzīvību, ja mēģināja izdarīt abortu, kad atrados viņas miesās. Es piedodu viņai visas tās reizes, kad viņa man liedza savu maigumu vai netaisni sodīja.

Es piedodu viņai visas tās reizes, kad viņa manus brāļus un māsas mīlēja vairāk nekā mani. Es piedodu viņai visas reizes, kad viņa sacīja, ka esmu stulbs, nejauks, vissliktākais no viņas bērniem, ka ģimenei izmaksāju dārgi, ka neesmu bijis gribēts bērns, ka esmu nācis pasaulē tikai nejaušības vai kļūdas pēc, vai arī ka neesmu tāds bērns, kādu viņa gaidījusi. Es atraisu viņu no1 jelkādām verdzības saitēm un noslēdzu ar viņu mieru.

Es piedodu saviem vecākiem, ja viņi nav mani pietiekami mīlējuši, ja viņi ir atbildīgi par aizturēm manā emocionālajā dzīvē, ja viņi mani nolādējuši vai aizlieguši apprecēties saskaņā ar Dieva plānu vai manas sirds vēlēšanos, vai arī ja viņi nav ļāvuši man sekot manam aicinājumam.[55]

Kungs, ar piedošanu es apklāju savus brāļus un māsas, es piedodu tiem no viņiem, kuri mani atstūma, apmeloja, ienīda, kas turēja uz mani Jaunu prātu, mēģināja vecāku mīlestību iegūt vienīgi sev. Es piedodu tiem, kuri mani ievainoja, nodarīja fizisku ļaunumu, bija pārāk bargi pret mani, sodīja mani vai jelkādā veidā padarīja manu dzīvi smagu. īpaši es viņiem piedodu… Es viņus atraisu no jelkāda parāda pret mani un noslēdzu ar viņiem mieru.

Kungs, es piedodu savam vīram (savai sievai), ka viņš (-a) neizrādīja pietiekami daudz mīlestības, maiguma, atbalsta, uzmanības, vēlēšanos sarunāties. Es piedodu viņam (-ai) viņa (-as) vainas, neuzticību, neveiksmes, vājības un visus tos darbus un vārdus, kuri mani ievainoja. Šobrīd es viņam (-ai) īpaši piedodu… Es viņu atraisu no jelkādas verdzības un noslēdzu ar viņu mieru Tavā priekšā, Jēzu.

Kungs, es piedodu savai vīra (sievas -) mātei viņas naidīgumu un aizspriedumus pret mani, viņas vēlēšanos mūsu ģimenei uzspiest savus noteikumus. Es piedodu to, ka viņai bijusi privātīpašnieciska attieksme pret manu vīru, ka viņa mani uzskatījusi par uzurpatori un jutusi pret mani antipātijas, noraidījumu un greizsirdību. Es viņu atbrīvoju no jelkāda parāda pret mani un noslēdzu ar viņu mieru.

Kungs, es piedodu saviem bērniem viņu cieņas, paklausības, mīlestības, uzmanības, atbalsta, sirsnības un izpratnes trūkumu, kā ari to, ka viņi atteikušies būt aktīvi kristieši. Es piedodu viņiem viņu nelāgos ieradumus un rīcību, kas mani sāpina. Es lūdzu, Kungs, lai Tu viņus svēti.

Mans Dievs, es piedodu savam znotam (savai vedeklai) un visiem ģimenes locekļiem, kuri pret maniem bērniem izturējušies bez mīlestības; es viņiem piedodu tiesāšanu, skarbos vārdus, domas, darbus vai nolaidību, ar ko viņi mani ievainojuši un sagādājuši ciešanas.

Kungs Jēzu, es piedodu saviem tēvočiem, tantēm, brālēniem un māsīcām, kuri bijuši nejauki pret mani vai mani apskauduši un jelkādā veidā kavējuši gūt panākumus profesijā vai personiskajā dzīvē.

Es lūdzu Tevi, Kungs, - palīdzi man piedot maniem vecvecākiem, kuri nesmalkjūtīgi jaucās manā ģimenē. Es piedodu viņiem to, ka viņi centās nomākt manus vecākus vai izraisīja ģimenē sajukumu, kūdīja manu māti un tēvu vienu pret otru. Jēzus Vārdā es viņus atraisu no jelkādam verdzības saitēm un noslēdzu ar viņiem mieru.

Es lūdzu Tevi, Kungs, - palīdzi man piedot visiem maniem senčiem, kuru vārdi vai darbi nelabvēlīgi iespaido manu dzīvi. Es piedodu viņiem to, ka viņi pavērsuši manu likteni nevēlamā, manai kristīgajai ticībai pretējā virzienā. Jēzus Vārdā es viņus atraisu no jelkādām verdzības saitēm un noslēdzu ar viņiem mieru.

Jēzu, palīdzi man piedot maniem darba kolēģiem, kuri man ir nepatīkami un padara dzīvi neciešamti. Es piedodu tiem, kuri visu atbildību un darbus uzgrūž man vai kuri mēģina izstumt mani no vietas.

Es piedodu visiem puišiem vai meitenēm, vīriešiem vai sievietēm, kuri man melojuši vai mani piekrāpuši, ļaunprātīgi izmantojuši manu uzticēšanos un pēc tam mani atstūmuši, kaut arī iepriekš iegalvoja, ka mani mīl un grib apprecēt.

Tagad es piedodu priesteriem, mūkiem, savai kopienai, savai Baznīcai viņu atbalsta trūkumu, zemisko rīcību, izturēšanos, kas mani ielaunoja, aizspriedumus, mīlestības un atzinības trūkumu. Es piedodu to, ka viņi man nedeva vietu, neiedrošināja mani, neinteresējās par maniem talantiem. Jēzus Varda es viņiem piedodu visus ievainojumus, kas radušies viņu vainas dēļ.

Kungs, es piedodu visiem, kuri saistībā ar savu profesiju (ārsti, medmāsas, advokāti, tiesneši, policisti) man nodarījuši ļaunu, kad man bija nepieciešama palīdzība. Es viņiem piedodu no sirds.

Kungs, es piedodu saviem darba devējiem, kuri man nesamaksāja taisnīgu algu, kuri neprata novērtēt manu darbu, neizturējās pret mani ar apdomu, dusmojās, bija ļauni, nelabvēlīgi. Es piedodu to, ka viņi man liedza paaugstinājumu darbā un neuzslavēja mani par darbu.

Kungs, es piedodu saviem skolotājiem un visiem, kuru pienākums bija mani mācīt. Es piedodu tiem, kuri mani netaisni sodīja, pazemoja, apvainoja, zobojās par mani, iedvesa mazdūšību, saukāja par nekam nederīgu, stulbu, paturēja pēc stundām, izgāza eksāmenos, gribēja mani ļaunprātīgi izmantot.

Kungs, es piedodu visiem saviem draugiem, tiem, kuri mani atstāja novārtā, pameta, neatbalstīja, nebija gatavi palīdzēt, kad man viņi bija vajadzīgi. Es piedodu tiem, kuri no manis aizņēmās naudu un to neatdeva, tiem, kuri par mani runājuši ko sliktu. Jēzus Vārdā es atbrīvoju visus un ikvienu.

Kungs Jēzu, jo īpaši es Tev lūdzu piedošanas žēlastību tam cilvēkam, kurš mani dzīvē vissmagāk ievainojis, par ikvienu, kurš izmantojis ļaunos spēkus (okultismu, maģiju, buršanu, intrigas, autoritātes robežu pārkāpšanu), lai nodarītu man zaudējumu, uzsūtītu slimību vai mani nonāvētu. Es lūdzu Tev žēlastību piedot tam (tai), kurn es uzskatu par savu ļaunāko ienaidnieku, kuram (-ai) man piedot ir visgrūtāk, kuram (-ai) esmu teicis: "Es tev nekad nepiedošu." Šobrīd es viņam (-ai) piedodu no sirds dziļumiem. Es lūdzu Tevi: svētī visus un visas, kas mani ir ievainojuši. Izlej šobrīd pār viņiem un viņām Savu žēlastību īpašā veidā. Paldies, Kungs. Slava Tev!

X. PAR IEKŠĒJO DZIEDINĀŠANU

/ \ 20. lūgšana: LŪGŠANA PAR IEKŠĒJO DZIEDINĀŠANU

Kungs Jēzu, es lūdzu Tevi parādīt man Tavu žēlsirdīgo Mīlestību un nākt, lai dziedinātu manā pagājušajā dzīvē visu, kas vien jādziedina. Tu mani pazīsti labāk nekā es pats, jo jau pirms manas, ieņemšanas Tu mani mīlēji ar unikālu mīlestību. Mana dzīve kopš paša tās sākuma ir Tavās rokās. Pieskaries man manas ieņemšanas brīdī! Ja tā nenotika ar mīlestību un vēlēšanos dāvāt man dzīvību, bet drīzāk piespiedu kārtā, ar bailēm vai varmācību, dziedini mani, maiguma un labestības Dievs. Atbrīvo mani no visa, kam ir bijusi negatīva ietekme uz mani un kas noved mani pie dzīves apnikuma, tā ka dažkārt es vēlos mirt.

Svētī mani ikkatrā posmā, kad es attīstījos kā auglis mātes miesās. Izlej Savu mīlestību ikvienā manas sirds stūrītī.

Ja māte, mani gaidot, izjuta bailes, bažas vai tika garīgi traumēta, ja es jutos negribēts (-a) vai atstumts (-a) no viņas puses, ja arī tēvs, kurš mani tika radījis, mani nevēlējās, - liec man just, mans Dievs, cik vērtīgs (-a) es esmu Tavās acīs un cik Joti Tu mani sargāji kā Savu acuraugu. Lai Jēzus Marijas klēpī arī man liek nodrebēt no prieka Svētajā Garā. Dāvā man lielu vēlēšanos piedzimt un dziedini mani no fiziskajiem un emocionālajiem triecieniem, kas varēja man kaitēt dzimšanas brīdī, kad ienācu cilvēku pasaulē. Tavas mīlestības un žēlastības spēkā dzēs visas šī brīža ievainojumu vai traumu fiziskās vai psihiskās sekas.

Paldies, Kungs, ka biji kfāt, lai saņemtu mani Savās drošajās rokās. Es Tev uzticu savas bērnības pirmos gadus; ieskauj tos Savā gaismā. Ja es cietu no sava tēva vai mātes vēsuma, ja viņi man nesniedza mīlestību un drošību, kas man bija nepieciešamas, ja man pietrūka mātes maiguma, mierinošu glāstu, - Savā Mīlestības Garā sūti man Savu Māti Mariju, lai viņa mani apskautu savām rokām, auklētu mani un piepildītu ar maigumu. Lai viņa pieņem mani tādu, kāds (- a) es esmu - ar visām maza bērna vājībām, un lai Jēzus nāk mani apskaut, svētīt un uzlikt man rokas, kā Viņš to

r

darīja, kad mācekļi norāja bērniņus, kuri gribēja nākt pie Viņa (Mk 10, 13 -16). Ja es jutu, ka mātes pārlieku privātīpašnieciskā mīlestība mani slāpē vai nomāc tēva autoritāte, atbrīvo mani, Jēzu, un dziedini arī sāpīgās atmiņas par viņu strīdiem un nesaskaņām pārī, kas smagi skāra manu bērna jūtīgumu un lika man baidīties, ka tikai viņi neizšķiras un mani nepamet. No sirds es, Kungs, piedodu saviem vecākiem ievainojumus, ko manī varēja izraisīt viņu darbi, vārdi vai attieksme; es priecājos un pateicos Tev, Kungs, ka esi devis man pārliecību - "pat ja mans tēvs un mana māte mani atstātu, tad Tu mani tomēr pieņemsi" (Ps 27, 10) un nekad Tu mani neaizmirsīsi". (Is 49,1 5)

Liec, Kungs Jēzu, kurš esi man devis Savu Tēvu, ka caur Svēto Garu es tieku piepildīts (-a) ar laimīgu mīlestību un būtu brīvs (-a), lai varētu ar visu savu būtni saukt: "Abba! Tēti" Ja es jutos vientuļš (-a), savējo vai to, uz kuriem paļāvos, pamests (-a) vai atstumts (-a), dāvā man caur Tavu dziedinošo mīlestību jaunu izpratni par manu cieņu un "saprātīgu pašnovērtējumu" (Rom 12, 3). Esi mans mierinājums tad, kad citi pret mani neizturas mīļi.

Atbrīvo mani, Visvarenais Tēvs, no ikviena vecāku, senču vai burvju lāsta nastas, kas varētu būt par iemeslu manām neveiksmēm, slimībām un vilšanās reizēm. "Dāvā man jaunu drosmi un paļāvību, lai es stātos pretī šīs pasaules pārbaudījumiem." Es zinu, ka Tava mīlestība, Tēvs, mani noturēs, ja es klupšu un kritīšu. "Dziedini cīņu ievainojumus, kas mani traumējuši un likuši man noslēgties sevī un uzcelt barjeras starp citiem un sevi"; dziedini mani no dziļiem ievainojumiem, kas mani nocietinājuši un ko esmu dziļi noglabājis (-usi) sevī: greizsirdības pret tiem, kurus ģimenē vai skolā vērtēja augstāk, sacelšanās, pazemojumiem, netaisnības, vientulības, rūgtuma par atstumtību, zobgalībām, apvainojumiem vai apmelojumiem.

"A

V

J

Kungs Jēzu, dāvā man žēlastību piedot tiem, kuri mani nav mīlējuši, un atbrīvot viņus no ikviena parāda manā priekšā. Dziedini mani no visiem bērnības vai pusaudža gadu satricinājumiem un traumām, kas ir saistīti ar apjēgsmi par savu ķermeni, mīlestību un seksualitāti: no nemiera, kauna, vainas apziņas. Mazgā mani no

visiem miesas un dvēseles traipiem, dziedini ievainojumus, ko izraisījusi ļaunprātīga manis izmantošana, fiziskā veseluma postīšana, iesaistīšana seksuālās novirzēs, kas liedz man dzīvot patiesās, Tavai gribai atbilstošās attiecībās. Palīdzi man pieņemt manu - vīrieša vai sievietes - personību.

Lai Jaunava Marija, visšķīstā Māte, Bezvainīgā Ieņemšana, aizlūdz par mani un dziedina mani no šiem traucējumiem. Dziedini mani, Kungs, manus jūtu ievainojumus, kas saistīti ar mīlestības pieredzi, kura tika padarīta neiespējama un tā vai cita iemesla dēļ nevarēja pilnvērtīgi attīstīties. Māci man pajauties uz Tavu mīlestību, kura piepilda manu vēlēšanos mīlēt un tikt mīlētam (-ai), uzticēt Tev visu, kas varēja būt neveiksmīgs attiecībā uz manu aicinājumu, lēmumu profesionālajā vai sociālajā jomā, jūtu dzīvē vai laulībā.

Paldies, Kungs Jēzu, ka ar Savu Mīlestību, gaismu un patiesību esi mani pavadījis visus manus bērnības un pusaudža gadus. Piedod, ja man gadās Tevi aizmirst vai domāt, ka Tu mani nemīli un neesi bijis blakus manās ciešanās. Dziedini mani no vainas apziņas, ko izjūtu pret Tevi aiz bailēm, ka tikšu tiesāts (-a) vai sodīts (-a), kā arī aiz sacelšanās pret Tevi, kad Tu pieļāvi, ka personas, ko es īpaši mīlēju, nomirst, mani pamet vai pieviļ.

Piedod man pašizpostīšanu, kurai, iespējams, esmu nodevies, lietojot alkoholu, narkotikas, ielaižot savā dzīvē pornogrāfiju. Dziedini mani no saitēm, kuras esmu varējis iemantot, kad risinājumu savām problēmām meklēju okultismā, spiritismā, ezotērikā, domu koncentrēšanas paņēmienos…

"Kungs, es piesaucu Tavas vissvētās brūces, lai tās mani izdziedinātu; es piesaucu Tavas Asinis, ko Tu labprātīgi aiz mīlestības pret mani izlēji pie krusta, lai es saņemtu piedošanu un tiktu nomazgāts (-a) no saviem grēkiem."

Esi man žēlīgs, Kungs! Es Tev pateicos par Tavu lielo mīlestību pret mani. Atjauno mani un dāvā man jaunu žēlastību mīlēt un uzplaukt Tavā Mīlestībā. Dziedini manu zemapziņu. Savu miesu, prātu un garu es pilnībā atdodu Tev. Tavās rokās es atdodu savas domas, jūtas, vārdus, rīcību, visu, ar ko esmu bagāts, un arī visu, kas

r

mani padara vāju, savus ievainojumus, ierobežojumus, remdenību, sirds nocietinātību vai pat naidu, kas manī mājo. Apgaismo tos ar Savu gaismu, lai tas viss kļūtu par mīlestības, maiguma un miera darbiem.

V

Jēzu! Mana pagātne un manas dzīves rītdiena šobirīd atrodas Tavā žēlsirdīgajā sirdī. Mani ievainojumi vairs nebūs ievainojumi, jo Tava neizmērojamā mīlestība tos ir dziedinājusi, - tā būs pieredze, kas palīdzēs man veidot savu nākotni kopā ar Tevi. Paldies, Jēzu, ka esi mani tik labi radījis un atpestījis! Alleluja! Amen.

J

Šo iekšējās dziedināšanas laiku var paildzināt un padziļināt, lūdzot par saviem senčiem. Tādā gadījumā iespējams izmantot 21.a un 21.b lūgšanu (133. - 136. Ipp.) par ciltskoka dziedināšanu un atbrīvošanu.

Otrais posms

Garīga cīņa

XI. AUTORITĀTES LŪGŠANAS JĒZUS VĀRDĀ

PIEBILDE

Neaizmirstiet! Posmi, kas veido mūsu piedāvātās atbrīvošanas lūgšanas kopumu, - izņemot Rituāla eksorcisma lūgšanas, ko lieto vienīgi priesteri, - ir šādi: ♦ slavēšana, ♦ ticības apliecinājums - Dieva Vārda uzklausīšana -grēku atzīšana - nožēla, ♦ piedošanas solis - lūgšana par iekšējo dziedināšanu - apņemšanās atgriezties - Jēzus autoritātes, kas mūs atbrīvo, pielietojums, ♦ visbeidzot, veltīšanās Svētajam Garam un pateicība. Ņemot vērā situāciju, kurā atrodas katra persona, viņa tagad var izmantot vienu vai otru no turpmāk minētajām, Bībeles tradīcijā sakņotajām lūgšanām, lai ievadītu atbrīvošanas lūguma posmu, kas nepavisam nav atrauts no pārējiem posmiem.

IEVADS

"Beidzot, brāļi, esiet stipri tanī Kungā un Viņa varenības spēkā! Tērpieties Dieva bruņās, lai jūs varētu pretī stāties velna viltībām!" (Ef 6, 10 -1 1). Bībele atgādina, ka mūsos ir negatīvi garīgi spēki, kas var iespaidot dzīvi un traucēt būt brīviem, atvērtiem un mīlošiem cilvēkiem. Taču Kungs mums ir devis arī autoritāti pār naidīgajiem spēkiem (Mk 6, 7). Lūgsim Svēto Garu, lai Viņš mūs dara gudrus un drosmīgus šīs autoritātes pielietošanā.

Ja kādā dzīves brīdi jūs neapzināti esat atvēruši savu garu šīm ietekmēm, tagad varat durvis aizvērt, nostāties Dieva

aizsardzībā un uzņemties autoritāti pār ļaunuma spēkiem, nostiprinādamies paļāvībā un drošībā, jo "visumā mēs uzvaram Viņa dēļ, kas mūs mīlējis" (Rom 8, 37).

Dieva Vārds

-   "Viņš atbruņoja valdības un varas, droši atstādams tās kaunā un pats Sevī svinēdams uzvaru pār tām" (Kol 2,15).

-   "Lūk, es jums devu varu pār katru ienaidnieka spēku un čūsku un skorpionu samīšanai, un nekas jums nekaitēs" (Lk 10,19).

-   "Bet tiem, kas ticēs, sekos šīs zīmes: Manā vārdā viņi izdzīs ļaunos garus, runās jaunās valodās" (Mk 16,17).

-   "Jo mēs gan miesā dzīvojam, bet nekarojam miesīgi. Mūsu cīņas ieroči nav miesīgi, bet ar Dievu tie ir spējīgi sagraut cietokšņus" (2 Kor 10,3-4).

■ LIECĪBAS PAR ATBRĪVOŠANU

Dieva Vārds

-   "Dievs ir dzirdējis zēna balsi no tās vietas, kur viņš atrodas." (Rad 21,17)

Zēniem un meitenēm mēs gribētu pastāstīt kādu notikumu, no sirds vēloties, lai lūgšana kļūtu arī viņu mantojuma tiesa, viņu patiesā dzīvība, kā arī - lai viņi ik dienas piedzīvo, ka viņu lūgšana tiek uzklausīta.

Divpadsmitgadīga zena lūgšana[56]

Pirms kāda laika divpadsmitgadīgs ķiniešu zēns, vārdā Ma Na Si, misijas skolas pansionārs, brīvdienās atgriezās mājās. Viņš iezemiešu mācītāja dēls. Stāvot uz tēva nama sliekšņa, viņš pamanīja jātnieku, kurš auļoja viņa virzienā. Šis cilvēks - pagāns - bija ļoti satraukts. Viņš nekavējoties vaicāja pēc "Jēzus vīra", tas ir, mācītāja. Zēns atbildēja, ka viņa tēva nav mājās. Nabaga cilvēks bija ārkārtīgi saskumis un steidzīgi paskaidroja, kādēļ ieradies. Viņš bija atsūtīts no dažu jūdžu attālā pagānu ciematiņa pēc "svētā vīra", lai tas izdzītu dēmonu no viņa drauga vedeklas.

Gari un plaši viņš izstāstīja atgadījumu ar šo jauno meiteni, kura, dēmona mocīta, plosījās un lādējās, plūca sev matus, skrāpēja seju, plēsa apģērbu, lauza mēbeles un nikni svaidīja traukus ar ēdienu. Viņš stāstīja par viņas zaimiem, izaicinošo bezdievību, nekaunīgajiem lāstiem un piebilda, ka pēc šādas trakošanas uz viņas lūpām parādās putas un viņa jūtas fiziski un garīgi Joti vārga.

"Bet mana tēva nav mājās!" zēns atkārtoja. Beidzot šķita, ka satrauktais cilvēks to apjēdzis. Pēkšņi viņš nokrita cejos, izmisumā izstiepa rokas un iesaucās: "Arī tu taču esi Jēzus vīrs - vai gribi nākt?" Divpadsmit gadu vecs bērns! Jā, bet pat zēns, ja viņš pilnībā nodevies Kungam, neizbīstas, kad viņa Kungs vēlas viņu izmantot. īsu brīdi pārsteigumā šaubījies, bērns sevi uzticēja savam Skolotājam. Tāpat kā reiz jaunais Samuels, viņš bija gatavs paklausīt Dievam visās lietās. Šajā neatlaidīgajā lūgumā viņš saskatīja Dieva aicinājumu. Pagānu svešinieks uzlēca seglos, ātri uzcēla jauno kristieti sev aiz muguras, un viņi auļiem vien aiz- traucās prom.

Ma Na Si sāka apsvērt situāciju. Viņš bija piekritis Jēzus Vārdā izdzīt dēmonu, bet vai viņš bija tā cienīgs, ka Dievs viņu šādi izmanto? Vai viņa sirds bija pietiekami tīra un viņa ticība - pietiekami stipra? Jājiena laikā viņš pārbaudīja savu sirdi, lai zinātu, vai viņam jāizsūdz grēki un tie jānožēlo. Pēc tam viņš lūdza Dievam, lai Tas viņu vadītu, norādot, kas viņam jāsaka un kā jārīkojas. Viņš centās atminēties Bībelē minētos apsēstības gadījumus un veidu, kādā tajos tika izdzīti dēmoni. Tad viņš vienkārši un pazemīgi uzticēja sevi žēlastības un žēlsirdības Dievam, lūdzot Viņa palīdzību, lai tiktu pagodināts Kungs Jēzus. Ierodoties namā, viņi ieraudzīja dažus ģimenes locekļus cenšamies ar spēku noturēt nelaimīgo sievieti gultā. Viņai nebija pateikts, ka vēstnesis aizjājis pakaļ iezemiešu mācītājam. Tomēr, tikko viņa izdzirdēja pagalmā soļus, tā iesaucās: "Ejiet ātri prom no manis, lai es varētu aizbēgt Man jābēg! Nāk Jēzus vīrs, es nevaru viņu izturēt. Viņa vārds ir Ma Na Si." Ma Na Si ienāca istabā un, ceremoniāli paklanījies, nometās ceļos un sāka lūgties. Pēc tam viņš nodziedāja dziesmu Kunga Jēzus godam. Tad augšāmceltā, pagodinātā un Visvarenā Kunga vārdā viņš pavēlēja dēmonam iziet no sievietes. Viņa tūdaj nomierinājās un palika nespēcīgi guļam. Kopš tās dienas viņa bija pilnīgi vesela.

Sieviete brīnījās, kad viņai pateica, ka tā izrunājusi kristiešu zēna vārdu, jo nekad agrāk viņa to nebija dzirdējusi, nedz arī šo zēnu redzējusi. Visi taču viņas ciematā bija pagāni. Šī diena šiem ļaudīm bija īsta "rītausma", un no tā laika Kunga Vārds izplatījās un tika pagodināts viņu vidū.

Pavēlēt "vudu" Jēzus Varda*

Pirms dažiem gadiem mani uzaicināja uz Haiti piedalīties Atjaunotnes gadskārtējā nacionālajā kongresā, kurā tolaik iesaistījās ap 35 000 personu. Kad ierados lidostā, mani sagaidīja jauns haitietis, lai aizvestu uz naktsmītni. Mašīnā viņš sāka man izkratīt sirdi. "Man ir divdesmit viens gads. Pirms diviem gadiem apprecējos. Bet man ir grūtības ar sievu."

•   Kādas grūtības?

