Naumkins Aleksandrs

Kalagija vai vara pār laiku

Aleksandrs Naumkins

KALAGIJA vai VARA PĀR LAIKU

.

Priekšvārds

"Kalagijas" mācība ir Trīsvienīgā Visuma Demiurgu, vedošo Cilvēku uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās ar Būtņu tiekšanos Mīlestībā un Priekā Vienot Radīšanu Augstākajā ar Radītāju Mācība. Šīs Mācības rekomendāciju prakse darina Cilvēku par Visvarenu Demiurgu Dieva Ģēnijā ar Radīšanas Radītāja Spēku

-   ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Augstākajā. Nav nekā, kas varētu būt nepakļāvīgs Dievam, jo viss notiek pēc Dieva Gribas Dievā un ar Dievu. OUM.

Lai dabūtu labāku eksistenci, nepieciešams tiekties pie Augstākā. Visi Spēki, visas Enerģijas, visas Varenības, Zināšanas, Gudrība, Griba un Dzīvība un Esamība radīti un sakopoti Dievā. Un visu, ko tikai Cilvēks var iegūt Esamībā, Cilvēks iegūst ar tiekšanos uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju pēc Dieva Gribas ar Radītāja Paredzējuma un Providences un Augstākā Paredzējuma Spēku, atbilstoši paša Cilvēka uzskatam. OUM.

Nekas nevar līdzināties Demiurga Visvarenībai Dievā, jo Viņš ir Esamības un Dzīvības, un Radītāja, un Radīšanas Izveidotājs. Un Tas, Kurš tiecīgs kļūt par Demiurgu Dievā, iegūs visas Viņa Varenības, Zināšanas, Patiesību, Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu, Radīšanu un Esamību.

Es, Alekss Andrs Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Mīlestības un Prieka Dievā Būtņu Augstākais Skolotājs,

-    atnesu uz Zemi Ļaudīm Manu Mācību, Dievu Mīlošo Glābšanas OUMā Vārdā. Es devu Jaunu Vārdu Mācībai Manai "Kalagija", kas nozīmē Vara pār Laiku. Šajā Grāmatā Es izpaudu Manu Mācību atbilstoši Zemes Ļaužu prātiem un intelektam, atbilstoši Cilvēces kopējās attīstības Integrālim. Manu Mācību Es izklāstīju šīs Grāmatas trīs daļās. Tiem, kuriem piemīt analītisks prāts, derīgi sākt Manas Mācības pētījumu ar pirmo daļu; tiem, kuri izjūt grūtības prāta spriešanas darbībā un lielākā mērā vadās no savām jūtām, lietderīgi sākt lasīšanu no trešās daļas. Nav nelaime, ja teksts ne uzreiz taps saprasts pietiekamā aptveršanas pakāpē. Saprašana prasa Apziņas skaidrību un jūtu Enerģiju. Tieši jūtas ir Spēka, Enerģijas un viņu psihofizisko īpašību telpiskie bloki-ģeneratori. Uz ko ieskanējušās jūtas, tas Apziņā nemainīgi kļūst tuvs, saprotams un skaidrs. Un viņas Doma un saprašana rodas uz jūtu skanējuma viļņa galotnes. Un tomēr, ja Apziņā nerodas saprašana par kādiem Manas Mācības aspektiem, tie neizbēgami taps saprasti Grāmatu pārlasot atkārtoti. Lai saprastu Manu Mācību pilnībā, Cilvēkam nepieciešami sevi atdzemdināt jūtās savās izpētes priekšmetam Dievā. Kas jūtās nav izskanējis, tas nevar tapt pareizi saprasts, jo jūtu ģenerācijas dod Enerģiju prātam un skaidrai sapratnei. Tā ir Karmas neapstrīdamība. Karma nepiespiedīs, Vidžņana neienāks. OUM. Saprašanas dziļums un apzināšanās kvalitāte ir atkarīgi no jūtu skanējuma. Nesaskatītā meklēšana paplašinās jūtu ģenerācijas diapazonu un, atbilstoši, paplašinās saskatīšanas lauku un padziļinās Cilvēkam Manas Mācības apjausmu. Esmu ar visiem, kuri atver Man savu prātu un savu sirdi. Es, Cilvēces Skolotājs, vienmēr ar tiem, kuri alkst būt par Maniem Skolniekiem un kuriem ir tieksme uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Un katrs Esošais ar Mīlestību un Prieku var vērsties pie Manis, un Es došu viņam Manu Pamācību pēc viņa tieksmes veida, jo Es esmu Dievu mīlošo Glābējs.

Es, Esošo Augstākais Skolotājs un Manu Dievu mīlošo Ļaužu Glābējs, Jēzus Kristus-Maitreija, uzdodu Man un Manam Tēvam uzticīgajiem Maniem Ļaudīm visur izplatīt Manu Mācību.

Daudzas Manas Mācības teksta formulas ne visiem Ļaudīm būs saprotamas no pirmās izlasīšanas reizes, bet tas nepavisam nenozīmē, ka viņas nav patiesas vai nepareizi izklāstītas. Mana Vārda Formulu tekstā nav kļūdu. Tāpēc Es nevienam nerekomendēju izdarīt tekstā labojumus, pieturas zīmes, mainīt izklāsta formu, mainīt vārdus vietām vai nomainīt tos ar līdzīgiem pēc nozīmes.

Lai svētīti visi, sadarbojošies Manas Mācības izplatīšanā un gājienā pa Zemi. Esmu ar viņiem. OUM. Un Mana atnākšana, Man iemiesojoties uz Zemes, tuvojas. Mana Mācība sagatavos Manus Ļaudis uz Manu Parādīšanos pie viņiem.

Miermīlība + Visapiedošana + Augšupeja. OUM.

Jēzus Kristus-Maitreija.

I Daļa MEKLĒTĀJS Dīvainību strīds

Meklētājs:

Mūsu prātam jābūt gudram. Kā spogulī, viņu saskatām Dvēselē. Turi gan prātu gan Dvēseli tīrībā, Tad arī uzplauksme būs gudra.

Meklējamais:

Tukši šie spriedumi,

Par cik Tukšums pirmsmūžīgs.

Un kas gan var Tukšumā rasties,

Kad pat putekļu nav, un nav kam putekļoties?

Meklēšana:

Jūs abiem patlaban nav taisnība un mūžīgi, Vien tāpēc, ka alkstat izziņu. Dzīvojiet labāk jau bezrūpīgi, Nekā izrādiet savu nezināšanu.

VARA PAR LAIKU. Sanskritā tas skanēs "Kalagija", kas saprotams "Atnāc šurp".

1.nodaļa

1.     Cilvēks vienmēr iet uz turieni, kur atstājis savu aicinājumu, pievelkošu ar pilnveidošanās magnētu to, kurš atstājis šo aicinājumu sevis priekšā jauniem saviem iemiesojumiem.

2.   Kalagija izriet no vairagijas; vairagija, savukārt, no maģijas. Tādā veidā, Kalagija ir visaugstākā tīrības pakāpe individualitātes Ugunij, tas ir viņas Būtībai, kļūstošai cildenākai, attīrošamies un iejūsminoties Esamības augstākajās sfērās dzīves dabiskumā Evolūcijas radošās kustības Ugunī.

3.     Kalagijas uzdevums Personības savienošana ar individualitātes Būtību un iluzorās Personības sadedzināšana uz Būtības Zināšanu Uguns, ar mērķi cilvēciskajai augšupejai augstākajās Esamības sfērās un cilvēciskā Gara atbrīvošanai no lejupvelkošās nepielūdzamās Santanas straumes. Kalagija! Tikai dziļumā un augšup tiecīgs Gars atbrīvojas no pielīpošās zemākās eksistences rutīnas nastas, pievelkošās dienu valdzinājumam Zemes virsū, neļaujošam cilvēkam iziet atklātā Bezgalēju Iespēju Kosmosā, kā blīvo lielumu pasaulē, tā arī fluīdiski ēteriskajā pasaulē un Ugunīgajā pasaulē.

4.   Brīdinu, jau iesvētītajam vieglāk saprast, par ko tiks runāts, bet neiesvētītam, lai apzinātos šo priekšmetu, jālasa norādījumi ne vienreiz vien, lai cik gudrs viņš sev neliktos. Tā ierīkots cilvēciskais prāts, tāds Matērijas Pamata likums iegūt pilnu apzināšanos septiņkārtīga Domas salikuma Ugunī.