•   Patiesībā ar viņu pašu ne, bet viņas māte negribēja, ka mēs precamies. Viņa joprojām uz mani dusmojas. Viņa zīlēja vūdū savai meitai, un tā mani pameta un aizgāja dzīvot pie savas mātes. Draugi man teica, lai par to neuztraucos un sameklēju sev citu sievu. Bet es sacīju: "Nē! Nē! Es mīlu viņu un gribu, lai viņa būtu manu bērnu māte un mana sieva." Taču, lai gan jau mēnešiem ilgi es vēlos ar viņu runāt, viņa negrib mani vairs redzēt. Viņa joprojām ir vūdū zīlniecības un savas mātes buramvārdu iespaidā. Es nezinu, ko darīt.

•  Tas ir ļoti vienkārši, - es atbildēju. - Jēzus Vārds ir bezgala stiprāks par vūdū. Ir tikai jāsalauž šī burvju vara, lai atbrīvotu tavu sievu no viņas mātes un vūdū ietekmes. Ja problēma slēpjas šeit, tad tava sieva atgriezīsies. Ja ne, tad viss paliks pa vecam.

•   Ak jā, es to zinu, mana sieva ir noburta un apvārdota.

•   Tad iznīcināsim burvestību tūlīt.

Un turpat mašīnā, kamēr viņš to vadīja, es vienkārši teicu: "Nešķīstais gars, kas turi gūstā mana brāļa sievu, es tev pavēlu: Jēzus Vārdā, tūdaļ pat pārtrauc mocīt šo sievieti. Es salaužu tavu varu pār šo sievieti un atbrīvoju viņu no tava iespaida, no taviem tīkliem. Stājies Jēzus priekšā. Liec sievieti mierā. Kungs, piepildi viņu ar Svēto Garu."

Šī lūgšana neilga ne pusminūti. Tad šoferis aizveda mani uz tikšanās vietu. Svētdien pusdienas pārtraukumā, kad es staigāju milzīgā pūli, tas pats jaunais vīrietis pēkšņi izlavījās cauri ļaudīm pie manis un sacīja: "Lemē kungs, Lemē kungs, mana sieva man vakar zvanīja, viņa grib atgriezties pie manis. Šodien viņa satiksies ar mani šeit. Paldies, paldies!"

•   Ak tā! Paldies, Kungs, - es atbildēju. - Slava Tev!

Gadu vēlāk mani atkal aicināja uz Haiti. Šajā reizē pulcējās ap piecdesmit tūkstošiem cilvēku. Uz lidostu man pretī atbrauca tas pats jaunais vīrietis un sacīja: "Lemē kungs, vai zināt ko? Mana sieva un es dzīvojam kopā no pagājušā gada. Un mums klājas ļoti, ļoti labi. Neilgi pēc sievas atgriešanās es lūdzu Kungu dāvāt mums bērnu. Nupat viņai piedzima mūsu pirmais bērns. Es esmu tik laimīgs!" Tātad atbrīvošana bija noturējusies. Uzvara bija galīga. Šo jautājumu varēja nokārtot ar vienu vienīgu pavēli Jēzus Vārdā!

Izdzīt skumju garu Jēzus Vārdā [57]

Es biju slolotājs un padomdevējs kādā vidusskolā. Vienu rītu manā kabinetā galīgi noraudājusies ienāca ceturtās klases meitene, vārdā Grāsa - viņa nevarēja vien mitēties raudāt, Es viņu labi pazinu. Viņa bija Skolēnu padomes vecākā. Tātad citu skolēnu labi ieredzēta, populāra, visnotaļ jauka meitene.

•   Grāsa, - es viņai teicu, - kas tad nu? Kāpēc tu raudi?

•    Es nezinu, - viņa atbildēja, - es raudu un raudu, un nevaru apstāties. Atjaujiet man iet mājās.

•    Bet kas noticis? Vai tu šorīt sastrīdējies ar māti?

•   Nē! Kad izgāju no mājām, viss vēl bija labi.

•   Vai arī skolā saķildojies ar draugu?

•    Nē, man nav drauga. Pirmās stundas laikā viss vēl bija kārtībā.

•   Tad tieši kurā brīdī tu sajuti šīs skumjas?

•    Pēc pirmās stundas es gaitenī satiku divas meitenes, un mēs runājāmies. Tad es steidzos uz savu stundu. Tieši tobrīd mani pārņēma skumjas, un es sāku raudāt, un nācu taisnā ceļā uz jūsu kabinetu.

Es pazinu vienu no abām pārējām meitenēm. Viņa mājās sarīkoja spiritisma seansus un, iespējams, bija iesaistīta prostitūcijā un narkotiku lietošanā - meitene, kurai noteikti bija nepieciešama palīdzība. Es uzreiz nodomāju, ka te ir darīšana ar skumju garu, kas pārgājis uz Grā- su un viņai uzbrucis, - tāpēc arī viņa sāka raudāt. Un tad, pat nejautājot viņai par notikušo, es sacīju:

•   Grāsa, vai gribi, ka es palūdzos kopā ar tevi?

•   Jā, - viņa teica, jo bija kristiete.

Es nostājos viņai aiz muguras, uzliku roku uz pleca un, lai viņu ne- sabaidītu, lūdzos pavēles lūgšanu, kustinot vienīgi lūpas, neizrunājot skaņas, lai viņa nekā nedzirdētu. Taču gars mani noteikti sadzirdēja. Es vienkārši tik tikko čukstus 'izteicu:

•   Skumju gars, Jēzus Vārdā, es tev pavēlu - ej prom.

Un Grāsa, kas nekā nebija dzirdējusi, pēkšņi piecēlās no krēsla, saukdama:

•   Tas ir prom! Mani- nomāca it kā smaga nasta. Un tā pilnīgi pazuda!

•    Labi! Slava Dievam! Alleluja!

Tad Grāsa varēja mierīgi atgriezties klasē.

"Sātana realitāte ir dziļa un noslēpumaina. Ir nodarīts daudz posta gan tiem, kuri visur ierauga kārdinātāju, gan ari tiem, kuri viņu nekur nesaskata. Kārdinātājs darbojas ari pie tiem, kuri vēlas atturēt lajus darīt jelko, lai kas tas arī būtu. Es labi apzinos, ka man kā lajei nav jāveic eksorcisms. Bīskapam ir savi pienākumi, taču arī kristītam lajam jāizmanto no Dieva saņemtās dāvanas. Tertuliāns ir sacījis, ka kristietis, kurš nav spējīgs izdzīt ļauno garu, nav kristieša vārda cienīgs; viņš pelnījis nāvi…"[58]

■ IEVADA LŪGŠANA

• Vai cilvēks, kurš nav eksorcists, drīkst pret sātanu un dumpīgajiem eņģeļiem izmantot pāvesta Leona XIII Mazo eksorcismu?

Tātad laji, ja ari viņiem aizliegts ar spēku un autoritāti izmantot ek- sorcisma pavēlošās formulas varbūtējos dēmoniskās apsēstības gadījumos, tomēr savas kristības vārdā drīkst lietot autoritātes lūgšanas vai vārdus, lai pavēlētu dēmonam aiziet.

"Priesteris var sacīt: "Balstoties uz mūsu kalpojuma svēto autoritāti, Jēzus Vārdā, es tev pavēlu, ļaunais gars, atstāt šo Dieva bērnu", jo kā

290 atbrīvošanas lūgšanas norise

priesteris viņš ir in persona Christi un līdz ar to saņēmis arī pilnvaras. Dažkārt var būt bīstami tieši vērsties pie noteiktiem ļaunajiem gariem, piemēram, sātanisma, buršanas, vardarbības gariem. Ir jāzina savas robežas, lai tās nepārkāptu.

Pavēlēt dēmonam nozīmē uzņemties autoritāti pār viņu, izdzīt viņu, aizraidīt pie krusta, pavēlēt vairs neatgriezties. Baznīca baidās, ka, pavēlot dēmonam, tas var izraisīt viņa dusmas - ja ne pret jums, tad vismaz pret personu, par kuru aizlūdzat. Tāpēc vēlams vispirms ticībā nostāties Jēzus Asiņu, Svētās Jaunavas, svēto un eņģeļu aizsardzībā un tad ar viņu aizbildniecību izrunāt autoritātes vārdus. Tādā gadījumā dēmons nevarēs uzbrukt

Autoritāte, kuru esam aicināti pielietot Jēzus Vārdā, pamatojas uz faktu, ka mēs esam iekļauti Kristū, kurš ir augšāmcēlies, sēž pie Tēva labās rokas un kuram dota visa vara debesīs un virs zemes (Mt 28,1 8). Arī mēs Jēzū, mūsu Kungā un Pestītājā, sēžam pie Dieva labās rokas (Atkl 3, 21), kas nozīmē, ka varam lietot Dieva varu ar Dieva autoritāti. Jēzus mums ir devis mantojumā Savu Vārdu, lai mēs lūgtu Tēvam Viņa Vārdā nodibināt Viņa Valstību virs zemes. Sastopoties ar dēmonu, spēka pārsvars ir mūsu pusē, un ļaunajiem gariem mums jāklausa, jo ar viņiem caur mums runā pats Jēzus. Taču neaizmirsīsim, ka privātas atbrīvošanas lūgšanas spēks slēpjas tā cilvēka ticības un lūgšanas kvalitātē, kurš to izsaka ar pazemīgu un šķīstītu sirdi un atvērtā garā uzticoties Baznīcas lūgšanas kopībai."[61]

Tātad, lai mēs paliktu uzticīgi Baznīcai, labāk būs, ja paklausībā pāvesta Leona XIII Mazo eksorcismu neizmantosim.

-   Ar paļāvību tuvoties žēlastības tronim (Ebr 4, 16).

^^^ i

Tagad, Kristus - Pestītāja - žēlastības stiprināti un saņēmuši Vissvētākās Jaunavas Marijas, svēto un eņģeļu atbalstu, mēs droši varam spert soli tālāk un lūgt Kungu, lai Viņš mūs atbrīvo no jelkādām saitēm, maģijas un lāstiem.

-    Pirms sākat garīgās cīņas lūgšanas, vēlreiz slavējiet Kungu, jo slavēšana ir ļoti spēcīgs ierocis pret ienaidnieku. Dziediet un pasludiniet augšāmceltā Jēzus godību un uzvaru.

Ierosinājums

• Ja jums ir atpazīšanas harizma, Kungs ar kādu atziņas runu var norādīt garu, kura atkarībā persona atrodas, lai jūsu lūgšana būtu mērķtiecīgāka. Ja vēlaties, lūdziet Jēzu, lai Viņš jums atklāj tā gara vārdu, kurš jūs moka, un lai jūs no tā atbrīvo. Ja ne, nosakiet šo garu pēc tā negatīvās ietekmes uz jūsu dzīvi vai pēc atkarības cēloņa. Piemēram: slimības, pašnāvības, nāves, nešķīstības, zīlēšanas, nomāktības, apmātības gars vai tāds gars, kurš izpaužas caur to vai citu dievību, vodunu, vai arī kāda dzīvnieka uzvedības veidā. Ja nevarat iedomāties, kas tas ir par Jauno garu, uzticieties Jēzum, vienīgajam Atbrīvotājam, un lūdziet, lai Viņš jūs atbrīvo. Ja zināt nešķīstā gara vārdu, pasakiet to vienu reizi lūgšanas sākumā vai tad, kad tas norādīts.

• Lūgšana aizlūguma ievadam

Kungs Jēzu, ar Savām svētajām brūcēm un uzvaru pie krusta Tu esi slimnieku dziedināšana un veselība, apspiesto brīvlaišana, sātana sasaistīto personu atbrīvošana.

Šajā mirklī Tu esi izraudzījis mani, Savu pazemīgo kalpu (kalponi), par Savas līdzcietības, žēlsirdības un spēka kanālu. Savās dārgajās Asinīs šķīstī mani no maniem grēkiem. Savā Svētajā Garā dāvā man spēku cīnīties ar ļaunumu un ļaunajiem gariem, lai (šeit nosauciet tās personas vārdu, par kuru aizlūdzat) tiktu dziedināts (~a) un atbrīvots (-a). Jau iepriekš es pateicos Tev, Jēzu, un pagodinu Tevi par Tavu labvēlību un uzvaru. Amen.

22. lūgšana : LŪGŠANA, SĀKOT GARĪGO CĪŅU

Dievs Vissvētais Tēvs, es nāku Tevi slavēt un pielūgt. Atver manas acis un sirdi, lai es skatītu Tavu diženumu, majestāti un uzvarošo mīlestību. Paldies, vislabais Tēvs, ka sūtīji Savu Dēlu Jēzu, lai mani atpestītu, man piedotu, dāvātu man dzīvību un uzņemtu Savā ģimenē. Paldies, ka sūtīji man Savu Svēto Garu, lai mani vadītu un svētdarītu!

Visvarenais Tēvs, atpestī mani no "ļaunā" saskaņā ar "zvērestu, ko Tu zvērēji mūsu tēvam Ābrahamam, lai mēs, izglābti no savu ienaidnieku rokām, bezbailīgi Tev kalpotu svētumā un taisnībā Tavā priekšā visās mūsu mūža dienās". (Lk 1, 73 - 75)

Kungs Jēzu, Dieva Jērs, Tu nomiri, lai es varētu dzīvot kopā ar Tevi. Es ticu, ka Tu dzīvo mani un ka Tu esi mana dzīvība. Slava Tev par Tavu mīlestību.

Es ticu, ka visās lietās Tu vēlies dzīvot manā vietā un uzvarēt. Atklāj manī Savu mīlestību, mieru, labvēlību, pacietību, pazemību, šķīstību un pilnīgo savaldību.

Krustā sistais Kungs Jēzu, es uzlūkoju Tevi un paļaujos uz Tevi. Slava un gods Tev, Dieva Mesija, ķēniņu Ķēniņ, kungu Kungs, mūžīgais vienpiedzimušais Dēls, jaunās derības Priesteri, Tev, Kungs, visuma Dievs, Tu esi godības Ķēniņš, Kungs, stiprinieks cīņā (Ps 24,8), Taisnīgais, kas atnāks laiku beigās. Debesu godībā cildinātais Cilvēks, esi slavēts! Slava Tev mūžīgi.

Jēzu! Tavās Asinīs kopā ar Tevi es uzvaru sātanu, tumsības spēkus, kas man uzbrūk un grūž grēkā; es nododu Tavās rokās savas saites un maldus. Tavas Asinis mani apņem un pasargā no viņu uzbrukumiem. Tavas Asinis mani šķisti un dāvā man neaptraipītu sirdsapziņu, jo es ticu Tavai pestīšanai, Jēzu. Tu esi manas dzīves Kungs. Tāpēc es atsakos no jelkādas atrašanās sātana varā.

Kungs Jēzu, es lūdzu Tevi sasaistīt ļaunos garus, kas ložņā ap mani zemes virsū un gaisā. Es lūdzu Tevi sasaistīt visus ļaunuma spēkus un apklāt ar Savām dārgajām Asinīm kā zemi, tā gaisu un ūdeni.

Kungs Jēzu, aizliedz ikvienam ļaunajam garam jelkādā veidā kaitēt man vai maniem mīļajiem. Apturi pret mani vai manu ģimeni izteiktus lāstus.

Caur Savas svētās iemiesošanās noslēpumu, Jēzu, atbrīvo mani no visiem gariem, kas mani nomoka. Savā Visusvētajā Vārdā, Jēzu, atbrīvo mani no ikkatras negatīvas vai maģiskas varas. Atbrīvo mani no ikkatras nastas, kas nomāc manu dzīvi. Savā mīlestībā aizdzen tālu prom no manis ikkatru baiļu garu.

Lai šaubas atkāpjas pārliecības priekšā.

Lai meli atkāpjas patiesības priekšā.

Lai bailes atkāpjas ticības un drosmes priekšā.

Lai lāsts atkāpjas Tavas svētības priekšā.

Lai slimība atkāpjas veselības priekšā.

Lai apspiešana atkāpjas atbrīvošanas priekšā.

Lai vājums atkāpjas Tava Spēka priekšā.

Lai Jaunums atkāpjas Tavas labvēlības priekšā!

Lai neveiksmes un zaudējumi atkāpjas pilnīgas Jēzus uzvaras priekšā.

Amen. Alleluja!

*

Jēzus Kristus, mūsu Glābēja un Kunga Vārdā, ar Jaunavas Marijas, atbrīvošanas Dievmātes, svētā Jāzepa, svēto ercenģeļu Miķeļa un Ra- faēla, mūsu svēto sargeņģeļu, svēto apustuļu Pētera un Pāvila un visu svēto aizbildniecību mēs piesaucam Dieva Tēva žēlsirdību Svētā Gara klātbūtnē, lai Jēzus uzvara kļūst redzama.

"Lai Kungs jums pavēl" Qūd 9), sātan un jūs, dumpīgie, Dieva atmestie gari, nešķīstie gari, mūsu vajātāji. Tūdaļ pat vācieties tālu prom no manis, to jums pavēl krustā sistais, mirušais un augšāmcēlušais Jēzus; to jums pavēl Bezvainīgā Jaunava Marija, to jums pavēl svētais Jāzeps un svētais Benedikts.

Lai Jēzus Vārdā tiek iznīcināta kārdinājuma, valdzinājuma, šaubu un baiļu inde, ko sātans manī lej!

Gods lai ir Tēvam un Dēlam, un Svētajam Garam, Dievam, kas ir, kas bija un kas nāk, mūžīgi mūžos. Amen.

23. lūgšana : GODS JĒZUM, VISAUGSTĀ DĒLAM, ATBRĪVOTĀJAM

Gods Kristum, Visaugstā Dēlam, dzīvajam, vienīgajam Kungam, kurš sadragāja vecās čūskas galvu, uz mūžiem notiesāto velnu. Lai tiek iznīcināts dēmons un lai viņa darbi izzūd no cilvēku sirdīm! Alleluja!

Gods un slava Jēzum, ķēniņu Ķēniņam, kungu Kungam! Lai dēmoni un visas radības metas uz vaiga Viņa priekšā. Alleluja!

Gods un slava Jēzum - Gaismai, kas dzimusi no gaismas. Vienigi Viņš ir Ceļš, Patiesība un Dzīvība. Lai Jēzus slavas pilnā krusta gaisma apžilbina dēmonus un tumsības spēkus un liek tiem atkāpties. Amen.

Gods, spēks un slava Jēram - uzvarētājam, Jēzum, Visaugstajam Kristum! Caur Jēzus krustu un Viņa svētajām Ciešanām sātans krita un viņa armija tika sakauta! Alleluja!

Dziesmas:

•   Uzvaras slava Jēzum

•   Dziedāšana mēlēs

24. lūgšana: LŪGŠANA JAUNAVAI

Es nostājos arī Vissvētākās Jaunavas Marijas, Jēzus un manas (tavas) Mātes, aizsardzībā. Atbrīvošanas Dievmāte, eņģeļu Karaliene, liec ap mums aizsardzības žogu. Esi sveicināta, Bezvainīgā Marija, kuras priekšā dreb visi dēmoni. Spožās Zvaigznes Jaunava, apgaismo mūs! Atraisi grēcinieku saites!

"Visaugstā debesu Karaliene, eņģeļu Valdniece,

kas jau iesākumā no Dieva saņēmi varu un uzdevumu sadragāt sātana galvu, mēs Tevi pazemīgi lūdzam, sūti savus svētos karapulkus, lai pēc Tavas pavēles un Tavā varenībā tie aizdzītu ļaunos garus un it visur tos pieveiktu, atņemtu tiem drosmi un nogrūstu tos bezdibenī.

Kas ir kā Dievs? >

Ak, labā un maigā Māte, Tu vienmēr būsi mūsu mīlestība un cerība. Dievišķā Māte, sūti svētos eņģeļus, lai tie mani aizsargā un aizdzen ļauno ienaidnieku tālu projām no manis. Svētie eņģeļi un erceņģeļi, aizsargājiet mūs, aizstāviet mūs. Amen."

Pēc tēva Sestaka lūgšanas

•       lūgšana : PRIECĀJIES, MARIJA, ŽĒLASTĪBAS PILNĀ,

Kungs ir ar Tevi.

Tu esi svētīta starp sievietēm

Un svētīts ir Tavas miesas auglis Jēzus.

Svētā Marija, Dieva Māte,

Lūdz par mums, grēciniekiem,

Tagad un mūsu nāves stundā. Amen.

•       lūgšana : LŪGŠANA SVĒTAJAM ERCENĢELIM MIĶELIM

Visucildenais debesu karapulku Pavēlniek, svētais ercenģeli Miķeli, aizsargā mūs cīņā "pret valdībām un varām, šis tumsības pasaules valdniekiem un ļaunajiem gariem zem debess" (Ef 6,12). Nāc palīgā cilvēkiem, "kurus Dievs radījis pēc Sava attēla un līdzības un kuri par tik dārgu maksu atpirkti no dēmona tirānijas" (1 Kor 6,20). Tu, kuru svētā Baznīca godā kā savu sargu un aizstāvi; Tu, kuram Kungs uzticējis atpirktās dvēseles, lai tās ievestu debesu svētlaimē. Lūdz miera Dievu, lai Viņš sadragā sātanu un atņem viņam visu varu kaitēt cilvēkiem un Baznīcai. Dāvā Visaugstajam mūsu lūgšanas, lai pār mums nonāktu Kunga žēlastības.

Vissvētais debesu karapulku Pavēlniek, ar dievišķo spēku nogrūd ellē sātanu un viņa ļauno garu leģionus, kas klaiņo pa pasauli, lai viņi vairs nespētu pievilt tautas un pazudināt dvēseles (Atkl 20, 2-3). AMEN!

■ ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAS

Garīgā cīņa nozīmē, ka tajā svarīgs būs spēku samērs. Mums tā jāsāk pazemībā, paklausībā un padevībā Dievam un Baznīcai. Ja atpazīšanas gaitā izrādās, ka gadījums, par kuru jūs tiekat aicināti aizlūgt, attiecas uz priestera vai pilnvarota eksorcista autoritātes sfēru, nesāciet rīkoties' uz savu galvu. Meklējiet palīdzību priesteriskajā kalpojumā. Turpmāk minētās lūgšanas (Nr. 27unNr. 36) ir tikai priekšlikumi. To iedarbība nav automātiska. Ar tām nepietiek, ir jālūdz arī priestera palīdzība. Vienas pašas par sevi tās neveido atbrīvošanas lūgšanu kopumā.

atbrīvošanas lūgšanas norise

27. lūgšana : ATBRĪVOŠANA UN DZIEDINĀŠANA SVĒTAJĀ GARĀ

-    Slava Tev, augšāmcēlušais Kungs Jēzu, par Tavu uzvaru un brīnumiem, ko Tu dari katrā no mums un manā dzīvē.

-    Kungs Jēzu, nāc un apklāj mani ar Savām dārgajām Asinīm.

-   Lai Tavas Asinis apklāj manu namu un visus, kas tajā dzīvo.

-    Lai Tavas Asinis apklāj manu ģimeni, vecākus un draugus. Tāpat ar Savām dārgajām Asinīm apklāj ari manus ienaidniekus.

-   Svētais Gars, nāc pār mani un atbrīvo mani no jelkādām dēmoniskām saitēm vai atkarības, jelkādām negatīvām domām, no mazdūšības un pašnosodijuma.

-   Tavā Vārdā, Jēzu, es piedodu saviem ienaidniekiem ļaunumu, ko viņi man nodarījuši, un sūtu viņiem bagātīgas svētības.

-Jēzus Vārdā es aizliedzu ļaunajiem gariem uzbrukt man vai jelkuram, kas atrodas manā namā vai tā tuvumā.

-  Jēzus Vārdā, Viņa Asiņu spēkā es pārcērtu visas atkarības saites starp sevi un saviem ienaidniekiem, starp sevi un jebkuru personu, vīrieti vai sievieti, vecākiem vai senčiem, kuri mani nelabvēlīgi iespaido.

-   Jēziis Vārdā un Svētā Gara spēkā es iznicinu ikviena pret mani vērsta f vārda, buršanas vai lāsta sekas. Es iznicinu sekas, ja tādas varētu būt

ikvienam maģiskam aktam, sazvērestībai, noslēgtam līgumam vai veiktam rituālam nolūkā man kaitēt.

Savas kristības un Dieva bērna privilēģijas vārdā, savas ticības vārdā - jo es ticu uz Dievu Tēvu, Dēlu un Svēto Garu - es padzenu tālu prom ikvienu ļauno garu, ikvienu slimības garu. Krustā sistā Jēzus Asinis mani atbrīvo no visām saitēm, uzbrukuma vai dēmoniskās atkarības. Es pasludinu savu Dieva bērna brīvību un atveros Svētā Gara darbībai.

Svētības Gars, pieskaries manai sirdij, manām jūtām un emocijām; iznicini izjūtas, kas nenāk no Tevis, un dziedini, manas sirds un manas dzīves ievainojumus.

296

Svētais Gars, es Tev veltīju savu tēvu un māti, es Tev veltīju viņu savienību. Tu, kurš dāvā dzīvību un kurš iznīcini aizturu cēloņus manī, - apmeklē manas ieņemšanas brīdi. Es Tev veltīju savas dzīves pirmos gadus: dves pār mani, piepildi mani, atjauno manu dzīvi, manu gribu, ma

nus spriedumus un domas. Es pilnībā pakļaujos Jēzus Kristus autoritātei.

Kungs Jēzu, lai Tavas dārgās Asinis mazgā manas nešķīstās asinis un tās atjauno, feungs Jēzu, šķīstī un svētī tagad ikvienu manas miesas šūniņu.

Svētības Gars, nāc un atjauno manas smadzenes, saprātu, atmiņu, iztēli un iznīcini manī visus traucējumu cēloņus.

Svētības Gars, tagad pieskaries ikvienam manas miesas loceklim, maniem iekšējiem orgāniem un maņām: redzei, dzirdei, garšai, ožai un taustei.

Svētības Gars, pieskaries manai nervu sistēmai un iekšējās sekrēcijas dziedzeriem, pieskaries manai elpošanas un asinsrites sistēmai, pieskaries maniem muskuļiem un kauliem, pieskaries manai gremošanas sistēmai un dzimumorgāniem.