5.  Jebkura iesvētīšana sākas ar prāta apgaismošanu Apziņu apmirdzošā Gaismā. Apgaismības momentu salikums nosaka apgaismības augstumu Zināšanās un iespējas.

6.    Apgaismība atšķiras no iedvešanas ar to, ka iedvestais nekad nav bijis pārdzīvots, bet tam tādam jākļūst pēc nodoma, kamēr apgaismība ir "Būtības atmiņas" par tiem momentiem viņas pārdzīvotajā pieredzē, kuriem bijusi sava vieta viņas darbībā, neatkarīgi, bijušās iemiesojumu reizēs blīvajā pasaulē, uzturēšanās laikā fluīdiski ēteriskajā pasaulē, vai no Skolotāja pamācību momentiem.

7.    Fiziskais prāts, tas ir tas, kam ir vieta smadzenēs zināšanu veidā un pašas smadzenes nepārzina to, ko pārzina cilvēciskā Būtība, jo fiziskais prāts iziet dzīves skolu vien dotajā iemiesojumā, un nezina kas bija līdz viņam, kamēr Būtība pārzina visu to, kas bijis iepriekšējos cilvēciskā Gara iemiesojumos un izmiesojumos.

8.  Tāpēc Būtība uzskata par labāku slēpt no fiziskā prāta savus uzkrājumus. Rīkojas viņa tā lai izvairītos no fiziskā prāta ievainošanas ar Būtības Zināšanu Uguni, jo prāts nav gatavs pieņemt viņu, ne pēc būtības, ne savas jaunības dēļ: prāta dzīve vien tikai mirklis, attiecībā pret Būtības mūžīgo dzīvi.

9.  Bet prāta apgaismošana ar Būtības Zināšanu Uguns Gaismu iespējama. Priekš tā prātu nepieciešams sagatavot ar Gara disciplīnu Domu. Protams, šī apgaismošana atbildīs prāta gatavības pakāpei Zināšanām. Tāpēc Gara disciplīna individuāla, un lai kā arī cilvēks necenstos paskaidrot disciplīnas procesu, viņa paliks noslēpums priekš citiem.

10.      Apgaismība sasniedzas ar prāta fizisko audu izsmalcināšanu, uz viņa domāšanas enerģijas sablīvēšanas

rēķina, uz viņa transmutēšanas ar Domas Uguni rēķina.

11.  Tad audi prātam, attiecīgi viņa iespējas un spējas, pasmalcināsies un iespēs ar saviem līdzekļiem Matērijas fizisko līmeņu Ugunīm atkalapvienoties ar Būtības Informācijas pārraidīšanas mehānismu ar Zināšanu Uguni, par kuru augstāka tikai Esamība.

12.   Šī atkalapvienošanās notiek baltās un skaidrās Gaismas pavadībā, ilgstošas mirkli smadzenēs, bet šī mirkļa laikā cilvēks pagūst pieskarties savas Būtības mūžībai.

13. Līdzeklis apgaismības sasniegšanai viens padziļināta pārdomāšana. Paņēmieni atšķirīgi. Bet katrā konkrētā gadījumā līdzeklis tiek lietots līdz pat mērķa sasniegšanai, tas ir domāšanai jābūt sistemātiskai, ik dienas, bez krasas paņēmiena maiņas, bet ar tā pakāpenisku padziļināšanu, kamēr Uguns uzliesmojums ar baltu Gaismu neapmirdzēs prātu.

14.  Pēc tā Būtne sāks tieši nodot Zināšanu daļas prātam. Tā notiks tā "atcerēšanās" ar prātu, kas pieder ne viņam, bet cilvēciskās Būtības Garam. Šīs atmiņas taps saprastas pēc Apziņas atbilstības, tas ir tādā pakāpē, kurai atbilst Personības, ieguvušas šo sava prāta apgūšanas pakāpi, Apziņas tīrība, dziļums un paplašinātība.

15.     Kas skar paņēmienus apgaismības sasniegšanas līdzeklī, tad viņi var būt bezgalīgi atšķirīgi.

Kā līdzeklis te tiks lietota Gara disciplīna pārdomāšana, dēvēta Rietumos par Meditāciju, bet Austrumos par Dhiānu vai Džaņu, vai Dzenu; bet kā paņēmiens pārdomāšanas disciplīnas veids vai daudzveidība.