Dziedināšanas Gars, dziedini mani Jēzus svēto brūču spēkā. Dziedini manu miesu, dvēseli un garu… Jaunava Marija, atrauj mani no visa. kas nenāk no Jēzus, un ietin mani savā mātes apmetnī.

Bezvainīgā Jaunava, lūdz par mani un pastāvīgi piesauc pār mani svētības Garu un Dieva Tēva svētību Jēzus, mana Pestītāja, Vārdā. Amen![62]

28. lūgšana : LAI SAISTĪTU UN IZDZĪTU ĻAUNOS GARUS

Svētais Gars, dāvā man gudrību un drosmi, kad es pielietoju autoritāti, ko Jēzus man devis pār naidīgajiem spēkiem.

Kungs Jēzu, cilvēktapušais Dieva Vārds, krustā sistais Jēzu, augšāmcēlies Jēzu, pagodinātais Jēzu, 'Tu, kurš ar spēku un autoritāti pavēlēji ļaunajiem gariem, un tie izgāja" (Lk 4,37), es lūdzu Tevi - saisti ikvienu ļauno garu, padzen to no manas dzīves (vai X dzīves) un pavēli, lai tie nekad vairs neatgrieztos. Saisti valdības, varas, šīs tumsības pasaules valdniekus, ļaunos garus zem debess (Ef 6,12), gaisā, ūdenī un visā zemes virsū. Ar Jēzus gribu es esmu Dieva bērns, Jaunavas Marijas bērns un svētās Baznīcas bērns.

Augšāmceltā un Tēva pagodinātā Kunga Jēzus Vārdā, kuram itin viss ^paklausa debesīs, virs zemes un līdz pat pazemes dziļumiem, kā arī būdams stiprs savā kristības žēlastībā, es uzņemos autoritāti pār ikvienu dēmonisku garu, kurš izmantojis kādas mani atvērtas durvis vai lāstu, kas gulst pār mani, lai mani apsēstu, nomāktu vai saistītu, un es jums "pretojos stiprs ticībā" (1 Pēt 5, 9). Es jūs visus izdzenu, nešķistie gari, lai kas jūs ari būtu un lai kādā veidā un no kurienes ari jūs būtu nākuši. Es jums pavēlu mani atstāt Dieva Tēva (+), Dieva Dēla (+) un Dieva Svētā Gara (+) vārdā. Bēdziet, ļaunie gari! Ejiet pie Jēzus krusta, metieties ceļos krustā sistā Jēzus priekšā, lai Viņš ar jums rīkojas pēc Sava prāta, un neatgriezieties vairs.

Lai jelkāda dēmoniska atkarība, kam pakļauta mana miesa, psihe vai gars, nekavējoties tiek izbeigta. Jēzus Vārdā - Amen!

Tagad es pasludinu savu atbrīvošanu un dziedināšanu.

Lai Jēzus Svētais Vārds ir manī un pār mani. Lai tas ir manās domās, vārdos un iedvesmo manus darbus!

Lai Jēzus Svētais Vārds pasargā mani no ļaunā uzbrukumiem, no sātana kārdinājumiem un vilinājumiem, ikkatra dēmonu uzbrukuma un burvju ļaunajiem nodomiem.

Lai Jēzus Svētais Vārds mani sargā no ikvienas tumšas vai nešķistas domas, no mazdūšības, no paguruma. Lai Jēzus Svētais Vārds ir mana paļāvība, spēks, drošība un uzvara. Amen! Alleluja!

Dziesmas:

•    Uzvaras slava Jēzum

•    Dziedāšana mēlēs

29. lūgšana : lai atbrĪvotos no nevĒlamajĀm saitĒm

(nolasīt 3 reizes)

Kungs Jēzu, es atzīstu, ka esmu grēkojis (-usi), nodarbojoties ar pareģošanu, spiritismu, okultismu, buršanu, fetišismu, vodunu utt. Tagad es no tā novēršos un atsakos no sātana un visiem viņa darbiem manā dzīvē. Jēzu, es apliecinu, ka Tu esi manas dzīves Kungs. Es visu nolieku pilnībā zem Tavas autoritātes.

Kunga Jēzus bristus Vārdā lai visi tumsas spēki, kas mani sasaista un savaio ar nelāgiem ieradumiem, no manis atkāpjas. Mani apklāj Jēzus Asinis un autoritāte, un jums, dēmoniskie spēki, nav nekādas varas pār mani.

Es piederu Jēzum Kristum un pavēlu jums, ļaunie gari: buršanas, slimības, neauglības, finansiālā sabrukuma, jūtu dzīves aiztures gars. Gari, kas saistāt ar alkoholu, tabaku, narkotikām, indi; seksuālās uzmācības, apmātības vai pašnāvības gari, aizejiet prom no manis Jēzus Kristus Vārdā un pārtrauciet jelkādā veidā darboties manā dzīvē.

Burvju gari, apspiešanas gari, vārdošanas gari, jums vairs nav nekādas varas pār mani, jo Jēzus mani ir jau atpestījis un devis man uzvaru pār jums. Jēzus Kristus Vārdā esiet padevīgi svētajam Kristus Krustam un neatgriezieties vairs pie manis.

Kungs Svētais Gars, šķīstī tagad Jēzus dārgajās Asinīs kā mani, tā visu, kas man pieder. Lai mani atbalsta un sargā Marijas, Bezvainīgās Jaunavas, svēto apustuļu Pētera un Pāvila un svētā Jāzepa aizbildniecība. Lai visu svēto, apustuļu un mocekļu lūgšanas man palīdz un dāvā uzvaru Jēzus Vārdā!

Paldies, Jēzu, ka esi mani atbrīvojis un izglābis. Es slavēju Tevi, Jēzu.[63] amen!

■ SPECIFISKAS LŪGŠANAS

• Kā uzveikt lāstus un nobūrumus?

Kad mēs atzīstam savus grēkus, tos nožēlojam un mainām attieksmi, tad ar mūsu vainām saistītais lāsts ir novērsts. Runājot par lāstiem, ko citi pret jums izteikuši un kam jūs esat krituši par upuri, ziniet, ka Dievs Tēvs, kurš visu piedevis Savā Dēlā Jēzū, spēj iemācīt saviem bērniem, kā uzvarēt lāstu ar piedošanu (Rom 12,14; 1 Kor 13,5) un mīlestību (Mt 5,44; Kol 3,13). Kristietis vairs nevar nolādēt nevienu un neko. Pēc Kunga parauga viņam ir jāsvētī tie, kas viņu nolād.

Tāpēc viņam jāsper piedošanas soļi Garā un jālūdz par iekšējo dziedināšanu; kas galu galā noved pie lūgšanas par lāstu varas laušanu. Kas attiecas uz lāstiem, ko cilvēks uzlicis pats sev, vispirms jānožēlo grēki, pat ja tie izdarīti aiz nezināšanas vai neticības. Pēc tam ticīgu, Svētā Gara pilnu brāļu un māsu priekšā un, ja iespējams, Vissvētākā Sakramenta priekšā vārdiski jāatsakās no līgumiem, kuri jūs saista ar bezdievīgām apvienībām vai kultiem.

Atsauciet ļaunus vārdus, ko esat izrunājuši, lai iznīcinātu to darbību. Aplieciniet pretējo tam, ko sludinājāt iepriekš.

Visbeidzot - ar uguni vai citā piemērotā veidā iznīciniet visus priekšmetus, zīmes, grāmatas un piederumus, ko saņēmāt savas iniciācijas un ezotērisko solījumu došanas brīdī. Jūs varat tos iepriekš apslacīt ar svētīto ūdeni vai piesaukt pār tiem Jēzus Asinis.

• Kādēļ lūgšana pret lāstiem jānolasa 3 reizes?

Nereti, lai sarautu saites, lūgšanu nolasa trīs reizes, "jo, saceldamies pret Svēto Trīsvienību, sātana aģenti lāstus atkārto trīsreiz. Tāpēc mācīsimies atņemt lāstam varu" (Ž. M. Verlinds).

30. lūgšana : uzvarĒt lĀstus ar jĒra asinĪm

Kungs Jēzu Kristu, pie krusta Tu kļuvi mums par lāstu, lai es tiktu atpirkts no jelkāda lāsta un varētu mantot Tēva svētību (Gal 3,13). Tu esi Pestīšana tiem, kas pie Tevis vēršas. Tāpēc es varu savu atbrīvošanu saņemt no Tevis, "jo, kas piesauc Kunga vārdu, tiks izglābti" (Rom 10,13).

Es šobrīd piesaucu Tavu Visspēcīgo Vārdu un lūdzu, lai ikvienu dēmonu Tu aizdzen tālu projām no manis, Sava kalpa. Izstiep pār mani Savu uzvarošo roku, lai miera eņģelis ikvienu ienaidnieka spēku tur tālu no manis. Izjauc visus nodomus, ko pret mani perina skaudīgi, ļauni un samaitāti cilvēki. Atbruņo un neitralizē ikvienu ļaundarigu spēku, kas darbojas caur indi, ļaunu aci, noburšanu, lāstu, zīlēšanu.

Ļaunie gari, ja jūs mani mokāt tāpēc, ka esmu jūs piesaucis vai arī manā dzīvē (vai X dzīvē) jelkādā veidā bijušas atvērtas kādas durvis (pēkšņas traumas, ieilguši psihoemocionāli stāvokļi, nodarbošanās ar okultismu, ezotēriku, spiritismu, atkarība no alkohola, tabakas, narkotikām, seksa u.tml.);

Ja jūs mani saistāt vai nomācat kāda pret mani vērsta lāsta vai nobū- ruma dēļ, ja iemesls ir veltīšanās kādai elku dievībai, dēmonam vai Sātanam, lai kādos apstākļos tas ari būtu noticis; es savas kristības žēlastībā, Jēzus Vārdā atraisos no visām šim saitēm. Tagad es atņemu jums jelkādas tiesības uz mani, manu miesu, dvēseli un garu. Es apklāju sevi ar Jēzus Asinīm, kas nomazgājušas manus grēkus.

Dieva Tēva žēlsirdības, Jēzus - Upurjēra - Asiņu, Svētā Gara svaidījuma un Bezvainīgās Jaunavas Marijas aizbildniecības vārdā es izcīnu uzvaru pār ikvienu dēmonisku iespaidu vai atkarību, ikvienu pret mani vērstu burvestību, ikvienu apvārdojumu. Es tos salaužu un iznīcinu, noraidu un atmetu, es tos anulēju Jēzus Vārdā un pārcērtu ikvienus tumsības garu pinekļus un saites. Jo īpaši es pārcērtu… (lāstu, maģijas, jelkādas okultas varas, veltīšanās saites vai tādas, kuru pamatā ir jebkuras paaudzes personu slēgts līgums, "nakts vīri vai sievas", dvīņu vai svēto masku kults, utt.).

Es atraisu pats sevi un visus, kas atrodas zem manas autoritātes.

Tagad es nostiprinos augšāmceltā Jēzus uzvarā un Mūžīgā Tēva svētībā. Jēzus, mans Pestītājs, mani ir atbrīvojis uz visiem laikiem. Viņš "mani izglāba no visām manām bailēm" (Ps 34,18). Kungs pret mani ir labs. Viņš ir mans palīgs. "Es paļaujos uz Viņu un vairs nebīstos; man nav bail no tā, ko man var nodarīt cilvēks." (Ps 56, 10 -12)

Ar spēka, mīlestības un savaldības Garu, kurš manī mājo, es no šī brīža dzīvoju Dieva bērnu brīvībā, lai slavētu "atbrīvošanas Dieva" brīnumus. AMEN!

kam un nevis pavirši un liekulīgi. Izvelieties savam gadījumam atbilstošu lūgšanu.

31. lūgšana : lŪgŠana par DVĒSELES SAIŠU SARAUŠANU

Žēlsirdīgais un Visvarenais Tēvs, Jēzus Kristus, mana Pestītāja un Kunga Vārdā es pakļauju savu dvēseli, jūtas un vēlmes Tavam Svētajam Garam.

Es izsūdzu netikumības grēku, ko esmu izdarījis, pirms vai ārpus laulības iesaistoties nelikumīgās seksuālās attiecībās (laulības pārkāpšana, seksuālas novirzes: homoseksuālisms, lesbisms, utt.).

Es atzīstu grēcīgās saites manā garā, dvēselē un miesā. Es Tev pateicos, ka esi man piedevis un tagad šķīstī no visa, kas mani aptraipījis.

*

Dievs Tēvs, paldies, ka caur Jēzu esi man devis Savas Valstības atslēgas un garīgās autoritātes atslēgas. Ko es saistu, ir saistīts, ko es atraisu, ir atraisīts (Mt 18,18). Jēzus Vārdā es Tevi lūdzu atraisīt mani no visām dvēseles saitēm, kas mani saista ar bijušajiem seksuālajiem partneriem, bezdievīgajām attiecībām, seksuālajām perversijām, erotismu, pornogrāfiju.

Lūdzu, izrauj ar saknēm seksuālo verdzību, atkarības, afektīvas pieķeršanās, paverdzinošas domas, apduļķotas iztēles ainas, erotiskas fantāzijas un sapņus, emocionālas vēlmes, juteklību, baudas un kaislības, kas vājinājušas manu raksturu un gribu.

Dziedini manu atmiņu un atmiņas, ko aptraipījušas manas nelikumīgās seksuālās attiecības. Atbrīvo mani no ikviena gara, kas būtu ieguvis varu pār mani manas rīcības vai psihoemocionālu pagātnes traumu dēļ, vai arī tāpēc, ka jelkādā veidā es būtu okulti veltījies tā dēvētajiem sargājošajiem gariem. Jēzus Vārdā es saistu ikvienu nešķīsto garu, es atsakos no ikviena kārdinājuma un pretojos tam un ikvienam ļaunajam garam, vilinājuma garam, kurš šīs saites ir pastiprinājis vai pārnesis uz mani, lai paturētu mani ieslēgtu grēkā. Es uzņemos autoritāti pār šiem gariem un izdzenu viņus Jēzus Vārdā. Es pavēlu viņiem iet pie Jēzus krusta un aizliedzu atgriezties mani mocīt. Es sarauju ikvienas saites, ikvienu grēcīgu afektīvu vēlmi un jelkādu seksuālu verdzību.

Ludzu, Kungs, šķīstī manu dveseli un palīdzi man lauzt un aizmirst ikvienu nelikumīgu savienību, lai es savu dvēseli un miesu varētu pilnībā uzticēt Tev un savam likumīgajam laulātajam draugam. Es iegremdējos dārgajās Jēzus Asinīs. Ar Viņa atpestījošo darbu pie krusta un Svētā Gara Spēkā es ap sevi atjaunoju garīgās aizsardzības žogu, ko pats (-i) biju iznīcinājis (-usi), iekrītot kompromisa, neuzticības, seksuālas viltus brīvības slazdos.

Dievs, labvēlības Tēvs, es saņemu Tavu piedošanu par visiem saviem seksuālajiem grēkiem pagātnē. Es ticu, ka man ir pilnīgi piedots. Paldies, Tēvs, ka Tu vairs man neatgādini manu grēku. Paldies, ka šķīstī mani no ikvienas netaisnības un piepildi mani ar Savu Svēto Garu. Es pilnībā veltījos Tev. Ar Savu žēlastību stiprini manu gribu un apņemšanos mainīt dzīvi, atjauno mani, atbrīvo un pasargā mani svētu manā garā, dvēselē un miesā, jo no visas sirds es vēlos Tev kalpot Svētā Gara pilnībā. Svētā Marija, Dieva Māte, Bezvainīgā Jaunava, īstās atbrīvošanas Māte, lūdz par mani un sargā mani. Es slavēju Tevi, Dievs, mans Glābēj un Atbrīvotāj, Tevi, kas esi mani dziedinājis un atdevis man dzīvību (Is 38, 16- 17) ,[64] amen! Alleluja!

Nolasiet, piemēram, 41. lūgšanu - lai saņemtu Gara izliešanos, vai 39. lūgšanu - lai veltītos Svētajam Garam.

32. lūgšana : LAI ATBRĪVOTOS NO "NAKTS VĪRIEM UN SIEVĀM"

• Iesākumā nolasiet ercenģeļa Rafaēla litāniju 265. Ipp. un atbrīvošanas Dievmātes litāniju 249. Ipp.

Lūgsimies:

Ar svētā ercenģeļa Rafaēla, mana sargeņģeļa, Bezvainīgās Jaunavas Marijaa Jēzus Mātes, svētā Benedikta un svētā Jāzepa aizbildniecību un atbalstu, apklājot sevi ar dārgajām Jēzus Asinīm, es nostājos cīņas

atbrīvošanas lūgšanas norise

pozīcijā, lai cīnītos ar dēmoniskajiem spēkiem, inkubu un sukubu gariem, kurus sauc par "nakts vīriem" un "nakts sievām".

Jēzus Nācarieša Vārdā es, (nosauciet savu vārdu), Ābrahama meita (vai dēls), caur kristības žēlastību Dieva bērns, liedzu jums, dēmon As- modej, Jezebeles vai Mamī Vatas gars, jelkādas tiesības uz mani. Es atsakos no ikviena līguma, kas mani saistītu ar jums. Jēzus Asiņu atbrīvojošajā Spēkā es šķiros no jums, atraisu sevi, galīgi sarauju jelkādas attiecības ar jums. Man nepatīk un es atsakos no ikvienas darbības vai kontakta, ko jūs mani piespiežat izjust manos dzimumorgānos sapņos vai nomoda stāvoklī.

Jēzus Vārdā es uzņemos autoritāti pār jums, nešķīstie gari, kas pārkāpjat manas tiesības uz seksuālo neaizskaramību, bloķējat manu laulību, padarāt mani neauglīgu vai traucējat tuvību manā pārī. Es noraidu vistas nešķīstās darbības, ko jūs man uzspiežat: prostitūciju, laulības pārkāpšanu, alkoholismu, naudas pielūgsmi.

Caur Kristu, kurš "manis dēļ kļuva par lāstu pie krusta" (Gal 3, 13), es laužu ikvienu okultu veltīšanos vai nobūrumu, kas smagi gulst uz mani, kā arī jelkādas sātaniskas saites vai atkarību. Asmodej, ķēniņienes Jezebeles gars, Mamī Vatas vai Dalilas gars, vai jebkurš cits inkuba vai sukuba gars (ja iespējams, nosauciet dievību vai "voduna" vārdu), lai Dieva Jēra Asinis pilda jūs ar šausmām un attālina no manis! Un lai Viņa Asinis lauž ikvienu jūsu varu pār mani!

Jēzus Nācarietis jūs izdzen un jums pavēl, un Viņa Vārdā arī es jums pavēlu: ejiet prom uz Jēzus krusta pakāji, lai Viņš ar jums rīkojas pēc Sava prāta, un nenāciet vairs atpakaļ mani apspiest, iespaidojot manas intīmās ķermeņa daļas, miesu vai dzīvi, jo jūs esat uzvarēti. Jums vairs nav nekādas varas pār mani. Jēzus mani ir atpestījis un devis man uzvaru pār jums.

Lai Svētais Gars, svētības un spēka Gars, nāk pār mani! Lai Jēzus Kristus Asinis pasargā mani Dieva bērnu brīvībā!

Žēlsirdīgais Jēzu, Jēzu - uzvarētāj, es uzticos Tev un pasludinu, ka esmu pilnīgi atbrīvots. Paldies, Kungs. AMEN!

304

• Beidziet ar 27. lūgšanu (Atbrīvošana svētības Garā).

, 33. lūgšana : PЈET BURVJU UZBRUKUMIEM

• Sākumā nolasiet ievada lūgšanu garīgajā ciņa, Nr. 22, līdz "Amen! Alleluja!", vai aizsardzības lūgšanu Nr. 5 (230. Ipp.), pēc tam - lūgšanu Jaunavai Nr. 24 (294. Ipp.).

*

Mūsu Kunga Jēzus Kristus Vārdā, ar Jaunavas, Bezvainīgās Dieva Mātes, kā ari svētā ercenģeļa Miķeļa, svētīgo apustuļu Pētera un Pāvila, svēto Šarbela un Benedikta, un visu svēto aizbildniecību, caur mūsu kristības žēlastību, es pilnīgā drošībā dodos uz priekšu ar Svētā Gara drosmi Jēzus Asiņu aizsardzībā, lai uzbruktu velnišķīgajiem spēkiem. Celies, Kungs, nāc mums palīgā, atbrīvo mūs Sava Vārda dēļ. Dievs, mēs savām ausīm esam dzirdējuši mūsu tēvus stāstām par brīnumiem, ko Tu viņiem esi darījis. Gods lai ir Tēvam un Dēlam, un Svētajam Garam, kā tas no iesākuma ir bijis, tā tagad un vienmēr, un mūžīgi mūžos. Amen!

Celies, Kungs, nāc mums palīgā, atbrīvo mūs Sava Vārda dēļ. Mūsu palīdzība ir Kunga Vārdā, kurš radījis debesis un zemi. Kungs, uzklausi mūsu lūgšanas, un lai mūsu saucieni nonāk pie Tevis. Kungs, lai Tava Mīlestība ir pār mums, kā esam cerējuši uz Tevi.

(Ps 32, 22)

Lūgsim Kungu:

Kungs, Tu esi visu cilvēku Tēvs. Tu negribi grēcinieka nāvi, bet gan lai viņš atgrieztos un iemantotu dzīvību. Tavs Dēls Jēzus mums ir teicis, lai nelādam, bet svētījam. Dod man spēku piedot un svētīt tos, kuri pret mani izmanto buršanu un okultismu. Es izleju Tavas dārgās Asinis pār viņiem un piedodu viņu ļaunos darbus.

Tālab mēs Tevi lūdzam, Kungs, lai Tu nevis nonāvētu mūsu ienaidniekus burvjus un raganas, kas kāro darīt ļaunu, bet lai Tu viņus padarītu nekaitīgus.

Sātana un ļauno garu mudināti, viņi sēj slimības, postu, šausmas un nāvi. Viņi dveš tikai naidu, skaudību un iznīcību. Ar indi un buršanu viņi iznīcina cilvēku psihisko un fizisko veselību, darījumus, tirdzniecību, saskaņu un mieru ģimenēs.

Kungs, dari galu sātana un viņa kalpu un kalpoņu - burvju un raganu - nekaunībai, jo mēs baidāmies, ka viņi var iznīcināt tos, kuri cer uz Tevi. "Dari kādu zīmi manis labā, lai to redz mani nīdēji un tiek apkaunoti, jo Tu, Kungs, palīdzi man un iepriecini mani!" (Ps 86, 17)

Lauz viņu ellišķīgo varu un atņem jelkādu spēku viņu lāstiem un indēm, mēs Tevi ļoti lūdzam, mēs, kas esam kristīti Tavā Vārdā un kam Tu esi devis šo brīnišķīgo apsolījumu:

"Tiem, kas ticēs, sekos šīs zīmes: Manā Vārdā viņi izdzīs ļaunos garus, runās jaunās valodās, čūskas cilās, un, ja kas dzers ko nāvīgu, tas viņiem nekaitēs." (Mk 16, 17 - 18)

Piegriez Sev šos burvjus un raganas (nosauciet tos vārdā, ja pazīstat), kas ir patiesi sātana un nāves kalpi un kalpones. Bet, ja viņi atsakās atgriezties un ietiepīgi cenšas iznīcināt Tavus bērnus, - lai viņu lāsti vēršas pret viņiem pašiem, lai "tie, kas ar zobenu nogalina, paši no zobena iet bojā". (Mt 26, 52)

Kungs, satricini sātana valstību mūsu zemē, personās, kam uzbrūk burvji, šajā apsēstajā namā, upuros, kuri sauc uz Tevi. Lai dēmoni, kas slēpjas aiz dievībām vai voduniem, darbojas sātaniskās sektās vai ezotē- riskos ordeņos un liek sev kalpot un sevi pielūgt Dieva vietā, tiek apkaunoti, nonicināti, saistīti Jēzus Asinīs. Lai viņi tiek padzīti no sirdīm, namiem, debess telpas, upēm un jūras, klintīm un mežiem.

Lai Jēzus Kristus Asinis mazgā un šķīstī Tavus kalpus, kurus apsēduši dēmoniskie spēki (nosauciet viņu vārdus). Izrauj viņus (vai mani) no buršanas un zīlēšanas, fetišu, burvju un vārdotāju varas.

Ieved un pasargā viņus (vai mani) Tava Dēla Jēzus Kristus Gaismas Valstībā, kurš dzīvo un valda kopā ar Tevi Svētā Gara vienībā, Dievs, mūžīgi mūžos. Amen!

Burvestības gari, es jūs izdzenu no (tās un tās personas, tās un tās vietas). Ejiet pie Jēzus krusta un vairs neatgriezieties. Burvji un raganas, lai Dievs jūsu būrumus pavērš pret jums, ja jūs no tiem neatteiksieties!

Lai Dievs sadragā tos, kas grib sadragāt Dieva bērnus! Lai Viņš svētī tos, kas svētī Dieva bērnus.

Lai Viņš nolād tos, kas nolād Dieva bērnus,

Saskaņā ar Ābrahamam doto apsolījumu. (Rad 12, 3)

Buršanas apdraudētie brāļi un māsas,

Lai Dievs jums dāvā mieru un prieku!

Lai Viņš jums dod sirdsmieru, drošību, veselību

Jūsu namos, ģimenēs un kalpošanās!

Kungs Dievs, svētī cilvēkus viņu pūlēs

Un paņem prom ieļaunojumu no Savas tautas vidus

Sava Vissvētā Vārda Godam.

Lai Kungs mūs svētī, Tēvs, Dēls un Svētais Gars!

Amen![65]

■ TRĪS AIZLŪGUMA LŪGŠANAS PAR ATBRĪVOŠANU

Lietojiet saistītu vai apsēstu personu vadīšanai. Lieciet viņām atkārtot atsevišķus fragmentus.

34. lūgšana: LŪGŠANA LAI LAUZTU DĒMONISKAS VELTĪŠANĀS

UN LĪGUMUS

□ Jēzus Kristus, mūsu Pestītāja un Kunga, Vārdā, Svētā Gara spēkā, ar Bezvainīgās Jaunavas Marijas - Patiesās Atbrīvošanas Dievmātes, Uzvaru Dievmātes -, svētā Jāzepa, "ļauno garu biedinājuma", svēto ercenģeļu Miķeļa un Rafaēla, mūsu sargeņģeļu, svēto apustuļu Pētera un Pāvila un ar visu svēto aizbildniecību mēs piesaucam Dieva Tēva žēlastību, Svētā Gara gaismu un palīdzību visā, ko darīsim un teiksim, lai parādītos Jēzus atbrīvošanas spēks, uzvara un godība, jo Viņš mums mācījis lūgt Dievu Tēvu, lai Tas mūs atpestītu no Ļaunā (Mt 6,13). AMEN!

Nolasiet aizsardzības lūgšanu Nr. 5, 230. Ipp.

Nolasiet lūgšanu Jaunavai Nr. 24, 294. Ipp.

□     Māsa vai brāli…, lai Jēzus Pestītāja uzvarošais spēks tevi atbrīvo no jelkāda dēmoniska iespaida, kas saistīts ar tavu nocietināšanos grēkā, tavu ciltskoku vai tumsības un netaisnības spēku darbību: būrumiem, lāstiem, maģiskiem zvērestiem, okultu vai spiritisku varu, buršanu, maģiju, vārdošanu.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

□    Lai ikviens līgums, ko esi noslēdzis tu pats vai citas personas ar tavu piekrišanu, līdzzināšanu vai arī ko, tev nezinot, noslēguši tavi vecāki vai vecvecāki tavā vārdā, lai veltītu tevi sātanam vai kādam ļaunajam garam, voduna dievībām vai tavu senču gariem nolūkā nodrošināt tev viņu aizsardzību vai iniciēt tevi elkdievības kultā, buršanā, vai iegūt jebkādu labumu (naudu, veselību, panākumus un varu), tiek neitralizēts un lauzts Jēzus, Dieva Jēra - Uzvarētāja - Asinīs.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

□   Tās autoritātes vārdā, kuru Jēzus, Atbrīvotājs, man devis ar Savām izlietajām Asinīm un Savu klātbūtni manī, es atraisu tevi, mans brāli (mana māsa), no visām sātana saitēm un atkarībām, no ikvienas dēmoniskas apsēstības vai nelabvēlīgas darbības.

Lai visas atkarības saites un solījumi, kas tevi savažojuši ar kādu burvi, vārdotāju, gaišreģi, zīlnieku, astrologu, okultu vai ezotērisku skolotāju, voduna augstpriesteri vai sātana manipulētu "baznīcu", šamani, marabutu vai ekstrasensu (nosauciet tos vārdā, ja pazīstat) tiek lauzti un sarauti uz visiem laikiem. Jēzus Vārdā lai tiek sarautas konkrētas saites, kas izraisījušas atkarību no bailēm, nāves, pašnāvības, varmācības, alkoholisma, narkotikām; jebkādas erotiskas, homoseksuālas vai citu veidu seksuālas saites, kā arī sakari ar "nakts vīriem un sievām", Jēzus Vārdā.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

□    Ar Jēzus Vārda un Krusta autoritāti, Dieva Tēva Mīlestības gribu un Svētā Gara spēku lai tiek no tavas dzīves pilnībā izdzēsts, iznīcināts tagad un uz visiem laikiem Jēzus Vārdā ikviens lāsts līdz pat ceturtajai paaudzei, visas sekas, kādas bijušas tam, ko esi darījis t-usi) tu pats (-i) vai tavi vecāki, vecvecāki vai senči, nodarbodamies ar okultismu,

ezotēriku, spiritismu, buršanu vai fetišismu. Lai tiek iznīcinātas arī ikvienas spējas, kas saistītas ar tavām okultajām darbībām vai ar "varu" apveltītiem priekšmetiem, kuri būtu tev piederējuši vai nolikti tavā ceļā.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

□            Un tagad es pasludinu tavu atbrīvošanu, atsvabināšanu un dziedināšanu Jēzus Kristus Vārdā.

Lai Jēzus dārgās Asinis tevi apklāj un pasargā tevi savā Uzvarā.

Lai tavs sargeņģelis tevi pasargā no ikviena jauna dēmonisko garu uzbrukuma.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

□            Lai tevi piepilda Svētais Gars ar Savu svaidījumu un ietērpj tevi Savā Spēkā!

Lai Viņš panāk, ka tevī valda Jēzus un nobriest mīlestības, miera un prieka augļi. Lai Svētais Gars tev liek pieaugt patiesā atgriešanās spēkā, lai tu ar savu miesu, dvēseli un garu pieķertos savam Glābējam un Kungam Jēzum Kristum Dieva Tēva mīlestībā.

Atbilde: Amen! Jēzus Vārdā.

Dziesmas:

•    Uzvaras slava Jēzum

•   Dziedāšana mēlēs

35. lūgšana: atbrĪvoŠana jĒzus asinĪs un brŪcĒs

Mūsu palīdzība ir Kunga Vārdā, kurš ir radījis debesis un zemi! (Ps 124, 8)

Lai Dieva Tēva, Dēla un Svētā Gara valstība nāk šeit un tagad. Amen! Lai Jēzus Asinis mūs apklāj, šķīstī no mūsu grēkiem un vainām un pasargā no jelkādas tumsības garu ietekmes. Amen!

Slava Tev, Kungs, augšāmceltais Jēzu, par Tavu uzvaru (nosauciet personas vārdu) dzīvē.

Baznīcas ticībā un caur Jaunavu Mariju es aizlūdzu

Lai mūsu Kunga Jēzus Kristus dārgās Asinis tevi mazgā un šķīstī.[66]

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus Kristus spēcīgās, nešķīstajiem gariem iedzen viņos bailes un aizraida viņus projām no tevis.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus vainaga ērkšķi pārdur vecās čūskas galvu un lai Dievs Savā Spēkā sūta svēto ercenģeli Miķeli satriekt pavēles, ko velns tev dod, un iznīcināt jelkādu dēmonisku varu tevī.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus Kristus Asinis tevi atbrīvo no visiem sātana un viņa kalpu - burvju, nīdēju, indētāju - lāstiem, kā arī tiem, ko tev uzsūta visi, kuri citiem uzbrūk, viņus ievaino un nogalina, lai kādā veidā tas arī notiktu.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus Kristus varenais un slavas pilnais Vārds ieplūst tavā sirdī.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus Kristus Asinis ieplūst tavas sirds dziļumos un atbrīvo tevi no bailēm, rūgtuma, īgnuma, no visiem tavas sirds un gara ievainojumiem, no ļaunpieminīguma, naida, skaudības un atriebības domām.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Kungs tev garā uzliek Savu ērkšķu vainagu un atbrīvo tevi no naida, dusmu, izmisuma, baiļu, nešķīstības un lepnības domām.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Jēzus Kristus sāna brūce, smagie ievainojumi un sitieni, ko Viņš pārcieta mūsu dēļ, kļūst tev par dziedinošām zālēm.

A. / Amen! Alleluja!

par viņu. apslaci, aplaista,

bīstamas Asinis

Lai Pestītāja roku un pēdu brūces dziedina tavus slimos locekļus.

A. / Amen! Alleluja!

Lai šausmīgās sāpes, ko izcieta krustā sistais Jēzus - krampji, smakšana, plosījumi miesā, mokošās slāpes -, dziedina visus tavus iekšējos orgānus.

A. / Amen! Alleluja!

Ar Jēzus Kristus, mūsu Kunga, žēlastību, kurš pieņēma miesu no Jaunavas Marijas; Dieva Jēra Asiņu spēkā, kuras tika izlietas, lai atbrīvotu mūs no grēka verdzības un dāvātu mums Dieva dzīvību; ar martas kristības žēlastību, Jēzus Kristus Vārdā, kurš nomira pie Krusta un augšāmcēlās Visvarenā Tēva godam, es uzņemos autoritāti pār ikvienu ļauno garu, apspiešanas un atkarības garu, dēmoniskās apsēstības garu, slimības un nāves garu. Nešķīstie gari, es jūs saistu un padzenu: "Ejiet pie Krusta, stājieties pie Jēzus kājām, esiet pilnībā pakļauti Viņa autoritātei un neatgriezieties vairs mocīt šo Dieva bērnu." Brāli (vai māsa), Jēzus Vārdā es sarauju tevī ikvienas atkarības, apmātības, nobūruma, buršanas un nomāktības saites un pasludinu tavu pilnīgo atbrīvošanu.

Lai Jēzus Kristus Gars, kurš izplūda no Viņa pārdurtās sirds, nonāk pār tevi un caurstrāvo tevi līdz dvēseles dziļumiem.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Kungs pārsien un dziedina tavu dvēseli; lai Viņš dziedina visus tavas sirds slikti sadzijušos ievainojumus un visas tavas dzīves traumas, ielejot tajās Sava Svētā Gara balzamu.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Viņš tevi atbrīvo no ikviena nešķīstā, velnišķīgā vai burvestības gara un lai tevi piepilda Viņa Gars - piedošanas un milestības Gars, žēlsirdības un labvēlības Gars, šķīstības un degsmes Gars, taisnības un miera Gars, prieka un līksmības Gars.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Viņš tevi dziedina no garīgā izmisuma un sausuma un dāvā tev patiku uz lūgšanu un Dieva lietām.

A. / Amen! Alleluja!

"IT '

Lai Gars pats nāk tevī lūgties ar neizsakāmām nopūtām un dāvā tev Savas harizmas kalpošanai Viņa bērniem.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Kungs Jēzus caur ticibu mājo tavā sirdī, lai Viņš iet tev pa priekšu un tevi vada.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Viņš iet aiz tevis un tev pa kreiso roku, lai Viņš apņem tevi ar Savu spēku un tevi pasargā.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Kungs apklāj tevi ar Savām Asinīm, stipro cietoksni pret ikvienu redzamo un neredzamo ienaidnieku uzbrukumu.

A. / Amen! Alleluja!

Lai Kungs Jēzus Kristus ir tevī, pār tevi, lai Viņš tevi sargā un svētī.

A. / Amen! Alleluja!

36. lūgšana : PAR ATGRIEŠANOS, DZIEDINĀŠANU, ATBRĪVOŠANU

Kungs Svētais Gars, patiesības, gaismas un spēka Gars, gods un slava Tev. Es lūdzu Tevi - nāc un aizskar mana brāļa (manas māsas) sirdi, lai viņš (-a) sastaptu Jēzu Kristu un pieņemtu Viņu kā savu Pestītāju un Kungu. Uzrādi viņam (-ai) viņa (-as) grēkus, palīdzi atgriezties un dāvā patiesu grēku nožēlu. Palīdzi viņam (-ai) piedot tiem, kuri viņam (-ai) nodarījuši pāri, un lūgt Dievam piedošanu par saviem grēkiem (šaubu, netikumības, elkdievības, okultisma, spiritisma, lepnības grēku, par liegšanos mīlēt).

Piepildi viņa (-as) sirdi ar Savu klātbūtni un stiprini viņa (-as) ticību uz augšāmcēlušos Jēzu.

Dievs, mūsu Tēvs, Tu mīli Savu bērnu (nosauciet tā vārdu). Piedod viņam (-ai) viņa (-as) grēkus un parādi viņam (-ai) Savu žēlsirdību un maigumu, Jēzus Vārdā.

Kungs Jēzu Kristu, Dieva Dēls, kas esi piedzimis no Jaunavas Marijas, miris un augšāmcēlies, dzīvs un klātesošs šeit Savā visaugstajā majestātē, gods un slava Tev. Es lūdzu Tevi dziedināt manu brāli (manu māsu) Savā atpestījošajā mīlestībā un Savu svēto brūču spēkā. Dziedini viņa (-as) miesu, sirdi, garu, atmiņu, dzīves ievainojumus.

Lai Tavas dārgās Asinis atbrīvo viņu no jelkādas dēmoniskas atkarības un sarauj tās saites (atkarību no elkdievības, okultisma, spiritisma, buršanas, ezotērikas, netikumības un seksuālām perversijām, kā ari no alkoholisma, smēķēšanas un narkotikām) vai jebkuras citas saites, kas sasaista viņa (-as) brīvību un gribu. Lai Tava Euharistiskā Miesa dziedina viņa (-as) iekšējos ievainojumus, pagātnes traumas, viņa (-as) emocionālās un garīgās dzīves defektus un aiztures.

Marija, Dieva Māte un mūsu Māte, bezvainlgā Jaunava, Uzvaru un Atbrīvošanas Dievmāte, ņem savu bērnu (nosauciet tā vārdu) uz rokām, ietin viņu savā Karalienes apmetni, dāvā viņu krustā sistajam Jēzum, aizlūdz par mums, lai mūsu lūgšana tiktu uzklausīta saskaņā ar Dieva gribu un augšāmceltā un pagodinātā Kristus nopelniem.

Krustā sistais Jēzus tevi atbrīvo no ikvienas atkarības no ļaunajiem gariem. Un mūsu Pestītāja un Kunga Jēzus Vārdā, ar Bezvainigās Jaunavas Marijas, svētā Jāzepa, svētā ercenģeļa Miķeļa, svēto apustuļu Pētera un Pāvila un viso svēto aizbildniecību, smeldamies spēku savas kristības žēlastībā, es uzņemos autoritāti pār visiem nešķistajiem gariem tavā dzīvē: "Ejiet prom, dēmoniskie gari, skrieniet pie Jēzus krusta un klausiet Viņa spriedumam. Nekad vairs neatgriezieties mocīt šo brāli (māsu)."

Brāli (vai māsa), es pasludinu tavu atbrīvošanu Jēzus Nācarieša Vārdā. Lai Kristus Svētā Vaiga gaisma tevi apmirdz un apgaismo! Lai Jēzus tevi ņem Savas caurdurtās sirds patvērumā! Lai Viņš tevi piepilda ar Svēto Garu!

Kunga Gars, nāc un atdusies uz mana brāļa (manas māsas), un palīdzi viņam (-ai) pastāvēt paklausībā un augšāmceltā Kristus uzvarā. Nāc un liec, lai viņā valda Jēzus un lai viņš (-a) nestu mīlestības, miera un prieka augļus.

Dievs, mūsu Tēvs, mēs Tev pateicamies un Tevi slavējam. Mēs zinām, ka Tu esi dzirdējis un uzklausījis mūsu lūgšanu. Mēs Tev pateicamies par atbrīvošanu un dziedināšanu, ko panākusi Kristus uzvara. Mēs Tevi slavējam un pagodinām, jo mūžiga ir Tava mīlestība. AMEN!

PIEBILDE

Ja ari ši lūgšana ir izteikta, velns tomēr var ari uzreiz neaiziet, jo atbrīvošanas lūgšana nav maģiska. Tā ir cīņa vairākos posmos, kurā Jēzus ir velnu jau Svētajā Garā uzvarējis.

Trešais posms

Pateicība un veltīšanās

XII. UZTICĒŠANĀS UN VELTĪŠANĀS

"Es pārsiešu un dziedināšu viņu brūces, Es tos darīšu veselus" Qer 33,6).

IEVADS

Mūsu dziedināšana iesākas tad, kad mēs uzticamies Jēzum. Parasti mēs apzināmies, ka Jēzus spēks un žēlastība ir lielāki, ja mēs Viņam uzticamies un esam ar mieru likt Viņa priekšā savu vājumu. "Viņa spēks nespēkā varens parādās." (2 Kor 12, 9) Visi Viņa nodomi attiecībā uz tevi ir laimes nodomi. Tāpēc mūsu garīgajā dzīvē ir ļoti svarīgi teikt "jā" Jēzum no visas sirds un pēc tam ļaut, lai Svētais Gars piešķir šim "jā" visu tā jēgu. Esi drošs par vienu: Dievs tevi mīl un vienmēr būs kopā ar tevi. Jo vairāk tu Viņam uzticēsies un ļausi, lai tevi pievelk Viņa mīlestība, jo vairāk tiks pārveidota arī tava dzīve.

Droši vien tu dzīvē jau vairākkārt esi sacījis "jā", un ari šobrīd Jēzus tevi aicina sekot Viņam vēl uzticīgāk un vēlreiz sacīt Viņam "jā". Šī ir piemērota diena, brīdis, kad Viņš tevi uzklausīs.

"Reiz, kad es biju izteikusi uzticēšanās lūgšanu," stāsta Linda Šūber- te, "Kungs man jautāja: "Linda, vai tu esi patiesa, kad to saki?" Drebot es atbildēju: "Jā, Kungs." Un Viņš mani pārņēma vēl dziļāk. Saki tagad šo lūgšanu no visas sirds. Lūdz Viņu ar saviem paša vārdiem, ne gatavas formulas veidā, bet atverot Kungam sirdi."[67]

Lūgšana: Tēvs mūsu, kas esi debesīs… • "Mans Tēvs," Viņš sacīja, "ja šis biķeris nevar iet Man secen un Man tas jāizdzer, tad lai notiek Tavs prāts!" (Mt 26, 42)

f 37. lūgšana : UZTICĒŠANĀS UN VELTĪŠANĀS LŪGŠANA ^

Vislabais Tēvs, no visas sirds un dvēseles es šobrīd uzticos Tev. Uzcel manā sirdī Savu mājokli. Es šobrīd Tev saku savu "jā". Es atveru Tev savas sirds apslēptos nostūrus un saku: "Ienāc manī!"

Jēzu, Tu esi manas dzīves Kungs. Es ticu Tev un atzīstu Tevi kā savu Kungu un Pestītāju. Es piederu Tev. Es esmu Tavs kalps. Svētais Gars, liec man vēl vairāk pievērsties Jēzus Kristus personai. Es Tev uzticu visu: savu veselību, ģimeni, materiālos labumus, naudu, darbu, talantus, attiecības, laika sadali un nākotni. Es atraisos no ' saviem panākumiem un neveiksmēm un nododu tos Tavā rīcībā. Es uzticu Tev arī savu viedokli, kā arī savas izvēles un gribu. Es uzticu Tev solījumus, ko esmu turējis, un arī tos, ko neesmu izpildījis. Eš veltīju Tev savu vājumu un spēku. Es atdodu Tev savas emocijas, bailes, nedrošību, savu seksualitāti, dzīves ievainojumus, nelāgo ieradumu saites. īpaši es Tev uzticu… (Turpiniet uzticēt Svētajam Garam citas savas dzīves jomas saskaņā ar to, kā Viņš jums tās uzrāda.)

Manas dzīves Kungs, mēs esam kļuvuši viens. Tu esi vīnakoks, kura zars esmu es. Tu mani piepildi ar Savu klātbūtni. Mana dzīvība nāk no Tevis. Jo vairāk es Tev uzticos vai lūdzu no Tevis spēju to darīt, jo vairāk Tu manī atraisi Savu varenību, gudrību, dziedināšanas spēku saskaņā ar manām šā brīža vajadzībām, kā arī Savu mieru un prieku. Svētais Gars, es vēlos saņemt vai arī darīt auglīgas Tavas svētdarošās dāvanas, ko esmu saņēmis kristībā: gudrības, saprāta, padoma, spēka, zinību, dievbijības un Dieva bijāšanas dāvanu (Is 7 1, 2). Es gribu sadarboties ar Tevi, lai šīs dāvanas palīdzētu man augt kā kristietim. Es pakļaujos Tev un lūdzu, lai Tu pēc Savas vēlēšanās atraisi manī Savas ha- rizmas: gudrības vārdus, atziņas runu, ticību, dziedināšanas dāvanas, spēku darīt brīnumus, pravietošanu, garu pazīšanu, runāšanu mēlēs_ . un mēļu tulkošanu kopējam labumam (1 Kor 12,7-10), lai liecinātu

atbrīvošanas lūgšanas norise

cietējai pasaulei. Apbruņo mani kā apustuli, evaņģēlistu, pravieti un mācītāju Labās Vēsts sludināšanai. (Ef 4,11) Lai Tavs Svētais Gars mani vada mīlestībā un pazemībā un liek man rīkoties Viņa spēkā, lai es nestu augļus. Lai, lietodams Tavas dāvanas, es atklāju Tavu mīlestību un žēlsirdību! Nāc, Svētais Gars! Nāc, Svētais Gars; caur Tevi es vēlos piedzīvot "vislielāko no visām dāvanām, tas ir, žēlsirdīgo mīlestību" (1 Kor 13,13). Tāpēc ņem mani, pārmaini mani, piepildi mani, svētdari mani. Liec, lai es varētu izmantot Tavas dāvanas Tavas mīlestības un žēlsirdības atklāšanai. Kungs, paplašini manu sirdi. Es negribu nospraust robežas Tavam darbam manī. Svētais Gars, vairo manu spēju uzņemt Tevi. Darbojies manī ar varenu spēku. Es vēlos, lai piepildās Dieva plāns attiecībā uz mani, un man ir vajadzīga Tava palīdzība, varenais Dieva Gars, lai tas tā notiktu. Nāc, Svētais Gars! Nāc. Kad Tu caur mani uzrunā citus, es ticu, ka Tu darbojies arī manī, lai mani dziedinātu.

Paldies, ka Tu apgaismo manu dzīvi ar Savu mīlestību. Paldies, ka Tu lej Savas Mīlestības balzamu manās brūcēs un pagātnes rētās, kuras vēl joprojām iespaido manu domāšanas veidu un ierobežo brīvību. Paldies, ka Tu nes Savu gaismu manā dzīvē tur, kur tajā ir ēnas. Paldies, ka Tu ar Savu siltumu sasildi manas dvēseles aukstos un tumšos nostūrus.

i ' '"■ '" ' i" ■ j

316

Līdzcietības Gars, pieskaries manai sirdij, atbrīvo to no līdz šim aizturētajām asarām, atbrīvo mani no sērām, kas vēl nav beigušās, atver kapus, kurā apglabātas vislielākās bēdas, bailes, ievainojumi un traumas.

Gudrības Gars, paldies, ka Tu aizskar manu atkārtoto neveiksmju pašu sakni. Maiguma Gars, apklāj manu bērnību un jaunības gadus, palīdzi man uzlūkot pagātni vaigā. Paldies, ka Tu man atgādini - Jēzus mīlestība vienmēr ir bijusi līdzās, lai dāvātu mīlestību, kuras trūkums mani ievainoja un atstāja manī savas pēdas.

Pateicies Svētajam Garam, ka Viņš uzmanīgi vēro Tavu dzīvi un liek atmiņā ataust visiem nelāgajiem iespaidiem, kam jātiek dziedinātiem. Kad tu tos atceries, vienkārši saki:

Svētais Gars, es uzticu šo notikumu Tavam dziedināšanas spēkam. Paldies, ka Tu no jauna panāc labo. Slava Tev, Kungs Jēzu.

(Šī lūgšana tev dāvās lielāku tavas emocionālās dzīves dziedināšanu, kā arī veicinās jaunu Svētā Gara izliešanos.) Paldies, Svētais Gars, par Tavu klātbūtni manī un citos. Paldies, ka esi mans draugs, skolotājs, mierinātājs, padomdevējs, iedvesmotājs, vadītājs, aizstāvis, sargs, spēks un gaisma. . AMEN! Alleluja.

"Kungs, es gribu iet visur, kur Tu vēlies, lai es ietu; es gribu darit visu, ko Tu vēlies, lai es darītu; sacīt visu, ko Tu vēlies, lai es teiktu, un atbrīvoties no visa, no kā Tu vēlies, lai es atbrīvotos." Taču es labi zinu, ka "bez Tevis, Kungs, mēs nekā nespējam darīt" un ka 'Tu visu piepildi Savā Garā" (Zah 4,6b). Kungs, es esmu vājš, man vajadzīgs Tavs Svētais Gars, lai es varētu staigāt, uzticīgi atsakoties no visa, no kā Tu man šobrid devi iespēju atteikties. Tu mums esi teicis, ka debesu Tēvs dos Gani tiem, kuri To Viņam lūdz (Lk 11,13) - "Garu, kurš nāk palīgā mūsu vājumam un kurš pats aizlūdz par mums" (Rom 8, 26). Es cieši ticu Tavam apsolījumam. Piepildi to tagad, lai es varētu sludināt Labo Vēsti un mīlēt tā, kā Tu mūs esi mīlējis.

Paldies, Kungs Jēzu, par Tava Gara dāvanu un Viņa pilnību, kas mani plūst pārpilnībā kā lieli ūdeņi. Alleluja!

39. lūgšana : SVĒTĀ GARA PIESAUKŠANA

Visaugstā Dieva dāvana, nāc manī! Septiņu dāvanu Gars, nāc manī! Pielūgsmes un slavas Gars, nāc manī! Pazemības Gars, nāc manī! Žēlastības un lūgšanas Gars, nāc manī!

Kungs Svētais Gars, "vienīgais mūsu dvēseļu mierinātājs, mūsu miers un prieks, nāc! Nāc, Tu, kurš izdzēs pasaules grēkus, Tu, kurš dziedini mūsu vājības. Stipro spēks, vājo atbalsts, pazemīgo skolotājs, biedinājums lepnajiem. Nāc, dzīvo slava, mirušo cerība un pestīšana, nāc, mans Dievs, un izlej manā sirdī Tavu dāvanu un žēlastību dārgumus".

Ak, Svētais Gars, iegūsti manu sirdi un atjauno to. Es uzticos Tev, piepildi mani. Mana dvēsele slāpst pēc dzīvā Dieva. Kad mani sātinās Tavas klātbūtnes godība? Kad būšu atbrīvots no kārdinājuma uzbrukumiem? "Tu, skaidro dvēseļu gaisma, liec manai sirdij aizdegties ar Tavas mīlestības maigo un dārgo liesmu, lai tā paceltos pie Tevis - katra labuma avotam.

Tu, kurš modini šķīstas un nevainīgas dvēseles, - Tu pazīsti manu

bezgalīgo vājumu, tāpēc izstiep pār mani Savu žēlsirdīgo roku un svētdari visu manu būtni.