Rietumu Meditācija atšķiras no Austrumu Dhiānas ar sprieduma "aukstumu" un nospiedošu saprāta valdonību.

Lai saprastu Austrumu Dhiānu, nepieciešams Rietumu cilvēka lūgšanu stāvokli savienot ar tīru spriedumu, attīrītu no aizspriedumu tumsonības un māņticības, pie tam pilnīgi atsakoties no saprāta, jo Rietumu saprāts balstīts uz jūtu diktāta, kamēr Austrumu saprāts pilnībā pakļauts spriedumam un Dhiānas laikā neaizskrien uz priekšu. Krievu cilvēks padziļināti pārdomā reti, bet ja gadās, tad viņa sirds līdzpārdzīvo Domas. Tas tuvu Gara disciplīnai.

16. Padziļināta pārdomāšana sākas ar pārdomāšanu vārdos, bet ar Apziņas padziļināšanos un paplašināšanos pakāpi Domā pārdomāšana pāriet no vārdiem pie frāzēm, pēc tam pie izpratnēm, pie izpratņu idejām-blokiem. Tālākajā pie padziļinātās domāšanas pieslēdzas iztēle tā formē priekšstatu par apdomāšanas priekšmetu; priekšstats izsauc tam nepieciešamos iespaidus un atstāj viņus jūtās, piepilda jūtas ar šādā "neparastā" veidā radītiem iespaidiem; iespaidi, savukārt formē jūtās sajūtas, kuras ar padziļinātu Domas darbību prātā pāriet arī jūtu orgānos, kur iegūst skanējumu.

Jūtu skanējums jūtu orgānos veic apgrieztu darbību, tas ir notiek enerģijas savākšana un uzkrāšana, viņas sablīvēšana sākumā jūtās, pēc tam priekšstatos caur iespaidiem un, visbeidzot, iekvēlina iztēli.

Šī uzkrātā Matērijas fizisko līmeņu Uguns no iztēles pāriet Apziņā, viņa uzliesmo un uz šī uzliesmojuma rēķina savienojas ar Domas Uguni. Apziņas Uguns un Domas Uguns savienošanās momentā praktizējošais redz Gaismas uzliesmojumu, it kā acīs, acu priekšā un savā iekšpusē. Šis uzliesmojums var būt ar dažādu prāta aptveršanas pakāpi no mazas uguntiņas dzirksteles veidā līdz apžilbinoša baltuma visaptverošai Gaismai.

Jebkurā gadījumā Gaismas uzliesmojuma parādīšanās apzīmēs Personības un Būtības savienošanās pakāpi. Iegūstamās Zināšanas atbilst šai pakāpei. Un nav būtiski, kāds paņēmiens tika lietots apgaismībai sasniegšanai, jo ne paņēmieni nosaka līdzekli, bet līdzeklis izvēlas paņēmienus.

17.  Paņēmiens var izskatīties uzdevuma ar neparedzamu atbildi veidā, mīklas vai nesaprotama teksta veidā, kurā atrodas jebkuras konkrētas rīcības telpisku rekomendāciju jēga. To nepieciešams atrisināt, atminēt, apzināt. Sistemātiskām pārdomām var pielietot arī patstāvīgi izvēlētu tēmu.

Tāpat eksistē apgaismības sasniegšanas paņēmiens izsaucot halucinācijas dabiskā ceļā, bez narkotiku palīdzības, ar vienīgo savas Domas spēku un Garu. Bet šis paņēmiens bīstams un praktizējas tikai Skolotāja vadībā un kontrolē, jo psihiskais stāvoklis "izaug" no halucionārijas iekšpuses Domformas veidā un tāds paliek, arī ja halucinācija pārtraukta. Domforma paliek prāta turētāja, un var tapt sagrauta un ievadīta labvēlīgas rīcības sliedēs tikai ar Skolotāja gribu.

Šī pēdējā iemesla dēļ es došu šeit padziļinātas domāšanas paņēmienus, drošus fiziskajam prātam. Tie būs teksts, kurā ietverta telpiska jēga, kā rekomendācija jebkurai konkrētai darbībai, vai nesošs zināšanu elementus noteiktai darbībai.