Iznīcini, izgaisini manī visu, ko vien vēlies, lai mana dzīve būtu Tevis cienīgs upuris, pilnīga mīlestības upurdāvana."[68]atbrīvo manī Savu spēku, Savu gudrību un dziedināšanas spēju. Atbrīvo manī Savas dāvanas un harizmas, lai es būtu patiess augšāmceltā Kristus liecinieks un kalpotu Baznīcai un cilvēkiem pasaulē. Mīli caur mani, liec man mīlēt ar Jēzus Mīlestību. Darbojies manī un liec nest paliekošus augļus. Lūdzies manī un liec man lūgt dzīvo Dievu. Svētais Gars, es Tevi pielūdzu un mīlu, pārmaini manu sirdi; es negribu nospraust robežas tam, ko Tu vēlies manī paveikt. Nes Savu gaismu tur, kur ir ēnas, Savu uzvaru tur, kur esmu iepazinis bailes, ievainojumus, neveiksmes. Paldies par Tavu pilnību manī, Paldies, ka esi mans draugs, skolotājs un aizstāvis. Paldies, ka Tu brīnišķīgi gādā par visām manām vajadzībām. Es gavilēju Tevī, miera, mīlestības un prieka Gars. Paldies, paldies, ka esi manī paveicis brīnumu lietas. AMEN!

40. lūgšana : VELTĪŠANĀS AKTS BEZVAINĪGAJAI JAUNAVAI

Lai tev labpatīk pieņemt manus slavas vārdus, Svētītā Jaunava,

Bezvainīgā Ieņemšana, debess un zemes Karaliene,

Grēcinieku patvērums un vismīlošā Māte,

Kurai Dievs gribēja uzticēt

Visas žēlastības, kas jāizdala.

Te es esmu pie tavām kājām,

Es, …, nabaga grēcinieks.

Ļoti lūdzu tevi, pieņem mani visu N

Kā savu mantu un īpašumu.

Rīkojies manī pēc savas gribas,

Manā dvēselē un miesā,

Manā dzivē, nāvē un mūžībā.

Pāri visam, dari ar mani, ko vien vēlies,

Lai beidzot piepildītos par tevi sacītie vārdi:

"Sievietes dzimums sadragās, čūskas galvu"

Un arī: "Vienīgi tu uzvarēsi herēzijas

Visā pasaulē".

Lai tavās bezvainīgajās,

Žēlsirdības bagātajās rokās

Es kļūstu par tavas mīlestības instrumentu,

Kas spējīgs aizdedzināt un uzziedināt

Daudz remdenu vai nomaldījušos dvēseļu.

Tad uz mūžīgiem laikiem iestāsies

Jēzus dievišķās Sirds Valstība.

Tiešām - vienīgi tava klātbūtne raisa žēlastības,

Kas dāvā dvēselēm atgriešanos un tās svētdara,

Jo žēlastība izplūst no Jēzus dievišķās Sirds

Pār mums visiem

Caur tavām mātišķajām rokām. AMEN!

Svētais Maksimiliāns Marija Kolbe

XIII. KĀ LŪGT GARA IZLIEŠANOS

□ Ievadpamudinājums

Ne reizi vien Savā Vārdā Dievs ir apsolījis mums dot Savu Svēto Garu. Ezekiēla grāmatā (36, 27) Viņš saka: "Es jums piešķiršu jaunu sirdi (…), Es jūs apveltīšu ar Savu Garu un jūs vadīšu, ka jūs staigāsiet Manos likumos un sargāsiet un pildīsiet Manus noteikumus." Pravietis Joēls vēstī, ka mesiāniskajos laikos "Gars tiks izliets pār visu miesu" (sal. J1 3,1 - 2). Jānis Kristītājs paziņo, ka Svētajā Garā kristī Jēzus (sal. Jņ 1, 33). Pēc augšāmcelšanās pagodinātais Kungs Jēzus to apstiprina: "Jānis kristīja ar ūdeni, bet jūs pēc nedaudzām dienām tiksiet kristīti Svētajā Garā… Jūs saņemsiet Svētā Gara spēku, kurš nonāks pārjums.

Tad jus būsiet Mani liecinieki Jeruzaleme… lidz pat pasaules galam." (Apd 1, 5. 8)

Kad mūsu Dievs runā, Viņš arī izpilda. Un patiesi, Vasarsvētku dienā Viņš dāvāja Gara pilnību apustuļiem un mācekļiem, kuri bija sapulcējušies ap Jaunavu Mariju. Gara Spēks kā stipra vēja pūsma piepildīja visu Pēdējo vakariņu namu, un uz katra klātesošā šīs dzimstošās Baznīcas ticīgā nolaidās liesmu mēle. Kopš tiem laikiem pilnība jeb izliešanās - tas ir, piepildīšanās ar Svēto Garu - kļuva par jaunpiedzimuša mācekļa svarīgāko pazīmi, noteicošo kritēriju, lai šo mācekli varētu sūtīt misijā sludināt mirušā, augšāmceltā un pagodinātā Jēzus, Pestītāja, Kunga un Mesijas Labo Vēsti, kalpot ticīgo kopienai un dzīvot kā lieciniekam.

Apustulis Pēteris tūkstošiem izraēliešu vīru, kuri Vasarsvētkos sapulcējušies, paskaidro, ka "Jēzus no Tēva saņēma apsolīto Svēto Garu un To izlēja" (Apd 2, 33). Aicinādams viņus nožēlot grēkus un pieņemt kristību Jēzus Kristus Vārdā, Pēteris pārliecina, ka arī viņi savukārt saņems "Svētā Gara dāvanu, jo solījums pieder viņiem visiem un viņu bērniem, un visiem, kas tālu ir, kurus Kungs vēl aicinās". (Apd 2, 38-39)

Neilgi pēc Gara saņemšanas Vasarsvētkos apustuļi vajāšanu pārbaudījumā vēršas pie Kunga, lai lūgtu jaunu izliešanos, "kas dotu viņiem iespēju sludināt Vārdu visā paļāvībā" (sal. Apd 4,29-30). Apustuliskajā Baznīcā svētais Pāvils ieteica Timotejam "atdzīvināt Dieva žēlastību, ko viņš saņēmis caur roku uzlikšanu, (…) spēka, mīlestības un savaldības Gara dāvanu (2 Tim 1,6-7). Tāda ir Svētā Gara atjaunotas izliešanās jēga, un šo izliešanos mēs varam piedzīvot vēlreiz, pievēršoties Jēzum Kristum, dzīvā ūdens avotam.

□ Atgriešanās soļi

Grēku nožēla un solījumu atjaunošana Jēzus Kristus priekšā. Apzinīgi un ar skaidru sirdi atbildiet uz turpmāk minētajiem jautājumiem:

ATTEIKŠANĀS NO SĀTANA Jautā jums: Vai tu atsakies no sātana un no visiem viņa darbiem, jo īpaši no jelkādas okultas darbības un elku pielūgsmes?

Atbilde: Es atsakos no sātana, no visiem viņa darbiem un kārdinājumiem.

Es noraidu grēku, lai dzīvotu Dieva bērnu brīvībā. Lai izvairītos no grēka valgiem, es atsakos no visa, kas ved uz ļaunu.

Lai sekotu Jēzum Kristum, es noraidu sātanu, kas ir grēka pirmcēlonis.

PIEDOŠANA

Vai tu esi gatavs Jēzus Vārdā no sirds piedot tiem, kuri tevi apvainojuši vai nodarījuši tev ļaunu? Jā, ar Dieva žēlastības palīdzību, kurš man piedevis manas vainas, es no visas sirds piedodu ikvienam, kurš mani apvainojis, atstūmis, ievainojis vai nodarījis man ļaunu, neatkarīgi no tā, vai šī persona ir dzīva vai jau mirusi, un es viņu svētīju Jēzus Kristus mīlestībā.

TICĪBA

Vai tu tici, ka Jēzus ir Dieva Dēls, kurš miris, lai atbrīvotu tevi no taviem grēkiem, un augšāmcēlies, lai dāvātu tev jaunu dzīvību?

Caur savas kristības žēlastību Jēzus Kristus nāvē un augšāmcelšanās notikumā, es ticu uz Jēzu un pieņemu Viņu kā savu Pestītāju, Kungu un Dievu! Un es apliecinu savu ticību:

Jautajums : Atbilde:

Jautajums : Atbilde :

"Es ticu uz Dievu, visvareno Tēvu, debess un zemes Radītāju. Es ticu uz Jēzu Kristu, Viņa vienpiedzimušo Dēlu, mūsu Kungu, kas ir piedzimis no Jaunavas Marijas. Viņš uzņēmās ciešanas, nomira, tika apbedīts, augšāmcēlās no mirušajiem, tika pagodināts un sēž pie Tēva labās rokas. Viņš ir Glābējs, Kungs, Mesija. Es ticu uz Svēto Garu, kas ir Kungs un dāvā dzīvību. Es ticu uz svēto Katolisko Baznīcu, svēto sadraudzību, grēku piedošanu, miesas augšāmcelšanos un mūžīgo dzīvošanu. Amen."

SOLĪJUMS

Jautājums : Vai tu gribi sekot Jēzum kā savam Glābējam, pilnībā uzticēties Svētajam Garam, lai Viņš tevi atbrīvotu no visa, kas » tevī ir šķērslis Viņa darbībai, un lai Viņš salauztu tevī vecā

cilvēka pretestību?

Atbilde : Es šodien apņemos kļūt par Jēzus mācekli, uzņemties savu krustu un sekot Viņam līdz galam. Es atveros Svētā Gara spēkam, lai Viņš mani šķīstītu, atjaunotu, svētdarītu un padarītu mani par drosmīgu Jēzus liecinieku. Kungs, es iešu visur, kur Tu gribi, lai es ietu, darīšu visu, ko Tu gribi, lai es darītu, sacīšu visu, ko Tu gribi, lai es teiktu, un atbrīvošos no visa, no kā Tu gribi, lai es atbrīvotos.

41. lūgšana : LŪGUMS PĒC SVĒTĀ GARA IZLIEŠANĀS

Kungs Jēzu, es vēlos Tev piederēt, sākot no šīs dienas un uz visiem laikiem. Es gribu tikt atbrivots no tumsības varas un sātana valstības. Es gribu ieiet Tavā Valstībā un piederēt pie Tavas tautas. Es lūdzu Tev piedošanu par saviem grēkiem un nepilnībām. Es no sirds piedodu tiem, kas mani apvainojuši vai nodarījuši man ļaunu.

Kungs Jēzu, es cieši ticu, ka Tu esi cilvēktapušais Dieva Dēls. Es uzņemu Tevi savā sirdī kā savu Kungu, Glābēju un Dievu. Es veltīju Tev savu dzīvi un apsolu Tev paklausīt kā savam Kungam. Tu pats esi apsolījis, ka debesu Tēvs dos Svēto Garu tiem, kas Viņam To lūdz. Es cieši ticu Tavam apsolījumam.

Es alkstu Tevis un man slāpst pēc Tevis. Dves uz mani un ielej manī Savu dzīvo ūdeni. Liec izpausties Savam spēkam manā sirdī. Tā kā esmu apveltīts ar nepieciešamajām dāvanām un harizmām, es gribu kalpot Baznīcai, cilvēkiem pasaulē un būt patiesi drosmīgs Tevis liecinieks.

… (Tagad apstājieties un slavējiet Jēzu)…

Paldies, Jēzu, ka esi jau man devis Savu Svēto Garu, jo Tavs Vārds ir patiesība, un mana ticība uz Tevi ir pilnīga. Slava Tavam brīnumainajam Vārdam, Kungs Jēzu! Paldies par Tavu spēku, par dāvanu runāt mēlēs un visām citām dāvanām.

Un tagad, Kungs, es esmu Tavā ricibā. Izmanto mani; paldies, ka esi man uzticējis pienākumu iet un dziedināt slimos, izdzīt dēmonus, rīkoties Tava Svētā Gara spēkā. Paldies par visu, ko Tu paveiksi, kad es Tevi aicināšu to darīt Tavā Vārdā.

Lai notiek tā, Kungs! >

AMEN! ALLELUJA!

w

Roku uzlikšana, kam, ja iespējams, seko pateicības dziesmas.

42. lūgšana : LŪGŠANA PAR SVĒTĀ GARA IZLIEŠANĀS ATJAUNOTNI

(Tiem, kuri izliešanos ir jau saņēmuši un grib iegūt jaunu impulsu.)

-   Kungs Jēzu Kristu, es ticu, ka Tu esi cilvēktapušais Dieva Dēls. Es esmu Tevi pieņēmis savā sirdi kā savu personisko Glābēju un Kungu. Es pateicos Tev, ka esi piedevis manus grēkus un salauzis manī vecā cilvēka pretestību. Apklāj mani ar Savām dārgajām Asinīm un mazgā mani no ikviena grēka traipa. Es atveros Tavai pārbagātīgajai dzīvībai. Ietērp mani Sava Vārda Spēkā. Līdz ar mūsu Māti Jaunavu Mariju es slavēju Tevi, mans Ķēniņ un Dievs, un pateicos Tev no visas sirds.

-    Es ticu uz Tevi, krustā sistais, mirušais, augšāmceltais un pagodinātais Jēzu, mans Kungs un Glābēj, Dieva Mesija. Es skatu un pielūdzu Tavu roku un kāju brūces, Tavas pārdurtās sirds brūci. Svētās Kristus brūces, dziediniet mani, atbrīvojiet mani, pasargājiet mani. Jēzu, es atdodu sevi Tev, es uzticos Tev, es atveros Tev.

(KLUSUMS)

-   Ak, Jēzu, atmodini manī Tava mīlestības Gara dāvanu. Atjauno manī Viņa spēku. Es to vēlos no visas sirds. Lai Viņš pārņem visu manu būtni. Es atdodu Tev savu dzīvi, es veltījos Tev. Svētdari mani. Es gribu pilnībā izpildīt Dieva gribu. Gudrības Gars, iedvesmo mani. Lēnprātības Gars, pasargā mani. Paklausības un pazemības Gars, vadi mani.

*

»

-    Es mīlu Tevi, Svētais Gars. Paldies, ka Tu mājo manā sirdī. Dari mani par Jēzus autoritātei padevīgu mācekli. Liec man nest Gara augļus, kalpojot saviem brāļiem Baznīca un pasaule, paliekot paļāvībā un

uzticībā, slavēšanā un priekā. Roku uzlikšana + dziesma.

- Gods Dievam, visvarenajam Tēvam! Gods Jēzum, manam mīļotajam Kungam! Gods Svētajam Garam, manam vadītājam un aizstāvim.

Paldies Marijai, Bezvainīgajai Jaunavai; mans gars gavilē Dievā, manā

Pestītājā. Amen! Alleluja!

43. lūgšana: ATVĒRŠANĀS DIEVIŠĶAJĀM SVĒTĪBĀM[69]apzīmējiet sevi ar krusta zīmi tur, kur norādīts krustiņš.

1.  Lai mani svētī labā un žēlsirdīgā debesu Tēva visvarenība + Viņa dievišķā Dēla gudrība + un Svētā Gara mīlestība. + Amen.

2.  Lai mani svētī krustā piesistais Jēzus ar Savām dārgajām Asinīm, svētajām brūcēm, euharistisko miesu un Savas Svētās Sirds mīlestību. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

3.  Lai mani svētī Svētais Gars, aizstāvis, Spēks no augšienes, kurš dara mani par Jēzus liecinieku un liek man nest mīlestības augļus. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

4.   Lai mani svētī Marija, Bezvainīgā Jaunava, debesu Māte un Karaliene; lai viņa piepilda manu dvēseli ar aizvien lielāku mīlestību uz Jēzu un dāvā man neatlaidības un svētas nāves žēlastību. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

5.  Lai mani svētī mans sargeņģelis un lai visi svētie eņģeļi nāk man palīgā izvairīties no visiem ļaunā gara slazdiem. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

6.  Lai mani svētī mans svētais kristības aizbildnis un visi debesu svētie un svētās. Lai arī viņi ir mani aizstāvji Dieva troņa priekšā, lai es sasniegtu mūžīgo dzīvi. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

7.   Lai mani svēti manu mirušo tuvinieku dvēseles no visām paaudzēm, kuras jau nonākušas Dieva gaismā, un lai ar Dieva žēlsirdību un Kristus Asinīm visām mirušo dvēselēm, kuras atrpdas Šķīstītavā, tiek piedots, lai tās tiek atbrīvotas un ieiet mūžīgajā Mierā un atdusā. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

8.   Lai nonāk pār mani mūsu Mātes svētās Baznīcas, mūsu Svētā tēva pāvesta…, mana bīskapa… svētība. Lai visu to Sv.Misu svētība, kuras šodien tiek svinētas, nonāk pār mani un izlūdz man Dieva žēlastības: dzīvi Svētā Gara pilnībā, dedzību sludināt Jēzu Kristu un liecināt par Viņu, pacietību un atbrīvošanu, aizsardzību pret ikvienu nelaimi un lāstu, kā arī veiksmi un miesas, dvēseles un gara dziedināšanu. Tēva, + kurš mani radījis, un Dēla, + kurš mani atpestījis, un Svētā Gara, + kurš mani svētdara, Vārdā. Amen.

XIV. PIELŪGSME UN PATEICĪBA Dieva Vārds

•    "Es rakstu jums, bērni, jo jūs pazināt Tēvu. Es rakstu jums, jaunieši, jo jūs esat stipri, un Dieva Vārds paliek jūsos, un jūs Ļauno uzvarējāt." (1 Jņ 2,14)

•   "Pielūgt un pagodināt Dievu jau nozīmē atsvabināties no Jaunuma slazdiem, no visām elkdievībām, kas mums draud un mūs paverdzina. Pievērst skatienu Dievam jau nozīmē novērsties no tumsības."[70]

44. lūgšana : GODS UN SLAVA DIEVAM

"Nāciet, dziedāsim Kungam, uzgavilēsim mūsu glābiņa klintij! Nāksim Viņa priekšā ar pateicību, ar slavas dziesmām Tam uzgavilēsim - jo liels

Dievs ir Kungs un liels Ķēniņš pār visiem dieviem. Nāciet, nolieksimies, metīsimies ceļos Kunga, mūsu Radītāja, priekšā, jo Viņš ir mūsu Dievs, un mēs - Viņa ganību tauta un avis, ko Viņa roka gana!" (Ps 95, 1 - 4. 6 -7 ). Visaugstais, Visvarenais, Labais Kungs, Tev pieder gods un slava, un ikviens cildinājums.

Vienīgi Tev, Visaugstais, tie pienākas, un neviens cilvēks nav cienīgs saukt Tevi vārdā. Esi slavēts, mans Kungs, par brīnumiem, ko Tu mums esi darījis.

Noskaitiet lūgšanu Gods Dievam augstumos (221. Ipp., 1. lūgšana).

45. lūgšana : MAGNIFICAT: MARIJAS DZIEDĀJUMS

Augsti slavē Kungu mana dvēsele,

Un mans gars gavilē Dievā, manā Pestītājā,

Jo Viņš ir uzlūkojis Savas kalpones pazemību;

Lūk, no šī laika mani svētīgu teiks visas paaudzes,

Jo Varenais lielas lietas manī darījis,

Un svēts ir Viņa Vārds.

Un Viņa žēlsirdība paliek paaudžu paaudzēs

Tiem, kas Viņa bīstas.

Viņš parādīja varu ar Savu elkoni,

Izklīdinādams lepnos savā sirdsprātā.

Viņš varenos nogāza no troņiem

Un paaugstināja pazemīgos.

Izsalkušos Viņš pildīja labumiem

Un bagātos atstāja tukšā.

Viņš uzņēma Savu kalpu Izraēli,

Atminējies Savu sirds žēlastību,

Kā Viņš runājis mūsu tēviem,

Ābrahamam un viņa pēctečiem mūžīgi (Lk 1, 46 - 55).

DZIEDIET KUNGAM Dieva Vārds

•   "Droša mana sirds, Dievs, droša mana sirds, dziedāšu es un spēlēšu!… Teikšu Tevi starp Jaudīm, Kungs!" (Ps 57, 8. 10)

•    'Teic, mana dvēsele, Kungu, viss, kas manī, - Viņa svēto Vārdu! Teic, mana dvēsele, Kungu un neaizmirsti balvas, ko Viņš Tev devis!" (Ps 103, 1 - 2)

Dziesmas, cik vien vēlaties. Piemēri

•  Jā, Kungs, Tu esi labs!

•   Slava Tev, kurš augšāmcēlies!

•   Pateicieties Kungam, jo Viņš ir labs.

•   Kungs, es saku Tev paldies.

•   Es Tev pateicos, Kungs.

•    Vienīgi. Kungs ir mana gaisma.

•   Paldies, Kungs! Paldies, ka uzliki man Savu roku!

•    Cildināsim Viņu, jo Viņš ir Ķēniņš.

•   Kā pateikties, Kungs, par žēlastībām, kurām esi mani

piepildījis.

•   Es slavēju Tevi, Ķēniņ, mans Dievs (Ps 145).

46. lūgšana: PATEICĪBAS HIMNA TE DEUM

Tev, Kungs, mūsu slava!

Mēs uzgavilējam Tev: Tu esi Kungs!

Tev, mūžīgais Tēvs, visuma slava.

Tavā priekšā nometas ercenģeļi, eņģeļi un debesu gari,

Viņi Tev pateicas, pielūdz Tevi un dzied:

SVĒTS, SVĒTS, SVĒTS ir Kungs,

Debess un zeme ir Tavas godības pilna.

Tevi pagodina apustuļi,

Tevi cildina pravieši,

Par Tevi liecina mocekļi;

Visā pasaulē Tevi sludina un atzīst Baznīca.

Dievs, mēs Tevi pielūdzam:

Bezgalīgi labais Tēvs,

Mūžīgais un mīļotais Dēls,

Spēka un miera Gars.

Kristu, dzīvā Dieva Dēls,

Godības Kungs,

Tu nebaidījies pieņemt miesu

Jaunavas klēpi,

Lai atbrīvotu cilvēci no gūsta.

Ar Savu uzvaru pār nāvi

Tu ikvienam ticīgajam atvēri Valstības vārtus;

Tu valdi pie Tēva labās rokas,

Tu nāksi uz tiesu.

Parādi, ka esi Tavu Asiņu izglābto cilvēku aizstāvis un draugs: Uzņem viņus līdz ar visiem svētajiem Savā priekā un Savā gaismā. Amen!

47. lūgšana : PALDIES PAR JŪSU ATBRĪVOŠANU UN SVĒTĀ GARA DĀVANU

Paldies, Dievs, mans Tēvs, par brīnumaino atbrīvošanas žēlastību, ko Tu man (imums, X…) dāvāji.

Paldies par prieku, ko piedzīvoju, kad Tu piedevi manus grēkus: elk- dievibu, nešķīstību un sadarbošanos ar Ienaidnieku. "Ne pēc mūsu grēkiem Viņš dara mums, ne pēc mūsu vainas Viņš mums atmaksā. Cik augstu ir debesis pār zemi, tik varena Viņa žēlastība pār tiem, kas bijā Viņu." (Ps 103,10 - 11)

Paldies, ka cieti manā vietā, ka biji ar mieru, lai Tevi nespēcīgu pienaglo pie krusta tādēļ, lai šodien es tiktu atbrīvots no savām važām, no visām šīm negatīvajām ietekmēm, no ļaunajiem spēkiem, kas mani turēja gūstā.

Paldies, ka izlēji pār mani Svētā Gara skaidro ūdeni, kas izplūda no Jēzus pārdurtās sirds.

Paldies, ka dāvāji man jaunu Tava Svētā Gara izliešanos, atmodināji mani sakramentālās dāvanas un atvēri mani Tavām harizmām.

Tavs Vārds ir patiesiba, un mana ticiba uz Tevi ir ista un pilnīga.

Paldies, ka esi mani sūtījis sludināt Tavu. Labo Vēsti, dziedināt slimos, izdzīt dēmonus.

Paldies, ka sarāvi manas veco ieradumu, pieķeršanās un ikviena senču vai sātana aģentu lāsta saites.

Paldies, ka atbrīvoji mani no bailēm, šaubām un mazdūšības.

Paldies, ka mīli mani bez nosacījumiem kā Savu mīļoto bērnu.

Paldies par mieru un prieku, ar ko Tu mani piepildiji.

Paldies, ka dāvā man pārliecību - visas lietas man nāk par labu.

Paldies, ka Tu pārbagātīgi izlej pār mani Savas svētības. 'Tu man mūžu pildi ar labu, ka es kā ērglis - atkal jauns!" (Ps 103, 5)

Paldies, ka Tu liec man palikt uzticīgam Tavai gribai.

*

Es Tev pateicos, Kungs, par savu dzīvi, par visiem, kurus Tu esi nolicis manā ceļā, lai parādītu Savu maigumu un mīlestību, - par maniem senčiem, vecākiem, laulāto draugu, maniem draugiem, brāļiem un māsām - kristiešiem vai nekristiešiem, par priesteriem un Svēto Baznicu.

*

Paldies par ticību, brīvību un dievišķo dzīvi, kuru Tu atklāj manī.

Paldies par manu miesu, sirdi un garu.

"Pateicos Tev, Kungs, par brīnumu, kas esmu es." (Ps 139,4)

Es esmu laimīgs, ka atkal varu Svētajā Garā saukt:

Abba! Mīļotais Tēvs, mans Tēvs, Tēti, mīļais Dievs!

Es gribu vēlreiz Tev pateikties, Kungs Jēzu, un sludināt

Tavu Vārdu, Tevi, savu Glābēju, savu Atbrīvotāju.

Es gribu ņemt savu krustu un Tev sekot neatkāpdamies.

Mana dvēsele augsti Tevi slavē, Kungs, mans Dievs! Alleluja! Prieks!

Alleluja! Prieks! Alleluja! Prieks par šo lielo tikšanos!

Alleluja! Prieks! Alleluja! Prieks! Alleluja! PrieksIJēzus mani ir atbrīvojis.

48.    lūgšana : PAĻĀVĪBA UN DROŠĪBA Kungs,

"Glabā mani kā acuraugu, savu spārnu ēnā slēp mani no negantajiem, kas vajā mani,

manas dzīvības ienaidniekiem, kas lenc mani." (Ps 17, 8 -

Sargi, Dievs, mani,

Jo es tveros pie Tevis.

Es saku Kungam: 'Tu esi mans Kungs,

Tur nav man laba, kur nav Tevis." (Ps 16, 1-2)

"Kungs, Tu mana dala un mans kauss,

Tu pats met manu lozi -

Jaukā vietā novads man ticis,

Jā, mans mantojums - lielisks!

Es slavinu Kungu, kas man padomu dod -

Pat naktī mana sirds mani pārmāca.

Arvien es turu Kungu sev priekšā -

Pie labās rokas! - es nepaklupšu!

Mana sirds priecājas, un mans gods līksmo,

Tiešām drošībā ir mana miesa,

Jo Tu mani nesaulei neatdosi,

Savam svētajam neliksi ieraudzīt bedri.

Tu man liec iepazīt dzīvības taku,

Vislielāko prieku Tava vaiga priekšā,

Līksmību Tev pie labās rokas - mūžīgi!" (Ps 16, 5 - 11)

49.    lūgšana : VISAUGSTĀ PATVĒRUMĀ (91. psalms)

Kas mājo Visaugstā paspārnē

Un apmeties Visvarenā ēnā,

Saka Kungam: mans patvērum un mans cietoksni,

Mans Dievs, uz ko es paļaujos!

Tu glāb mani no putnuķērāja cilpas, no mēra posta,

Ar Savu spārnu galiem Tu apklāj mani,

Un zem Taviem spārniem es patveršos,

Kā vairogs mani sargās Tava patiesiba.

Es nebaidīšos no nakts šausmām, ne bultas, kas lido dienā,

Ne mēra, kas tumsā staigā, ne sērgas, kas uzbrūk dienvidū!

Lai krīt tūkstoš man blakus un desmit tūkstoši pa labi no manis,

Bet mani tas neskars - tik acīm es raudzlšos,

Kā negantajiem atmaksāts, to es ieraudzīšu!

Tiešām Tu, Kungs, esi mans patvērums!

Es izraugu Visaugsto par savu mājokli,

Man negadīsies nekas ļauns

Nedz tuvosies sērga manai teltij,

Jo Tu Saviem vēstnešiem pavēlēsi pār mani -

Sargāt mani visos manos ceļos!

"Savās plaukstās tie pacels tevi,

Lai nepiesitas pie akmens tev kāja!

Uz lauvām un odzēm tu mīsi,

Tu sabradāsi jaunos lauvas un čūskas!

Viņš pieķēries Man, un Es paglābšu viņu,

Es pasargāšu viņu, jo viņš zina Manu Vārdu,

Viņš sauc Mani, un Es viņam atbildēšu,

Ar viņu Es posta brīdī,

Es izglābšu viņu un celšu godā,

Es došu viņam ilgu mūžu

Un rādīšu viņam Savu pestīšanu!"

XV. KĀ NOSARGĀT SAVU ATBRĪVOŠANU? ■ allaŽ slavĒt un saglabĀt modrĪbu

Dieva Vārds ^

• "Ja Dievs par mums, kas pret mums? Viņš pats Savu Dēlu nav saudzējis, bet par mums visiem To atdevis,

kā tad Viņš līdz ar To nebūtu mums visu dāvinājis? Kas apsūdzēs Dieva izredzētos? Dievs ir Tas, kas attaisno. Kas tad ir tas, kas pazudina?" (Rom 8, 31 -3 4)

50. lūgšana : LAI SAGLABĀTU MODRĪBU PĒC CĪŅAS

Kungs, es gribu Tevi slavēt, pateikties Tev par Tavu pestīšanas darbu, par visu, ko Tu esi darījis manā (mūsu, X…) labā, par Tavu pilnīgo uzvaru pār ienaidniekiem, kas mani vajāja. Tagad Tu mani aicini uz modrību un ik dienas piedzīvot Tava Gara izliešanos, lai dēmons vairs neatgrieztos mani apsēst un ar spēku ieņemt namu, no kura viņš tika izdzīts. Upurjēra Asinīs es aizvēršu durvis, kuras biju savā dzīvē ar grēkiem atvēris. Ja Tu, Jēzu, neuzcel namu, tad veltīgi pūlas cēlāji. Un, ja spēka Gars namu nesargā, kas spēs to paglābt no iebrucējiem?

Tālab es lūdzu Tevi, Kungs, lai Tu atjauno aizsardzības mūrus, kas mani slēpa Tavā paspārnē. Pabeidz manī brīnišķīgo darbu, ko esi iesācis, lai es atgrieztos, tiktu dziedināts un atbrīvots. Pateicībā un slavā es ik dienas iešu pie Tava altāra. Es nostāšos cīņas pozīcijā un mūžīgi slavēšu Tavu uzvaru, jo mūžīga ir Tava Mīlestība. 'To vienu zinu, ka Dievs - par mani!" Uz Dievu es paļaujos un vairs nebaidos." (Ps 56, 10. 12) "Bet es dziedāšu par Tavu spēku, rītausmā gavilēšu par Tavu žēlastību, jo Tu biji patvērums man, paspārne man posta dienās. Tu - mans spēks - Tev dziedāšu,

Jo Dievs ir mans patvērums - manas uzticības Dievs." (Ps 59,17 -1 8) Alleluja!

■ DOTIES UZ PRIEKŠU AR DIEVA SPĒKU

Dieva Vārds

-

• 'Tad Kungs pagriežas pret viņu un tam sacīja: "Ej ar šo savu spēku un izglāb Izraēlu no Midiana rokas! Patiesi, Es tevi tagad sūtu!"" (Tiesn 6, 14)

51. lūgšana : svĒtĀ patrika lŪgŠana

Un tagad es dodos pa savu ceļu,

Balstīdamies uz Dieva spēku,

Mani sargā Dieva varenība un Jēzus Asinis,

Mani vada Dieva gudrība, t

Dieva acs man norāda ceļu,

Dieva auss liecina par manu valodu.

Lai Dieva Vārds ir uz manām lūpām,

Lai mani aizstāv Dieva roka,

Lai manā priekšā pašķiras ceļš, kas ved pie Dieva,

Lai Dieva vairogs mani aizsargā,

Lai neredzamais Dieva karapulks mani izglābj

No visiem, kas varētu mani nospiest pie zemes,

Un no visiem, kas vēl man ļaunu

Mana īsā vai ilgā ceļojuma laikā,

Vienalga, vai tajā dodos viens vai kopā ar daudziem.

Lai Kristus mani ceļā pasargā,

Lai manu misiju varētu vainagot bagātīga pļauja.

Kristus man pa priekšu, aiz manis,

Kristus zem manis, virs manis,

Kristus manī un man līdzās,

Kristus apkārt un visriņķī,

Kristus man pa kreisi un Kristus man pa labi,

Kristus ar mani no rīta un ar mani vakarā,

Kristus ik sirdī, kas par mani domās,

Kristus ik lūpās, kas par mani runās,

Kristus ik skatienā, kas man pievērsīsies,

Kristus ik ausī, kas mani uzklausīs.

Savā ceļā, kas varētu novest pie mana ienaidnieka un viņa dusmām, Es piesaucu Svētās Trīsvienības spēku. Caur manu ticību uz Tēvu Un uz Dievu Radītāju. Amen! Alleluja! %

PIEBILDE

Lai notiktu atbrīvošana gadījumos, kad manifestējas dusmu, atriebības, nešķīstības, baiļu vai pašnāvības gari, dažreiz lūgšanā jāatsakās no tā vai cita ļaunā gara, noraidot jelkādu saistību ar to, pasludinot savu gribu neklausīt šī gara pamudinājumiem un lūdzot atbrīvošanu no tā.

Ja cilvēks ir uzcītīgs šādos pūliņos, pamazām sāks parādīties pārmaiņas viņa uzvedībā, uzlabosies raksturs, iestāsies miers un apskaidrība - Gara augļi.

"Jūs varat aizdzīt prom velnu vai dēmonus, ja jūtat, ka tie jūs kārdina vai jums uzbrūk. Tie, kuri jūtas apdraudēti, var skaļā balsī lūgties:

"Dusmu (vai netiklības, vai baiļu, vai slimības) gars, Jēzus Kristus Vārdā es tevi saistu un pavēlu mani atstāt un iet pie Jēzus." Var izmantot vēl īsāku lūgšanu, piemēram: "Dēmon, Jēzus Kristus Vārdā, es tev pavēlu aiziet." Būtiski ir lūgt tā, kā Svētais Gars mūs uz to iedvesmo."[71]

52. lūgšana : PAŠATBRĪVOŠANAS LŪGŠANA

Ar savas kristības žēlastību Jēzus Kristus, mana Glābēja un Kunga, nāvē un augšāmcelšanā, es pavēlu tev, (baiļu, slimības, nāves, pašnāvības, nešķīstības, lāsta utt.) gars, aiziet no manis un iet pie Krusta, stāties pie Jēzus kājām, lai Viņš ar tevi rīkojas saskaņā ar jau pasludināto spriedumu; un es tev aizliedzu, Jēzus Nācarieša Vārdā, kurš pieņēma miesu no Jaunavas Marijas, atgriezties man kaitēt, mani apsēst vai nomākt. Ļaunais gars, tagad ej prom un vairs neatgriezies!

Tev nav nekādu tiesību uz mani, un nekas mani nepieder tev. Mani sargā Jēzus Asinis, un es pasludinu savu pilnīgo atbrīvošanu un atraisīšanu Jēzus Vārdā. AMEN.

(Šo īso lūgšanu izsakiet katru reizi, kad jums šķiet, ka dēmoniskais ienaidnieks atjauno uzbrukumu un mēģina ar viltus simptomiem jūs satraukt.)

■ ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAS TURPINĀJUMS

□ Kā zināt, ka atbrīvošana tiešām notikusi?

Neviens nevar būt absolūti pārliecināts, ka ir pilnīgi atbrīvots no ļaunā gara klātbūtnes. Šajā jomā nav ne izpausmju, ne pierādījumu, izņemot pārmaiņas dzīvē, - kad cilvēks atgriežas pie Kunga un normālas garīgās dzīves. Atbrīvošanas lūgšana ir «pakāpeniskas atgriešanās pasākums, kurā mēs sadarbojamies ar Kungu Jēzu Kristu, Svēto Garu un Baznīcu, saskaņā ar mūsu ticības un iekšējās dziedināšanas pakāpi. Tāpēc mēs ne vienmēr zinām, vai gari ir aizgājuši; ievērojot pozitīvas pazīmes, dažreiz ir vienkārši jātic. Tas apstiprināsies ilgākā laika posmā, izzūdot problēmai. Visbiežāk persona zina, ka gars viņu atstājis, kad izbeidzas manifestācijas vai kad tai rodas iekšēja pārliecība par savu atbrīvošanu.

"Belcebuls"

Reiz kādas evaņģelizācijas kampaņas noslēgumā mēs divatā ar kādu priesteri lūdzāmies, lai atbrīvotu sievieti, kura izrādīja spēcīgas dēmoniskās atkarības pazīmes - zaimoja, gribēja traucēt euharistisko adorāciju un bija ļoti agresīva pret mani. Es viņu uzrunāju laipni un piesardzīgi, jautājot, kā viņu sauc. Viņa man atbildēja dobjā balsī: "Belcebuls." Es jutu, ka tās ir rupju melu lamatas, un izvairījos no tām, atcirzdams: "Es nerunāju ar Belcebulu, bet ar kristīto Dieva bērnu, kas ir mana māsa Jēzū Kristū." Sievietes sejā atmirdzēja smaids, un viņa atbildēja: "Mani sauc Kristīne." Viņa mums aktīvi palīdzēja savā atbrīvošanā, kas norisinājās vismaz pusstundu. Viņa kliedza, ka gars iet projām pa viņas labo kāju. Mēs viņai uzlikām krucifiksu. Otrā dienā es viņu ieraudzīju pilnīgi atžirgušu un starojošu atgriežamies no euharistiskās adorācijas. Viņa mani sveicināja, pateikdamās Kungam Jēzum.

personu, par kuru bijām lūguši, redzēju mierīgi meditējam Vissvētākā Sakramenta priekšā. Tobrīd situācija atradās jau Jēzus rokās. Atgriešanās procesa laikā šī persona atsāka pieņemt sakramentus un dzivot evaņģēliskas liecības dzīvi, kas turpinās nu jau vairākus gadus.

"Lai saprastu, vai atbrīvošana vai dziedināšana notikusi pietiekamā mērā," saka tēvs Halters, "var palūgt, lai persona kopā ar jums noskaita vienu rožukroņa noslēpumu vai Es ticu uz vienu Dievu. Ja nu kāds dēmons ir paslēpies, tad šajā bridi tas parasti atmostas."

□   Ko ieteikt personai pēc atbrīvošanas lūgšanas?

"Ja šī persona ir kristietis (-e), tai var ieteikt izsūdzēt grēkus (ja tas iespējams), jo atbrīvošanas lūgšana nav sakramentāla absolūcija, ko sniedz Kristus. Pēc tam es kopā ar šo personu atjaunoju Svētā Gara izliešanos, ko tā saņēmusi kristlbā un iestiprināšanā. Ja persona nav kristietis (-e), es tai nomazgāju seju ar svētīto ūdeni vai iesvaidu to ar svētīto (ne sakramentālo) eļļu.

Pēc tam es dodu šai personai padomus attiecībā uz rīta un vakara lūgšanu, grēksūdzi reizi mēnesi, Sv.Misi - cik vien bieži iespējams. Ja personai šie sakramenti nav pieejami, tad es iesaku lasīt Dieva Vārdu, skaitīt un apcerēt rožukroņi. Jāturpina interesēties par personu, par kuru ir lūgts, lai pārliecinātos, ka lūgšana sasniedz savu mērķi. Es vienmēr nozīmēju tikšanos pēc nedēļas, lai konstatētu lūgšanas augļus personas dzīvē vai arī to, ka dēmons atkal ir manifestējies."[72]

□   Atbrīvošanas lūgšanas prasības

"Kalpojums ar atbrīvošanas lūgšanu domāts personām, nevis gariem. Tas ietilpst kristieša izaugsmes kontekstā."[73] Dziedināšanas ha- rizmu pielietošana neaprobežojas ar aizlūgumu. Ir jāturpina sekot līdzi dziedinātajām vai atbrīvotajām personām ar garīgo padomdošanu, kas viņām palīdzētu saņemt nopietnu evaņģelizāciju un piedzīvot patiesu atgriešanos, lūdzoties un regulāri pieņemot sakramentus.

"Ir svarīgi atbalstīt šo personu, kas ir kā slimnieks, kurš atveseļojas. Šajā pārejas posmā tai jāsniedz daudz palīdzības un mīlestības. Jādod tai ari laiks iegūt zināmu stabilitāti un tikai pēc tam lūgt dalīties savā liecībā."[74] Lai dziedināšana nostiprinātos, persona jāaicina pieaugt ticībā un mīlestībā. Ja tā noraida šīs izaugsmes prasības, dziedināšana nebūs pilnīga, un persona var saslimt no jauna. Dažreiz simptomi parādās no jauna, ja okultās saites nav sarautas un persona - atraisīta.

Lai saglabātu savu atbrīvošanu, ir jāpieaug žēlastībā un dievišķo tikumu piekopšanā, jāatsāk intensīva lūgšanu un sakramentālā dzīve, jāpaliek sirds piedošanas stāvokli, jāatsakās no jelkāda ļaunpieminīguma.

Pēc atbrīvošanas lūgšanas, tas ir, kad nezāles ir izravētas un ērkšķi - nogriezti, jāsagatavo zeme un jāpadara tā auglīga, lai varētu pretoties grēkam un sātanam un lai Dieva Vārda sēkla tajā augtu un nestu augļus.

□ Ko darīt pēc tam?

Ja jūtat, ka jūsu atbrīvošana ir pilnīga, nometieties ceļos, lūdziet, lai Jēzus kļūst ikvienas jūsu dzīves sfēras Kungs, un palieciet modrībā. Pateicieties Kungam, nemitējieties Viņam pateikties: "Mans Dievs, es Tev pateicos par to, ko Tu manā labā esi darījis. Tava uzvara pār maniem ienaidniekiem un vajātājiem ir pilnīga un galīga. Tagad Tu mani aicini saņemt Tavu Svēto Garu, lai es turpmāk pretotos Ienaidnieka uzbrukumiem. Es aizveru duras, ko savā dzīvē ar grēkiem biju atvēris. Es gribu atjaunot aizsardzības mūrus, kas bija ap mani. Es izplešu spārnus kā miera balodis, slavas un pateicības nests, un dodos mājot Tavā namā."

Jums jāapzinās, ka, būdams kristietis, un līdz ar to iesakņots Jēzū Kristū, jūs esat pasargāts un drošībā. Nolieciet Jēzu savas dzīves centrā, bieži ejot uz euharistisko adorāciju un paļaujoties uz Dievu.

Bieži atkārtojiet uzticēšanās un veltīšanās lūgšanu Nr. 3 7.

Izsakiet savu gribu pārmainīt dzīvi un apņemieties progresēt garīgajā dzīvē. Šajā nolūkā atverieties Svētajam Garam un dzīvojiet kā atgriezies kristietis un Jēzus māceklis - kārtībā, paklausībā un padevībā.

Gadījumā, ja Ienaidnieks jums atkal uzbruktu, apņemieties cīnīties līdz pat uzvarai. Padzeniet baiļu garu un nostipriniet savu pozīciju Jēzū. Sakiet: "Jēzus Vārdā, sātan, ej prom! Es kalpoju Jēzum. Viņš ir mans Kungs, un es piederu Viņam."

Nolasiet pašatbrīvošanas lugšanu Nr. 52.

Esiet nomodā, neļaujieties kārdinājumam domās grēkot pret ceribu, milestlbu, ticibu, paļāvību. Nezaudējiet drosmi, nesāciet dusmoties uz sevi. Ja simptomi parādās no jauna, enerģiski noraidiet tos un pateicieties Kungam par to, ko Viņš jūsu labā darijis.

Esiet piesardzīgs! Izvairieties no dēmoniskām personām, pārtrauciet attiecības ar agrākajiem draugiem - okultistiem vai ezotēriķiem, taču nevienu neizaiciniet.

Pārtieciet no Dieva Vārda, savāciet šķūņos labo sēklu, iegaumējiet Bibeles pantus, lai cīnītos ar meliem, ko sātans iedveš jūsu domās. Nenovelciet Dieva un Kristus bruņas, kurās esat ietērpies. Nedzīvojiet izolācijā. Biedrojieties ar nopietniem kristiešiem. Personām, kuras ilgstoši cietušas no smagas dēmoniskas atkarības, ir nepieciešama sirsnīga kristīgas kopienas gaisotne. Regulāri piedalieties kopienas lūgšanās. Piedzīvojiet Gara izliešanos un kalpojiet Kungam.

Esiet uzticams liecinieks. Piekrītiet, ka jūs sūta misijā - liecināt par brīnumiem, ko Dievs Savā žēlsirdībā jums darījis.

Palieciet nevainojami pastāvīgs mīlestībā, ticībā, ciešanās, lūgšanā, priekā. Jā! Pieņemiet krustu, nemitējoties slavēt un pateikties, - tā ir Upurjēra zīmes apzīmogoto uzvarētāju izvēle, to izvēle, kuri atvēruši savas durvis Jēzum un sēdēs pie pagodinātā Kunga labās rokas (Atkl 3,21).

Noslēgums

DZĪVOT GAISMĀ

"Mana Varda viņi izdzīs ļaunos garus." (Mk 16, 17)

P

ēc Vasarsvētkiem drosmes Gars, kuru saņēma apustuļi un mācekļi, sūta viņus vispirms pasludināt Jēzus - augšāmceltā un pagodinātā Glābēja un Kunga, kurš dāvā Garu visiem, kas atgriežas un pieņem kristību, - Labo Vēsti. Arī šodien Gars mums saka, lai saucam pasaulei, ka "Visa vara ir dota Jēzum debesīs un virs zemes" (Mt 28, 18); "Tagad notikusi pestīšana un mūsu Dieva spēks, un Valstība, un Viņa svaidītā vara, jo nogāzts mūsu brāļu apsūdzētājs, kas dienām un naktīm tos apsūdzēja mūsu Dieva vaiga priekšā." (Atkl 12,10)

Evaņģelizēt, aicināt cilvēkus saņemt Baznīcā Dieva dzīvību mīlestībā, lūgšanā, slavēšanā un pateicībā - tāds ir pats pirmais uzdevums un nevis atbrīvošanas kalpošana, pat ja pāvests Pāvils VI ir teicis, ka mūsdienu Baznīcai ir svarīgi iemācīties, kā aizstāvēties pret ļaunumu, ko sauc par dēmonu.

Būt nomodā, pretoties ienaidniekam, saglabāt nelokāmu ticību ir kristieša pienākums, ja viņš nevēlas, ka viņu pārsteidz "rūcošais lauva". Taču vienīgi atsevišķos gadījumos, kad tas atzīts par nepieciešamu, mēs aizlūdzam par saišu saraušanu, atteikšanos no apmātības, lai uzvarētu sātanisko atkarību vai izdzītu dēmonus. Tāpēc nevajag koncentrēties uz neparastām sātana darbībām un meklēt ātri iedarbīgus atbrīvošanas paņēmienus, bet drīzāk gan ar savu dzīvi, darbiem, vārdiem un domām sludināt augšāmceltā Kristus uzvaru.

Mācoties aizstāvēties pret dēmonu, vispirms jāatzīst Kristus pilnīgais veikums, Viņa cīņa un pilnīgā uzvara pār sātanu kārdinājuma stundā, kā ari tad, kad tas gribēja apturēt Dieva Valstības sludināšanu un ciešanu un krusta nopelnus. Šīs cīņas virsotne bija Jēzus nāve un godības pilnā augšāmcelšanās. Uzlūkot sadurto Jēzu, vērot Viņu, saņemt Viņa godības starojumu un dzīvā veidā atstarot to savā dzīvē - tā ir mūsu uzvara, jo Viņa gaisma aizdzen tumsu, Viņa Asinis atbrīvo gūstekņus un tos pasargā. Viņa Miesa un Asinis mums dāvā dzīvi pārpilnībā; ar Viņa Garu mēs esam uzvarētāji savās personiskajās cīņās, aizlūgumos par brāļiem, Baznīcu un pasauli.

Tomēr nav jāgaida ienaidnieka uzbrukums, lai tikai tad sagatavotu savus gaismas ieročus un ietērptos Dieva bruņās vai uzceltu savus nocietinājumus. Pienākums palikt modriem pastāv nepārtraukti. Būsim stipri ar Dieva spēku, tas ir, Svētā Gara pilni, un tad nekāda vara nespēs mūs izdzīt no sfēras, ko Kristus mums iekarojis.

Pretoties nozīmē stipri pastāvēt aiz ticības vairoga, Kristus patvērumā, Dieva tuvumā; tas nozīmē stipri pastāvēt lūgšanā, bez bailēm, nedzīvojot dubultu dzīvi un grēkā, bet gan gaismā; tas nozīmē dot iespēju Jēzum - stiprākajam - izdzīt dēmonus un uzvarēt mūsu vietā. Ticība - tas nozīmē ļaut Dievam būt Dievam, dot Viņam vietu, kur rīkoties. Kāda afrikāņu paruna saka: "Ja tu slēpies aiz termītu pūžņa, neizbāz ārā savu galvu vai roku, jo tad ienaidnieks uzbruks šīm atklātajām vietām."

…Gaismas apstarots

Kāds vecs vīrs, vienīgais kristietis savā apkārtnē, dzīvoja tropu krūmāja ciematā, kur priesteris iegriezās tikai reizi gadā. Lai piedalītos iknedēļas Sv.Misē, sirmgalvim bija kājām jānoiet divdesmit kilometru turp un divdesmit - atpakaļ. Priesteris ieradās ap četriem, un Sv.Mise beidzās ap sešiem vakarā. Naktī atgriežoties mājup, sirmgalvis gāja caur biezu mežu.

V__________________________________________________ J

Viņš nesa sevī Kristu, bet ap kaklu - priestera pasvētītu rožukroņi. Tā viņš sojoja, dziedādams slavas dziesmas Dievam, un, pats to nezinādams, gāja garām sapulcējušos burvju grupai. Ikviens, kurš pārsteigtu šādu sabatu, atrastos nāves briesmās. Taču kristietis turpināja ceju, slavējot Dievu.

Nākamajā dienā ciematā viens no burvjiem pienāca pie viņa un sacīja:

-   Hm… Vakar tu tiki sveikā cauri.

-   Kur tad es tiku cauri? - brīnījās sirmgalvis.

-   Vakar mežā tevi apstaroja tāda gaisma, ka mēs pat nevarējām uz tevi paskatīties! Es pats tev to saku!

Tā, lūk, burvis liecināja, vecā vīra augumu bija ieskāvusi tik spoža gaisma, ka paši burvji nokaunējās par savu kailumu, jo burvis savos darbos vienmēr ir kails*

* Pec kādas teva Žana Sinsina Bajo konferences, no ICAO, Abidžana: "Ka ar kristīgo ticību uzvarēt buršanu"; ieraksts audiokasetē.

V____________________________________________________ J

*

Pretoties velnam nozīmē pastāvīgi sacīt "nē" viņa priekšlikumiem un vilinājumiem; sacīt "nē" pasaulei un tās pievilcībai, noraidīt tās domāšanas veidu un filozofijas, kas balstās uz baudu un tukšumu.

Pretoties nozīmē sist krustā nodevīgo miesu, lai būtu iespējams nest Gara augļus. Uzvara sākas ar pretošanos un beidzas ar nešķīsto garu izdzīšanu. Pretojies savā sirdī, savās domās, savā garā. Ja tu nepretosies šajos līmeņos, sātans un dēmoni tevi neklausīs.

Pretoties nozīmē lūgties ikkatrā laikā un bez paguruma (sal. Ef 6,18), skatienu vēršot uz Kristu. Tu to zini - nekad neaizmirsti, ka "Ļaunajam nav vairs nekādu tiesību uz tevi, ja vien jaunas šaubas vai grēks nepaver ļaunumam triumfa pilnu atgriešanās ceļu".[75] Ja arī traucējumi, no kuriem jūs atbrīvojāties, atgriežas, izvairieties no nelabvēlīgas vides, ar pārliecību apstipriniet savu ticību, skaitot Es ticu un pēc tam Tēvs mūsu, un ticībā ieraugiet Tēvu sūtām jums Savus eņģeļus, lai jūs pasargātu.