Tālākais teksts, tāpat kā šis, sadalīts pramonos, ērtākai Gara disciplīnas praksei, padziļinātai domāšanai. Pramoni savienosies amonos viengabalainos tekstos, manis uzrakstītos Skolotāja pārrunu un norādījumu rezultātā.

18.   Tam, lai atsevišķā amona teksts kļūtu saprotams, nepieciešams veikt darbu ar katru pramonu, kamēr katra pramona jēga nesavienosies viengabalainā amonā. Atsevišķu amonu savienošana vienotā izpratnes blokā sastādīs zināšanu šķautnes konkrētām darbībām.

19. Bez vingrinājumiem Gara disciplīnai tālākajā šeit tiks doti enerģiju izmantošanas un Uguns lietošanas mehānismu paskaidrojumi. Šīs zināšanas sagatavos indivīda smadzenes un vispār visu fizisko organismu un viņa Personību atkalapvienošanai ar viņa Būtību, ar ko tiks sasniegtas neierobežotas, kosmiskas iespējas un neaptveramas zināšanas.

20. Tālākajā to, kas taps saprasts no amoniem, nepieciešams savienot ar zināšanām par Uguns lietošanas un enerģiju izmantošanas mehānismiem.

2.nodaļa

1.    Visi cilvēki izskaidrojas neizskaidrojami, atbilstoši savām samaitātībām, savā sapratnē, kura katram vienreizēja un neatkārtojama.

2.   Protams, brīnišķīga individualitātes klātesamība. Tieši viņa izpauž Bezgalējības visietilpīgumu un rada dzīvības formu un domturbiju daudzveidīgumu un dažādību visās Esamības Sfērās un viņu visdaudzveidīgākās izpausmes īstenībā.

3.  Bet individuālās uztveres prizma sašķeļ no īstenības apjausto pēc uzmanības samēra ar sajūtu, iespaidu, priekšstatu un iztēli, kuri aptumšojas un sadrumstalojas Apziņas domturbiju haosā un stingras disciplīnas neorganizētajā prātā. Tas dzemdina tumsonību, izkropļojošu reālās īstenības faktu apjaušanu. Tumsonība veidojas no aizspriedumainām pārliecībām un māņticīgiem nosacījumiem.

4.   Tādēļ nedisciplinēts prāts melo vispirms sev, bet pēc tam arī visai pasaulei, pārvēršot dzīvi vispārējā tirgū.

Bet tas, vispār, maz skumji un daudz komiski, kaut vai tā vienkāršā iemesla dēļ, ka pasaule iluzora pēc piedāvājuma, bet ne pēc formas. Iluzori taču arī meli. Bet totāls komiskums ilūzijas neatšķiramībā no īstenības līdz brīdim, kad tiek apjausts aizspriedumainās pārliecības un māņticīgā nosacījuma avots un cēlonis. Pēc tam kļūs iespējama maldu un patiesības atdalīšana un vienreizējas iespējas iegūšana vienu no pusēm izdzēst Apziņā: tad ieviesīsies kārtība iluzorajā pasaulē, un šī kārtība, dabiski, novērsīs Patiesības aptumšojumu.

Tā tiks apjausts un saprasts Svētīguma Avots, kurš pats sevī priekš sevis spogulis.

3.nodaļa

1. Sarežģītība iemāca domāšanas lokanību, bet sarežģītības pārvarēšana attīsta nesalīdzināmas iespēju izmantošanas spējas. Protams, iespējas iegūstas dabiskā vienkāršībā, bet pati vienkāršība netiks saprasta, ja nav pārvarēta sarežģītība.

2.     Izteiktais (izrunātais) vēl nav izskaidrotais, tāpēc ka izskaidrotais ir "ilgstošas kopmeklēšanas produkts sintēzes un analīzes pieredzē", tikmēr kā izteiktais (izrunātais) ir "rezultējoša zīme produkta simboliskajam tēlam, kopmeklēšanas darbībā sakopotai un sakārtotai pieredzei".