Labāk ir iemācīties pretoties, lai uzvara būtu acīmredzama un pārliecinoša, nekā ielaisties kompromisā un pēc tam mēģināt izdzīt dēmonu. Kāpēc gan ļaut ugunsgrēkam uzliesmot un pēc tam panikā kliegt: "Palīgā! Ugunsdzēsējus!"?

Tālab mēs arī centāmies sniegt jums pārliecību, ka labākie ieroči ir dzīve Kristū un Svētā Gara dāvanās. Modrību un pretošanos - tādi ir galvenie saukļi. Kungs ir runājis par mūsu misiju, salīdzinot mūs ar kalpu, kurš neaizmigdams uzticīgi gaida sava Kunga atgriešanos ikkatru stundu, dienu un nakti, un neatver dūms algādzim. Jo viņš cer pretī katrai cerībai un mīl līdz galam.

*

Pazīt Kungu ir galvenais, taču svarīgi ir arī pazīt ienaidnieka taktiku un viņa ierobežojumus, kā arī mūsu pašu cietokšņa vājās vietas: bailes, lepnību, pieķeršanos savai gribai un domām, no citiem gūtos ievainojumus, kad mēs vēlējāmies mīlēt vai tikt mīlēti.

Grēks ir visnozīmīgākā plaisa mūsu modrības un aizsardzības sistēmā. Taču grēks negulst pār mums kā aklais karmas likums. Mēs zinām, ka Kristus ir uzvarējis grēku, pienaglojot to pie krusta. Mūsu pasauli taču pārpludina okultisms, ezotērika, pozitīvās domāšanas zinātne, morālā visatļautība, tāda cilvēka lepnība, kurš vairs netic ne pestīšanai, ne Pestītājam, un grib tikt galā pats. Mūžīgās dzīves jautājumu nevar atrisināt ar veiklu izvairīšanos. Tā cilvēka grēks, kurš sevi uzskata par atšķirīgu no citiem un iedomājas, ka ir pārāka būtne, neizzudīs, turpretim pazemīgajam "muitniekam", kurš sit sev krūtīs un paļaujas tikai uz Dieva žēlsirdību, tiek piedots, un viņu sargā Dieva taisnība. Grēks ir rīcības, darbu, attieksmju un domu kopums, kas liek mums noraidīt Dieva mīlestību un attālināties no Viņa.

Labā vēsts ir tāda, ka Dievs piedod vienmēr un gaida mūs kā "pazudušos" dēlus. Mēs negribējām nevienam iedvest vainas apziņu, zinot, cik paši esam grēcīgi un izslāpuši pēc Dieva žēlsirdības un piedošanas. Mēs gribējām aicināt lasītāju uzlūkot vispirms Dievu, pēc tam sevi pašu un atgriezties pie Dieva, lai saskaņā ar Dieva labvēlīgo nodomu gūtu iespēju būt pilnībā cilvēkam, atmaskojot un noraidot sātana tumšos plānus.

Aicinot mūs izdzit dēmonus un uzlikt rokas slimajiem, Jēzus pats mums ir norādījis atbilstīgu pedagoģiju Marka evaņģēlijā 16,15 - 18, ar pārliecību, ka mēs samisim kājām čūskas un skorpionus, un ikvienu ienaidnieka spēku.

Tāpēc mēs uzdrīkstēsimies lūgt par atbrīvošanu, lai izdzītu dēmonus ar Kristus autoritāti un lai Dievs parādītu Savu žēlsirdību šai pasaulei, kas atpestīta ar Viņa Dēla Asinīm.

Tāpēc mēs uzdrīkstēsimies lūgt par atbrīvošanu, lai izdzītu dēmonus ik reizi, kad, lūgšanā atpazīstot garus, saskatīsim viņu postošo klātbūtni.

Jēzus apustuļi un mācekļi, svētības spēkā ietērptie priesteri, savas kristības žēlastībā sakņotie laji, jūs, kas Baznīcā esat uzvarētāji līdz ar Jēru, Viņa Mīlestības jūsmīgie liecinieki, - parādiet ķēniņu Ķēniņa varu. Mēs neesam "saņēmuši verdzības garu, lai atkal bitos, bet pieņemto bērnu garu, kurā mēs saucam: "Abba! Tēvs!"" (Rom 8,15), - Tēvs, kurš mūs atpestī no ļaunā.

Dēmoniski saistītu personu atbrīvošana ir tikai viena dimensija cilvēka pilnīgajai dziedināšanai caur Kristu. Tās galvenais mērķis ir atbrīvot ^ cilvēku no ietekmēm, kas bloķē viņa kā Dieva bērna dzīvi, kurai būtu jābalstās ticībā, cerībā un Mīlestībā, kā ari padarīt šo cilvēku spējīgu slavēt Dievu un liecināt par Viņa lielo žēlsirdību. Nav īpašas atbrīvošanas harizmas ārpus dziedināšanas harizmām (1 Kor 12,9.28.30), bet, kad Jēzus mūsu sirdīs ieliek Savu līdzcietību, Svētais Gars mūs pamudina aizlūgt svēto sadraudzības ietvaros un lūgt, lai Dievs atbrīvo Savus bērnus. Kā kristītajiem un Kristus Miesai piederīgajiem mums ir tiesības un pienākums iesaistīties garīgajā cīņā, izmantojot kā Baznīcas, tā arī mūsu privātās lūgšanas, kas atbilst Baznīcas mācībai, paliekot vienotībā ar priesteriem un paklausībā bīskapam.

Taču atcerēsimies: "Atbrīvošanai nav nekā kopīga ar zibensoperāci- ju. Tas ir ilgstošs process, kas līdz ar jaunu brīvību atnes jaunas izvēles iespējas, no kurām tad mums ir jāizvēlas. Kaitīgie, gadu gaitā iesīkstējušie ieradumi jāapkaro, jāuzvar, no tiem jāatbrīvojas un vietā jāliek veselīga rīcība. Tas, protams, ir grūts uzdevums, jo vieglāk ir ļaunos garus izdzīt ar atbrīvošanas metodi nekā turēt tos pa gabalu, dzīvojot

līdzsvarotu, lūgšanā un Euharistijā balstītu dzīvi, kaš' dod Kristum iespēju mūsos valdīt. Ir bezgala svarīgi panākt atbrīvošanu, koncentrējoties uz Jēzus Kristus varu, nevis uz dēmonu klātbūtni."[76]

Mēs jau gana esam atkārtojuši, ka labākais nodrošinājums pret sātanu, dēmoniem un burvjiem ir dzīve Dievā un Svētā Gara spēks. Mūsu piedāvātos atvieglojuma un atbrīvošanas lūgšanas norises posmus izmantojiet saskaņā ar savu brīvību. Ja jūs tos lietojat un Jēzus pauž Savu spēku un godību caur jūsu lūgšanām, neaizmirstiet, ka misija vēl nav beigusies. Pēc atbrīvošanas nereti ir nepieciešama laba garīgā padomdošana, lai garīgais spēks atraisītos pilnīgi.

Kad skauti savās nodarbībās pakāpeniski atšifrē orientēšanās zīmes, tad beigās viņi var atrast apslēpto mantu. Lai Jēzus Kristus ir atlīdzība un godība tiem, kuri Viņu meklē, vai tiem, kuri atbild uz šo aicinājumu, ko Viņš jums šobrīd raida: "Ko lai Es sūtu, lai atklātu Savu uzvaru pār visiem ļaunuma spēkiem?" Ja jūs pazemīgi atbildat: "Kungs, te es esmu, sūti mani!", tad drīz vien jūs tāpat kā Marija, dziedāsiet kopā ar saviem atraisītajiem^atbrīvotajiem, dzīvībā atsauktajiem brāļiem un māsām: "Varenais lielas lietas ir man darījis. Svēts ir Viņa Vārds!" (Lk 1, 49), mūžīgi mūžos.

Alleluja! *

SATURS

Teva Emmanuela Bajili priekšvārds………………………………………….. 5

IEVADS…………………………………. :………………………………………. 9

l.daļa "BET ATPESTĪ MŪS NO ĻAUNĀ" (Mt 6,13)

i. garīgā cīņa jēzus kristus un baznīcas misijā……………. 21

Kristus uzvara pār ļaunumu………………………………………………. 21

Sātana realitāte………………………………………………………………… 25

Kristieša garīgā cīņa par svētumu……………………………………….. 28

Jēzus pedagoģija garīgajai cīņai………………………………………….. 29

Cīņa ar Ienaidnieku - sātanu un viņa dēmoniem…………………… 31

•   Sātana nodomi un ierobežojumi…………………………………………………… 32

-   Sātana pilnvaras…………………………………………………………. 32

-   Sātana sakāves un ierobežojumi……………………………………… 33

•    Sātana un ļauno garu darbības……………………………………………………… 34

-   Kārdinājums……………………………………………………………… 34

-Saites……………………………………………………………………….. 35

-   Sātaniskā uzmācība…………………………………………………….. 35

-   Apmātība…………………………………………………………………. 36

-   Dēmoniskā invāzija…………………… ……………………………… 36

-   Dēmoniskā apsēstība…………………………………………………… 36

II. 1. "ESIET MODRI!" (Mk 13, 33)………………………………………. 40

Kāda ir Ienaidnieka taktika?……………………………………………… 40

Izvairīties no Ienaidnieka slazdiem, kad viņš mums uzbrūk…… 42

•   Pretošanās Svētajam Garam…………………………………………………………. 42

•   Nepaklausība Dievam……………………………………………………………………. 43

•   Kad trūkst Dieva bijāšanas……………………………………………………………. 43

II. 2. DĒMONISKĀS ATKARĪBAS IESPĒJAMIE FAKTORI

UN PAZĪMES…………………………………………………………………….. 46

•   Emocionālie ievainojumi un dziedināšanas lūgšana……………….. 48

•   Atsevišķas smagas traumas……………………………………………… 49

•   Ilgstoši psihoemocionāli stāvokļi bērnam…………………………… 50

•   Maģiskas, okultas, ezotēriskas, sātaniskas ietekmes……………….. 51

III. NEAUGLĪGIE TUMSĪBAS DARBI…………………………………….. 55

Kas ir neauglīgie tumsības darbi?…………………………………… 55

Elkdievība - negantība Dieva acīs…………………………………… 56

Elkdievības formas un darbības: okultisms……………………… 57

•   Buršana…………………………………………………………………….. 57

•   Zīlēšana…………………………………………………………………….. 58

Okultisma sekas………………………………………………………….. 60

Pestīšanas viltus ceļi…………………………………………………….. 62

IV. PIECI SPECIFISKI DĒMONISKĀS ATKARĪBAS

GADĪJUMI………………………………………………………………………… 64

No transa līdz atbrīvošanas lūgšanai……………………………….. 64

•    Transs, kas saistīts ar kādas dievības kultu vai nepareizu Dieva pielūgsmi 64

•   Ar psiholoģiskiem cēloņiem saistīts transs………………………….. 65

-   Psiholoģisks vai fizioloģisks trauslums………………………………. 65

-   Spēcīgas emocijas, saskaroties ar svētumu vai pārdabiskām zīmēm 66

-   Reakcijas, kas saistītas ar izteiktu vainas apziņu un atteikšanos piedot 67

•   Ar ļauno garu darbību saistīts transs………………………………….. 67

•   Ko darīt un kā aizlūgt par personām transa stāvoklī?…………….. 69

Atkarība no inkubu un sukubu gariem, tā dēvētajiem "nakts vīriem un sievām" 70

•   Manifestācijas…………………………………………………………….. 70

•    Cēloņi………………………………………………………………………. 74

•   Atbrīvošanas priekšnoteikumi………………………………………………………. 77

Nelikumīgu seksuālu savienību sekas: dvēseles saites………….. 79

•     Kas ir dvēseles saites?…………………………………………………………………… 79

•    Dvēseles saites laulībā…………………………………………………. 79

•     Dvēseles saites ārpus laulības………………………………………… 81

•     Dvēseles saišu sekas……………………………………………………………………… 83

Aborta negantība……………………………………………………………. 84

•     Kā rīkoties sievietei, kura izdarījusi abortu?………………………………. 86

•     Ieteikums priesteriem - biktstēviem……………………………………………. 87

•     Mirušo liturģija dzīvo dziedināšanai…………………………………………… 89

Garu apsēstu māju un vietu atbrīvošana…………………………….. 90

•     Kā panākt atbrīvošanu dažādās vietās, ēkās, mājās?…………….. 91

-   Eksorcisma lūgšana pret dēmonisku apsēstību mājā……………… 93

2. daļa "MANA VĀRDĀ VIŅI IZDZĪS ĻAUNOS GARUS"

(Mk 16, 17)

I. KRISTIEŠA IEROČI GARĪGAJĀ CĪŅĀ………………………………… 97

Kungs ir manas dzīvības patvērums, ticības vairogs…………….. 97

Kristieša ieroči atbrīvošanas lūgšanā…………………………………. .98

•    Jēzus vara……………………….. …………………………………….. 98

-   Jēzus Vārds………………………………………………………………. 99

-Jēzus Asinis…………………………………………………………… …100

-Dieva Vārds……………………………………………………………… 100

•     Kristus Miesa, Baznīca un Euharistija………………………………………. 101

-   Baznīca, Dieva tauta un ģimene……………………………………. 101

-   Kāpēc vajadzīga svēto iestāšanās?………………………………….. 102

-Jaunavas Marijas iestāšanās…………………………………………… 103

-   Kristības sakraments………………………………………………….. 104

-   Euharistija, Kristus Miesas sakraments……………………………. 104

-   Euharistija - uzvara pār okultismu…………………………………. 105

-   Izlīguma sakraments………………………………………………….. 105

•     Sakramentālijas…………………………………………………………………………… 106

Dieva bruņas un gaismas ieroči………………………………………. 108

•     Uzvarošā lūgšana……………………………………………………… 108 -Slavēšana……….. 109

-"Tēvs mūsu"…………………………………………………………….. 109

-   "Jērikas lūgšana"………………………………………………………. 11°

•     Lūgšanas un gavēņa spēks…………………………………………………………. 112

-   Kā, kāpēc un kad gavēt?…………………………………………….. 113

Svētā Gara harizmātiskās dāvanas……………………………………. 114

-   Garu pazīšanas harizma……………………………………………… 114

-Atziņas runa…………………………………………………………….. 115

-   Lūgšana mēlēs…………………………………………………………. 115

II. SV.MISE CILTSKOKA DZIEDINĀŠANAI UN ATBRĪVOŠANAI 116

Pamatojumi Rakstos………………………………………………………. 117

Ciltskoka atbrīvošana un Sv.Mise……………………………………. 119

•     Sfēras, uz kurām attiecas par senčiem noturēta Sv.Mise……… 120

-   Nāves sfēra…………………………………………………………….. 120

-Viss, kas skar mūsu attiecības ar Dievu……………………………. 120

-   Viss, kas saistās ar nosodāmu rīcību………………………………. 120

Kāpēc vajadzīga senču dziedināšana un atbrīvošana

caur Sv.Misi?……………………………………………………………….. 122

Priekšdarbi Sv.Mises upurim par senčiem………………………….. 125

•     Svarīgi noteikt, par kurām personām šajā Sv.Misē

aizlūgs……………………………………………………………………… 125

•     Garīgā uzklausīšana un piedošanas solis…………………………. 125

-   Piedošanas nozīme……………………………………………………. 126

-   Sargieties no nekromantijas…………………………………………. 127

•     Lūgšana īpašā nodomā………………………………………………. 128

•    Jāsastāda ciltskoks un jāveltī tas Kungam……………………….. 129

•     Noslēguma svētība dzīvajiem………………………………………. 130

• " …………………………….. ~N

IEROSINĀJUMI LITURĢIJAI

Cilltskoka dziedināšanas Sv. Mise…………………………………… 132

Ievada liturģija……………………………………………………………. 132

Atzīšanās grēkos un aizlūgums………………………………………… 133

-    Lūgšana 21 a: Ciltskoka dziedināšana……………………………… 133

-    Lūgšana 21 b: Ciltskoka atbrīvošana un dziedināšana………….. 134

Vārda liturģija……………………………………………………………. 136

Euharistiskā liturģija………………………………………………… …..137

• Vissvētākā Sakramenta adorācija………………………………………. 138

Adorācijas lūgšanas………………………………………………………….. 138

Svētību lūgšana………………………………………………………………. 141

Atbrīvošanas un atraisīšanas lūgšana…………………………………….. 142

*

III. GRĒKU ATZĪŠANA UN NOŽĒLA……………………………………. 144

Norādes uz grēkiem, kas veicina dēmonisko atkarību…………. 144

•     Atzīt savu grēku………………………………………………………. 145

•     Nožēlot savu grēku…………………………………………………… 147

•     Ko nozīmē izsūdzēt grēkus?………………………………………… 151

•     Grēksūdze un Dieva slavēšana……………………………………… 153

Elkdievības grēki………………………………………………………….. 153

•     Okultisms, zīlēšana, buršana……………………………………….. 153

Rīcības piemēri…………………………………………………………… 154

•     Nodarbošanās ar elku pielūgsmi un buršanu…………………….. 161

Rīcības piemēri………………………………………………………….. ,161

Apsēsti reliģiski priekšmeti…………………………………………….. 165

•     Nodarbošanās ar spiritismu, ezotēriku un

"Jauno Laikmetu"………………………………………………………… 168

Rīcības piemēri……………………………………… •…………………. 168

•     Ielaišanās kompromisos ar viltus reliģijām………………………. 171

•     Iesaistīšanās "Jaunajā Laikmetā" un aktīva cīņa

par tā idejām……………………………………………………………… 173

Galvenie grēki un morālie grēki……………………………………… 174

•    Galvenie grēki un to sekas………………………………………….. 179

-   Mīlestība uz naudu, skopums, alkatība……………………………. 180

-Sekss………………………………………………………………………. 180

-   Par homoseksualitālismu…………………………………………….. 183

Postošās jūtas……………………………………………………………… 1( S()

•     Dusmas, ļaunatminīgums, naids, niknums………………………. 186

•     Greizsirdība……………………………………………………………. 187

•     Bailes, mazdūšība, pašapsūdzība………………………………….. 187

Mēles grēki………………………………………………………………….. 188

Rīcības piemēri……………………………………………………………. I88

•     Ļauni vārdi…………………………………………………………….. 189

-   Negatīvu vārdu briesmas…………………………………………….. 189

-   Riskanti svētsolījumi un zvēresti……………………………………. 190

Lepnība………………………………………………………………………. 190

-   Ar mūsu grēkiem saistīto lāstu sekas………………………………. 191

Gardēdība, rijība, miesas pielūgsme………………………………… 191

•     Vēdera baudas………………………………………………………… 191

•     Tabaka………………………………………………………………….. 192

•     Miesas pielūgsme…………………………………………………….. 192

Slinkums, nolaidība, acēdija…………… …………………………….. 193

Maldīgi sapņi. Miesīgā iztēle………………………………………….. 193

iv. norādes atbrīvošanas lūgšanai…………………………….. 195

Atvieglojuma lūgšana un atbrīvošanas lūgšana………………….. 195

Vai ir atšķirība starp atbrīvošanas lūgšanu

un eksorcismu?……………………………………………………………. 196

•    Žēlastība aizlūgt par atbrīvošanu………………………………….. 196

•     Kad jāveic atbrīvošanas lūgšana?………………………………….. 197

•     Garīgās cīņas parastie līdzekļi…………………………………….. 197

Atpazīšanas nozīme……………………………………………………… 198

•     Kas var aizlūgt par atbrīvošanu ?…………………………………. 198

•     Iepriekšeja uzņemšana un uzklausīšana…………………………… 199

-   Uzklausīt Garā…………………………………………………………. 200

-    Pazīmju un cēloņu meklēšana………………………………………. 200

-Traucējumu izcelsme…………………………………………………… 201

•      Uzklausīt personu, nevis dēmonu - krāpnieku………………….. 202

•     Lūgšana kā vienīgais atpazīšanas līdzeklis……………………….. 203

•     Nepieciešams ievērot piesardzību………………………………….. 204

-   Piesardzības pasākumi………………………………………………… 204

-   Pacietība un gudrība………………………………………………….. 205

Kā līdzdarboties pašam savā atbrīvošanā?……………………………………. 206

•     Saikne starp atgriešanos, atbrīvošanu un dziedināšanu………… 206

-   Galvenais, kas mums būtu jādara, apliecinot savu apņemšanos. 207

-   Sagatavoties ar piedošanu……………………………………………. 207

•     Kāpēc atbrīvošana dažreiz neizdodas?……………………………. 208

•     Sagatavošanās pasākumi un aptuvenas norādes…………………. 211

•      Vai var lūgt par savu personisko atbrīvošanu?………………….. 212

•     Atbrīvošanas lūgšanas posmi……………………………………….. 214

3. daļa ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAS NORISE

1. posms

NO IEVADA SLAVĒŠANAS LĪDZ ATBRĪVOŠANAS LŪGŠANAI 219

I. IEVADA SLAVĒŠANA…………………………………………………. 221

1. lūgšana: Gods Dievam augstumos………………………………………. 221

2.  lūgšana: Sv.Jāņa evaņģēlija prologs……………………………………. 222

3.  lūgšana: Apliecinot ticību uz Jēzu……………………………………… 223

4.  lūgšana: Slavas litānija Jēzum Pestītājam…………………………….. 224

II. LŪGŠANA PAR AIZSARDZĪBU…………………………………….. 230

5.  lūgšana: Par aizsardzību………………………………………………….. 230

6.  lūgšana: Drošība un paļāvība Kungā…………………………………… 231

III. APLIECINĀT SAVU TICĪBU…………………………………………… 232

7.  lūgšana: Es ticu uz vienu Dievu………….. …………………………. 232

8.  lūgšana: Tēvs mūsu, kas esi debesis…………………………………… 233

9.  lūgšana: Slavas litānija Dievam, mūžīgajam Tēvam………………. 233

IV. SLAVĒT UN UZŅEMT SVĒTO GARU………………………………. 237

10. lūgšana: Svētā Gara sekvence………………………………………… 237

11. lūgšana: Svētā Gara litānija…………………………………………… 239

V. UZKLAUSĪT DIEVA VĀRDU………………………………………….. 240

■ Sagatavojot atbrīvošanu……………………………………………… 241

12. lūgšana: Sauciens pēc dievišķās palīdzības……………………. 241

13. lūgšana: Jēzus Asiņu uzvaras litānija…………………………… 243

VI.  LITĀNISKĀS ATBALSTA LŪGŠANAS…………………………….. 244

14. lūgšana: Dažādas litānijas:……………………………………………. 244

Svētās Jaunavas litānija……………………………………………….. 245

Atbrīvošanas Dievmātes litānija……………………………………… 249

Visu svēto litānija………………………………………………………. 252

Svētā Jāzepa litānija……………………………………………………. 255

Svētā Jāņa Marijas Vianeja litānija………………………………….. 257

Svētās Terēzes no Bērna Jēzus litānija……………………………… 259

Svēto Pētera un Pāvila litānija……………………………………….. 262

Svētā ercenģeļa Miķeļa litānija………………………………………. 264

Svētā Rafaēla litānija…………………………………………………… 265

Lūgšana sargeņģelim…………………………………………………… 267

VII.  PAZEMĪBA UN GRĒKU ATZĪŠANA………………………………. 269

■   Lūgt "muitnieka" pazemības žēlastību…………………………… 269

15. lūgšana: "Mans Dievs, esi man, grēciniekam, žēlīgs"………. 269

■   Konkrēti grēku atzīšanas pasākumi………………………………. 269

■   Lai izsūdzētu grēkus………………………………………………….. 270

16. lūgšana: Gatavošanas uz grēksūdzi un grēku nožēla………….. 271

VIII. GRĒKU NOŽĒLA UN ATSACĪŠANĀS NO GRĒKIEM………. 272

17. lūgšana: Par grēku nožēlu un atsacīšanos no grēkiem……………. 272

IX. PIEDOŠANAS SOLIS……………………………………………………. 273

18.  lūgšana: Piedošanas lūgšana (īsa formula)…………………………. 275

19. lūgšana: Piedošanas lūgšana (izvērsta formula)……………………. 275

X. PAR IEKŠĒJO DZIEDINĀŠANU………………………………………. 280

20. lūgšana: Lūgšana par iekšējo dziedināšanu…………………………….. 280

2. posms. GARĪGĀ CĪŅA

XI. AUTORITĀTES LŪGŠANAS JĒZUS VĀRDĀ…………………….. 284

■   Liecības par atbrīvošanu…………………………………………….. 285

■   Ievada lūgšana………………………………………………………… ..289

Vai drīkst izmantot pāvesta Leona XIII Mazo eksorcismu?……… 289

Lūgšana aizlūguma ievadam……………………………………………. 291

22.  lūgšana: Lūgšana, sākot garīgo cīņu……………………………… 291

23.  lūgšana: Gods Jēzum, Visaugstā Dēlam, Atbrīvotājam………. 293

24.  lūgšana: Lūgšana Jaunavai…………………………………………. 294

25.  lūgšana: Priecājies, Marija…………………………………………. 295

26.  lūgšana: Lūgšana svētajam ercenģelim Miķelim……………….. 295

■   Atbrīvošanas lūgšanas………………………………………………… 295

27.  lūgšana: Atbrīvošana un dziedināšana Svētajā Garā…………… 296

28.  lūgšana: Lai saistītu un izdzītu ļaunos garus……………………. 297

29.  lūgšana: Lai atbrīvotos no nevēlamajām saitēm……………….. 298

■   Specifiskas lūgšanas…………………………………………………… 299

Kā uzveikt lāstus un nobūrumus?……………………………………… 299

Kāpēc lūgšana pret lāstiem jānolasa 3 reizes?………………………. 300

30.  lūgšana: Uzvarēt lāstus ar Jēra Asinīm………………………….. 300

31. lūgšana: Lūgšana par dvēseles saišu saraušanu…………………. 302

32. lūgšana: Lai atbrīvotos no "nakts vīriem un sievām"…………. 303

33. lūgšana: Pret burvju uzbrukumiem………………………………. 305

■ Trīs aizlūguma lūgšanas par atbrīvošanu………………………………… 307

34. lūgšana: Lūgšana, lai lauztu dēmoniskas veltīšanas

un līgumus…………………………………………………………………. 307

35. lūgšana: Atbrīvošana Jēzus Asinīs un brūcēs…………………… 309

36.  lūgšana: Par atgriešanos, dziedināšanu, atbrīvošanu………….. 312

3. posms. PATEICĪBA UN VELTĪŠANĀS

XII. UZTICĒŠANĀS UN VELTĪŠANĀS…………………………………. 314

37.  lūgšana: Uzticēšanās un veltīšanās lūgšana………………………… 315

38.  lūgšana: Veltīšanās Jēzum un lūgums pēc Svētā Gara…………… 317

39.  lūgšana: Svētā Gara piesaukšana…………………………………….. 318

40.  lūgšana: Veltīšanās akts Bezvainīgajai Jaunavai………………….. 319

XIII. KĀ LŪGT GARA IZLIEŠANOS…………………………………….. 320

Ievadpamudinājums…………………………………………………………. 320

Atgriešanās soļi………………………………………………………………. 321

41.  lūgšana: Lūgums pēc Svētā Gara izliešanās……………………….. 323

42.  lūgšana: Lūgšana par Svētā Gara izliešanās atjaunotni………….. 324

43.  lūgšana: Atvēršanās dievišķajām svētībām…………………………. 325

XIV. PIELŪGSME UN PATEICĪBA………………………………………. 326

44.  lūgšana: Gods un slava Dievam……………………………………… 326

45.  lūgšana: Magnificat: Marijas dziedājums……………………….. …327

46.  lūgšana: Pateicības himna: Te Deum 328 47. lūgšana : Paldies par jusu atbrīvošanu un Svēta Gara

dāvanu…………………………………………………………………………. 329

48.  lūgšana: Paļāvība un drošība………………………………………….. 331

49.  lūgšana: Visaugstā patvērumā (91. psalms)………………………… 331

XV. KĀ NOSARGĀT SAVU ATBRĪVOŠANU?………………………… 332

■   Allaž slavēt un saglabāt modrību………………………………….. 332

50.  lūgšana: Lai saglabātu modrību pēc cīņas……………………….. 338

■   Doties uz priekšu ar Dieva spēku…………………………………. 333

51.  lūgšana: Svētā Patrika lūgšana…………………………………….. 334

52.  lūgšana-: Pašatbrīvošanas lūgšana……….. ::……………………. 335

■   Atbrīvošanas lūgšanas turpinājums………………………………. .336

Kā zināt, ka atbrīvošana tiešām notikusi?……………………………. 336

Ko ieteikt personai pēc atbrīvošanas lūgšanas?……………………… 337

^Atbrīvošanas lūgšanas prasības……………………………………….. 337

Ko darīt pēc tam?…………………………………………………………. 338

NOSLĒGUMS: Dzīvot gaismā……………… .7…………………………….. 340

I7DFVNIFCIBA "FFFATA" PIFDAVA:

Daniels Anžs "Tava miesa ir radīta mīlestībai"

Šī grāmata ir rakstīta jauniešiem un visiem tiem, kuri alkst pēc patiesas mīlestības. Šīs grāmatas uzdevums ir būt par žēlastības kanālu, lai Dievs pieskartos daudzu cilvēku sirdīm, aicinot tos veidot patiesas un neviltotas mīlestības attiecības, izdzīvot kristīgu mīlestību starp vīrieti un sievieti, lai turpmk sagatavotos ģimenes dzīvei un laulībai. Grāmata arī informē par izkropļojumiem mīlestībā un daudzas grāmatas lappuses aizņem pašu jauniešu sniegtās liecības.

Klēra Patjē "Patriarhi - Ābrahams, īzāks"

Bībeles komentāri, kurus piedāvā Klēra Patjē, ir kā paskaidrotāji, kas ikvienu uzrunā viņa dzimtajā valodā. Smel'- damies ierosmi vienlaikus rabīniskajā un Baznīcas tēvu tradīcijā, tie visiem dod iespēju uzsākt lasīt Vārdu ar sātu un baudu. Šie komentāri palīdz saprast, ka mūsu Dievs ir tas, kurš sevi atklāj kā "Ābraharrta, Izāka un Jēkaba Dievu". Lai Dieva pazīšana jums liek Viņu iemīlēt vēl vairāk.

L. J. Sjunenss "Karalis Boduēns. Dzīve, kas mūs uzrunā"

Karalis Boduēns ir pēc skaita piektais Beļģijas valdnieks. Viņš bija karalis, kas bija tuvs cilvēku sirdīm, karalis - savas tautas gans, karalis, kurš deva priekšroku mazajiem un nabadzīgajiem. Ir tādi uguns veidi, kas sadedzina pamazām, viens no tiem ir žēlsirdīgā mīlestība. Tā viņu sadedzināja un karalis Boduēns aizgāja pāragri. Viņa dzīves garīgums pārsteidza daudzus. Viņa dzīve bija kopā ar Dievu un uz to viņš vērsa savas domas, kalpodams cilvēkiem. Katra cilvēka sejā viņš atpazina Kristus attēlu.

Žo Kruasāra "Sievietes aicinājums"

Šai grāmatā gluži vienkārši un sirsnīgi kāda sieviete uzrunā citas sievietes. Viņa tām uztic to, par ko ir runājusi un dalījusies ar sievietēm dažādās konferencēs vai vienkārši sarunās. Daudzas no viņām ir ieguvušas jaunu izpratni par savu īpašo un skaisto aicinājumu, lai varētu ieņemt īsto vietu ģimenē, Baznīcā un sabiedrībā. Autore ikvienu sievieti aicina apzināties, kas viņa ir aicināta būt: Dieva meita, Kristus līgava, cilvēces māte.

Nellija Astelli Idalgo "Mana klēpja auglis"

Gadās, "ka, atrodoties mātes klēpī, bērns gūst dažādas negatīvas ietekmes. Pateicoties no Kunga lūgšanā saņemtajai gaismai, varam atklāt, kādas grūtības cilvēks ir piedzīvojis kopš pirmajiem dzīves mirkļiem līdz piedzimšanai un arī bērnības gados. Ar katru traumu, ciešanām, noraidījumu un bailēm, kas piedzīvotas mātes klēpī vai agrīnajā bērnībā, visvairāk saistās psihiskas reakcijas, kuru rezultātā mēs ceļam aizsargmehānismus vai meklējam patvērumu bailēs, dumpī, ienaidā utt. Dievs iesāk un vada dziedināšanas ceļa, kas atnes mieru un ieved patiesā brīvībā, gaitu. Viņa žēlastība var atjaunot visu tās veselumā.

• ^ v \

Tims Genārs "Stiprāks par naidu"

Tims ir "nezāle". Mātes pamests un tēva piekauts līdz nāvei, viņš piecu gadu vecumā kļūst par Sociālās palīdzības bērnu. Dzīve audžuģimenēs un kolonijās, piedzīvotā nežēlība un pazemojumi viņam māca varmācību un naidu. Tomēr viņa lielās alkas pēc brīvības un mīlestības viņu noved Parīzes ielās, kur, nejauši sastopot dažādus cilvēkus, viņš nerimtīgi tiecas atrast cilvēcību un laimi… Šī grāmata ir ne vien aizkustinoša liecība par izpostītu bērnību, bet arī brīnišķīga slavas dziesnpa mīlestībai, piedošanai un dzīvei. f

Tēvs Slavko Barbaričs ,l Dod man savu ievainoto sirdi"

rsonību

Tā ir kāda ar sirdi uzrakstīta grāmata, kas mūs uzrunā. Tā kā sirds ir cilvēciskās būtnes un tās eksistences visbūtiskākā daļa, tad šis ir darbs, kas ietiecas kādas citas svarīgas kristīgās dzīves realitātes dziļumos, tas ir izlīguma sakraments. Kristietim grēksūdze atrodas viņa garīgajā pārdzīvojumu centrā. Kristīgā dzīve nav iedomājama bez šīs izlīguma žēlastības ar Dievu un cilvēkiem. To nevar iegūt ne ar kādu vienošanos vai kompromisu, kā to dara valstsvīri, bet drīzāk gan ar sirds pārveidi visā tās' pilnībā, kas notiek, pateicoties piedošanas sakramentā piedzīvotajai grēku nožēlai.

NO TUMSĪBAS UZ GAISMU…

*

Uzdrīkstieties aizlūgt par atbrīvošanu

Sī darba pamata ir Dieva Vārds. Tas tiek piedāvāts kā lielisks līdzeklis Jēzus Kristus, grēka un ļaunuma spēku uzvarētāja, Labās Vēsts sludināšanai. Izmantojot spēcīgus pamudinājumus, kā arī dzīvas un aizraujošas liecības, autors pauž viņam raksturīgo evaņģelizētāja degsmi. >'?

Kā doktrinālas, katehētiskas un teoloģiskas mācības rokasgrāmata šis darbs izskaidro atsevišķus elkdievības, galveno un morālo grēku aspektus, kuri mūs var pakļaut dēmoniskās atkarības briesmām. Mēs tajā atrodam ne vien pamācību par tādiem neauglīgiem tumsības darbiem kā okultisms, spiritisms, ezotērika, ar Jauno Laikmetu saistītā^ jaunās reliģijas, bet arī par rīcību, kas var izraisīt postošas sekas mūsu dzīvē: abortiem, seksuālajām novirzēm, sātaniskiem līgumiem. Šajā darbā nopietni aplūkoti parastie žēlastības līdzekļi (izņemot eksorcismu)", kas ved pie atbrīvošanas lūgšanas - piemēram, Izlīguma sakraments un Euharistija, jo īpaši to spēja dziedināt ciltskoku.

Taču darba vēriens pārsniedz vienkārši garīgās cīņas tēmu un skar garīgo padom- došanu, kas izmisumā nonākušām personām palīdz saņemt iekšējo dziedināšanu un atbrīvošanu. Katrā ziņā gan lajiem, gan priesteriem, kuri iesaistījušies šādā kalpošanā, noderēs praktiskie ieteikumi, kā vadīt lūgšanas harizmātiskā gaisotnē.

Kaut Svētais Gars izmantotu šo grāmatu, "lai nestu Labo Vēsti nabagiem, pasludinātu gūstekņiem atbrīvošanu, aklajiem atdotu acugaismu un apspiestos atlaistu brīvībā" (sal. Lk 4,18).

(Tēva Emmanuela Bajili priekšvārds)

Žans Plija, Beninas Atjaunotnes līderis valsts mēroga, ir septiņu bērnu tevs. Viņš ir arī ICCRS (International Catholic Charismatic Renewal Services - Vatikāns) padomes loceklis. Vada sesijas, sludina rekolekcijās un evaņģelizācijas nolūkos apceļo Āfriku, Eiropu un Francijas Aizjūras departamentus un teritorijas. Latviešu lasītājiem jau zināms kā grāmatu "Lūgties kā Ķēniņa bērnam" un "Dot kā Ķēnina bērnam" autors.

ISBN 9984-9644-6-9

9789984964461

148 Superstition, magie, satanisme, Kampanijas bīskapu konference, op. cit., 1995. gada

2. aprila pastorālais komentārs.

169 Gijs Žalbērs, Pratique de la delivrance, Pēc Viņa Vārda, Nr. 7, 21. sēj., 1995. gada augusts - septembris.

172 2ans Plijā, Prier comme un enfant de Roi, op. cit., 179. lpp., Lūgties ka Ķēniņa bērnam, latviski - izdevniecība "Effata".

173 īd.

177 Turpmāk minētās norādes izmantojiet tikai tad, ja ar konkrētajām personām esat piedzīvojuši kādu situāciju, kuras dēļ jums, iespējams, jāpiedod viņām šeit uzskaitītie pāridarīju- mi. Tāpēc izvairieties no mehāniskas skaitīšanas. Lai jūsu lūgšana atbilst reālajai situācijai, ko esat piedzīvojuši.

* Anrī Leme, Kanadas Atjaunotnes līdera liecība.

V __________

• Lai sarautu dvēseles saites, kuru cēlonis ir nelikumīgas seksuālās attiecības, un atbrīvotos no "nakts vīriem un sievām".

Vispirms pārlasiet šiem jautājumiem veltītos tematiskos aprakstus (1. daļa, 79. - 84. Ipp.), lai izprastu cēloņus, manifestācijas un atbrīvošanas nosacījumus. Ja varat, izsūdziet grēkus sakramentā- lā grēksūdzē un pēc tam ejiet lūgties Vissvētākā Euharistiskā Sakramenta priekšā ar pilnīgu ticību Jēzus Kristus atbrīvošanas Spē-

t

Dieva Vārds

-   "Kas paliek Manī un Es viņā, tas nes daudz augju, jo bez Manis jūs nekā nespējat darīt." (Jņ 15, 5)

• "Bet kad atnāks Viņš, Patiesības Gars, tad jums mācīs visu patiesību… Viņš Mani pagodinās." (Jņ 16, 13 - 14)

Ierosinājums

Nometieties ceļos un veltījiet sevi Kungam Jēzum. Dariet Viņu par katras jūsu dzīves jomas Kungu, lai Viņš jūsu labā uzvarētu dēmonus.

38. lūgšana: VELTĪŠANĀS JĒZUM UN LŪGUMS PĒC SVĒTĀ GARA

Kungs Jēzu, es cieši ticu, ka Tu esi cilvēktapušais Dieva Dēls. Es pieņemu Tevi savā sirdī kā savu Pestītāju, Kungu un Dievu. Es Tev atdodu savu dzīvi un apsolu Tev paklausīt kā savam Kungam un mācītājam. Nāc un padzirdini, šķīstī un dzīvini mani ar asinīm un ūdeni, kas izplūda no Tavas Sirds. Kungs, Tu cieti, Tu piekriti, ka Tevi pienaglo pie krusta, Tu piekriti būt nevarīgs, lai šobrīd es tiktu atbrīvots no savām važām un no jelkāda negatīva iespaida, kas mani turēja gūstā. Es vairs nekad nepievērsīšu skatu dēmoniskajām darbībām, visiem šiem okultisma, spiritisma un izvirtības ceļiem, kurus agrāk gāju un kuros zaudēju savu brīvību. Slava Tev, Kungs, ka esi mani nomazgājis Savās dārgajās Asinis.

[1] sal. saris soters, l'enfer et le purgatoire, Tekī, 1999.

[2] sal. renē Remons, Le christianisme en accusation, Desclee de Brouuier, Parīze, 2001.

[3] saris soters, op. cit., 10. lpp.

[4] Šarls Sotērs, op. cit., 30. lpp.

[5] Šīs izdarības ir vienlīdz bieži sastopamas kā dienvidu puslodes kontinentos, tā industrializētajās valstīs, kurās pārlieku attīstīts cilvēku individuālisms, kas nereti ir sociāli izolēts, pakļauj vilinošām ietekmēm, kuru briesmas viņš pat nenojauš.

[7] bendikts herons, op. cit., 64. lpp.

[8] liecība, ko sniedzis 2ozefs mārī Verlinds audiokasete ierakstītā macība (svētā Pāvila misija, Nante).

PIEŅEMT DIAGNOZES, LŪGŠANAS UN RITUĀLĀS DARBĪBAS

-    No zīlniekiem un okultiem skolotājiem, šamaņiem, okultiem dziedniekiem un marabutiem, piemēram, rituālas šķīstīšanās peldes krustcelēs vai arī jūrā vai upēs, vai svētos mežos.

-    Lietot zāles, dzērienus, pulverus, ziepes, narkotikas, kas sagatavoti pēc maģiskām formulām un rituāliem, kuru pamatā ir zīlēšana vai no gariem saņemti vēstījumi, lai iegūtu dziedināšanu un atbrīvošanu. Šie gari parasti runā caur personām transa vai ekstāzes stāvoklī, kuras uzskata par spējīgām uztvert dievišķo vai iekļūt "dieva magnētiskajā laukā".

[10] grehems douvs, op. cii., 42.1pp.

[11] grehems douvs, 20. - 21. Ipp.

[12] raksts žurnālā "Feu et Lumiere", 2001. g. oktobris, Nr. 199, 30. lpp.

[13] tabula sastadita pec brošūras "Beaucoup viendront en mon nom", La vie chrčtienne face aux sectes Beatitudes, Isja, Kotdivuāra, 1995; Žans Vernets, op. cit.

13° kbk 1127.

[15] renē remons, le christianisme en accusation, D. D. B., Parīze, 2000. Šis citāts un pārējie, izņemot citātus no Bībeles, šajā ievadā ņemti no minētā darba, ja vien nav norādes uz kādu citu.

[16] karls nilscns, kura teikto citējis luiss palau darbā quel dieu pour l'homme moderne?, izd. farel, marnlavalē, 1999.

[17] renē remons, op. cit., 155. lpp.

[18] renē remons, op. cit., 133. lpp.

[19] oldoss hakslijs, kurn citējis luiss palau, op. cit., 190. lpp.

[20] harolds kušners, kuru citējis luiss palau, op. cit., 189. lpp.

[21] individuālisma likums, kuru vēl pastiprina nobalsoti sabiedriskie likumi, jauj apgalvot, piemēram, ka laulāta pāra šķiršana neietver kādu vainu; sekas tam - drudžaini tiek aizstāvētas indivīda tiesības, zūd individuāla morāla atbildība, par atmetamu uzskata personiskā pienākuma morālo principu. Tādējādi atgadās, ka skolēns Kanādas skolās savam skolotājam var pateikt: 'Tev nav tiesību man pārmest", jo tādā gadījumā vecāki drīkst skolotāju likumīgi apsūdzēt.

[22] kbk 1866.

[23] id., 1867.

[24] piemēram, amerikāņu sabiedribu fotogrāfiju "apstulbinošais" tirgus, kas piedāvā jaunus mode]us reklāmas materiāliem Eiropā noslēgto līgumu vajadzībām.

[25] anri vatjo, que penser de?.. .les homosexualites, Fidelite, Namīra, 2001.

[27] iedarbojoties uz iestāžu un uzņēmumu vadītāju saprātu, varaskāres gars viņus mudina atbrīvoties no konkurentiem ar jebkādu līdzekļu palīdzību (vardarbību, korupciju, okultismu, meliem), lai tikai varētu valdīt.

Miesas pielūgsme

Pārmērīgas rūpes par savas miesas labklājību noved pie dārgiem ārstniecības kursiem, pie tiekšanās pēc nevainojamas ārienes, ko iespējams iegūt mākslīgi ar kropļojošas kosmētiskās ķirurģijas palīdzību.

KOMENTĀRI: piedošana un patiesa atbrīvošana

Atbrīvošana no visu veidu atkarības (alkohols, narkotikas, ēdiens) patiesi efektīvi izdosies tikai tad, kad būs dziedinātas saknes - dziļākais cēlonis, frustrācija, kam šī atkarība kalpo kā zibensnovedējs. Šajā nolūkā būs jāpiedod no visas sirds un jāatsakās no rūgtuma un ļaunuma pret cilvēkiem, kuri mūs nodevuši vai pametuši. Šīs atkarības, tāpat kā jūtu pārnešana uz kādu mājdzīvnieku (piemēram, suni, kaķi), bieži vien ir tieksme pēc aizstājēja vai kompensācijas, kad cilvēks kļuvis ciešanu vai nodevības upuris, piemēram, kad laulā-

[28] Žans plijā, prier comme un enfant de Roi, op. cit., 159. lpp.; latviski - Lūgties ka Ķēniņa bērnam.

[29] sal. Žans plija, soyez toujours joyeux, 1997., Saint - Paul, 118. lpp.

[179] renē Ženeso, op. cit., 110. lpp.

[180] skatīt pirmajā da]ā nodaļu "Dēmoniskās atkarības iespējamie faktori un pazīmes", 40.

[181] renē Ženeso, op. cit.

[182] raimonds Halters, Chassez Ies dēmons: priere de delivrance, videokasete, 1996.; Līdzība Viņa attēlam, Lešenē, Francija.

[183] meinrads Hebga, žurnāls "Le Paraclet", Nr. 29, ievadraksts.

[184] dons Gabriēle Amorts, Nouveaux rčcits, 86. lpp.

[185] Žaks gloagens, possessions et obsessions, izd. foi et victoire, 1989., 58. lpp.

[186] grehems Douvs, op. cit., 43. lpp.

[187] raimonds Halters, op. cit.

[188] dons Gabriēle Amorts, op. cit., 86. lpp.

[189] dons Gabriēle Amorts, op. cit., 86. lpp.

[190] raimonds halters, op. cit.

[191] grehems Douvs, op. cit., 61. lpp.

[192] renē Ženeso, op. cit., 28. un 181. lpp.

[193] dons Gabriēle Amorts, Nouveaux rčcits, 92. lpp.

[194] raimonds Halters, id.

[195] dons Gabriēle Amorts, id., 92. lpp.

[48] rene Ženeso, op. cit., 246. pp.

-

No 18… līdz 200 dēmoniem!

Reiz divi eksorcisti viens otru nomainīja no rīta līdz vakaram, lai ek- sorcizētu sievieti, kuru bija apsēduši divdesmit dēmoni. Viņi izdzina astoņpadsmit. Noguruma pieveikti, viņi pārtrauca un lūdza, lai sieviete atnāk nākamajā dienā. Kad viņa atnāca, viņā mājoja divsimt dēmonu. Viss bija jāsāk no sākuma!

V__________________________________________________________ J

Vai Jēzus, kurš ir stiprākais, nav teicis, ka neviens nevar no Viņa rokas izraut to, ko Tēvs Viņam devis? Tāpēc atbrīvošanas ietvaros pēc lūgšanas nepieciešams, lai personu piepildītu Svētā Gara izliešanās, kā arī likt viņu zem Jēzus autoritātes. Apzināsimies un būsim pārliecināti par Svētā Gara neizmērojamo spēku.

Kad par spīti pielietotajai autoritātei un Jēzus Vārdā dotajām pavēlēm reāli klātesošie gari neiet projām, jāpārdomā dažādas citas hipotēzes.

[49] kenets makols, op. cit., 150.-151. lpp.

[50] m.eloņs kuvi Šekete, Atjaunotnes līderis Benina.

[51] stefens Uše Njoku, ibid.

[52] dereks prinss, ils chasseront ies dēmons, derek prince Ministries, Francija, 245. - 247. lpp.

[53] kardinals suenenss, Renouveau et puissances des Tenebres, Mehelenas dok. 4, Atjaunotnes burtnīcas, 1982., 107. lpp.

[54] kardinals suenenss, op. cit., 110. - 111. lpp.

[56] nezināms autors, le chretien a genoux, izd. heraut/ prieka atbalsis, 97. - 99. Ipp.

[57] anrī leme, ibid.

[58] nellija Astelli Idalgo, Aleksis Smets, Sauver ce qui etaitperdu, 99. lpp., izd. Saint-Paul, 1989., 9. izdevums, Parīze; latviski - Glābt to, kas pazudis, izdevniecība "Effata", 2. izd., 2003. gads

[60] dons Gabriēle Amorts, Un exorciste raconte, izd. 0. E. I. L., 1992., Parīze.

[61] Žoržs morans, sors de cet homme, Satan, Fayard, 1992., 158. lpp.

[62] pamatojoties uz kādu masas kleras Gaņe (CSI) lūgšanu.

[63] lūgšana, kurai ierosmi daļēji devis tevs Rufuss Pereira, Prayers for healing, Diocesan Pastoral Centre, Mumbē, 28. lpp.

[64] pēc šīs atbrīvošanas lūgšanas piesauciet Svēto Garu, lai Viņš jūs piepilda un lai ar Viņa spēku jūs stipri pretotos Ļaunajam un sargātu savu miesu, kas ir Gara svētnīca, kā arī iztēli, kurā var slēpties kādas lamatas. Ja gadījumā Ienaidnieks uzbrūk no jauna, ar ticību un neatlaidību jāatkārto šī lūgšana vai pašatbrivošanas lūgšana (52. lūgšana).

18H Lūgšana, ko ierosinājis tēvs Meinrads Hebga.

[66] sakot no šīs vietas, invokacijām un atbildēm par pamatu ņemta kāda no teva Meinrada Hebgas lūgšanām.

[67] sal. linda Šūberte, l'heure miracle, izd. Linda Šuberte (Mes esam lielā mēra pārveidojuši oriģinālo lūgšanu, lai piešķirtu tai iekšējās dziedināšanas lūgšanas dimensiju).

[68] pec luija de grenada, kurš citēts Rekolckcijas, veltot sevi Svētajai Trīsvienībai, Marijas. Miera Karalienes, kopiena.

[69] sal. "la benediction des 7 saints refuges" brošūra Liberation et Dēlivrance, Etoile Notre - Dame, BP 434, Majenna.

[70] kardinals suenenss, op. cit., 107. Ipp.

[71] pec benedikta herona ieteikumiem, op. cit., 92. - 93. Ipp.

Citā gadijumā, kas līdzīgs iepriekš minētajam piemēram, Kungs mums ļāva vēlāk konstatēt atgriešanās^zīmes un normālas kristīgas dzīves atjaunošanos. Atbrīvošanas lūgšana notika sakristejā kopā ar draudzes prāvestu un ģimenes locekļu klātbūtnē; pēc kāda laika es šo

[72] raimonds Halters, videokasetē ierakstīta mācība, id.

[73] grehems Douvs, op. cit., 67. Ipp.

19fi Kenets Makols, Mčdecine et gučrisons spirituelles, id.

[76] kenets makols, op. cit., 156. lpp.

Content

Plijā Žans No tumsības uz gaismu

NO TUMSIBAS UZ GAISMU

PRIEKŠVĀRDS

PIRMĀ DAĻA "BETATPESTĪ MŪS NO ĻAUNĀ"

Otrā daļa "MANĀ VĀRDĀ VIŅI IZDZĪS ĻAUNOS GARUS"

TREŠĀ DAĻA ATBRĪVOŠANĀS LŪGŠANAS NORISE

SATURS