3. Nosauksim par "dīvainību" izrunājamo izskaidrojumu, tāpēc ka tā izskaidrotais neizskaidrojams; par tik, par cik "produkta simboliskā tēla zīme" vēl nav pats "produkta simboliskais tēls", bet tikai viņa "zīme", jo vairāk, viņa nav "produkta tēls" izskaidrojamajam, bet vien simbolisks apzīmējums viņa vietai. Bez tam, paša "kopmeklēšanas produkta" izrunājumā nemaz nav, bet ir vien individuāla sapratne kā kopmeklēšanas "produkta" iegūšanas līdzeklis un paņēmiens, kura īstenojas neatdalāmi no iegūstamā kopmeklēšanas produkta.

4. Tādā veidā, lai cik mēs necenstos īstenot izrunājamo izskaidrojumu, mēs īstenosim kopmeklēšanu vien izrunāšanai, bet ne izskaidrojumam. Izskaidrojums nav izrunājams.

Lai varētu parādīt "kopmeklēšanas produktu", viņš jāparāda burtiski, pie tam absolūti nelietojot "produkta simboliskā tēla rezultējošo zīmi", jo viņa ir individuāla un ir vien izskaidrojuma izkropļots atspulgs. Bez tam, viņa izmainās nepārtraukti visos telpas punktos un visos laika momentos.

5.     Bet "kopmeklēšanas produkts" ir, pats par sevi, liecinājuma liecība, izskaidrota kopmeklējumā.

Sekojoši, lai parādītu izskaidroto, jāparāda kopmeklēšana, kura ir Meklētāja, Meklējamā un Meklēšanas Sadarbība. Šie trīs neiztiek viens bez otra un parādās viens aiz otra norādītajā secībā, pie kam Trešais eksteriozējas no Diviem priekšgājējiem, un viss tas attīstās Mūžībā. Un kad Trešais saskaņo Divus pārējos, tad šie Divi atrod cits citu un iekļaujas viens otrā tā, ka Pirmais dzemdina Otro sevī un nostiprinās ar viņu, nostiprinot viņu ar sevi. Trešais izriet no diviem pārējiem, nostiprinās ar viņiem un, tiecoties pie viņiem, savieno tos, savienojoties ar viņiem.

Protams, katrs no Trijiem darbojas savā apgabalā, kaut arī iziet viņi viens caur otru un caur kopīgu Sadarbības Centru.

Tā notiek izskaidrošana kopmeklēšanā; un šis izskaidrojums ir Triju triumfs Vienotajā Esošajā.

6.      Vien pēc Triju izskaidrošanas Vienotajā rodas izrunājamais izskaidrojums, kurš, kā jau bija teikts, tā arī paliek īstā izskaidrojuma atdarinājums, imitācija. Šī otrā darbība, kā pirmās atspulgs, izkropļota ar izrunāšanas nosacītību.

7.  Pēc atbilstību likuma, visu dabūjam visā, tur, kur daļa aizstāj veselo.

8.  Tādā veidā, parādot Vienu no Trijiem skaidri, panākam to, ka pārējie top izskaidroti.

Tajā arī slēpjas visi diženākie Esamības noslēpumi un viņu atminējums, izņemot pašu Esamību, kas apliecina: "kopmeklēšanas produkta simboliskā tēla Zīme" un "kopmeklēšana", kura savienojumā ar pirmo izveido Vienotu Esošo, dalošos Pašu Sevī Pašam ar Sevi Paša Trīs Sejās Paša izskaidrojumam, kurš darina "kopmeklējuma produkta simboliskā tela zzmi'(KPSTZ).

9.           Pirmā, KPSTZ, ir ilūzija, izplūstoša no otrā un apaugļojošās ar otrā dzīvi. Bez tam, pirmā ir Triju Spēka un Gribas kristāls, otrā nostiprinošs faktors, pastiprinošs savu Avotu ar Spēku no Trijiem, kuri arī ir pirmā Avots un otrā atbalsts.

10. Tāds paradokss jebkurai attīstībai Matērijā.

Matērija taču nav attīstība, bet vien paredz viņu sevī;

paredz, bet neaiztur viņu, kaut arī aizkavējas viņā un izsmalcinās ar viņu, un baro ar sevi viņu, un barojas ar viņu, izverdas no viņas, un izverd viņā; un kaut arī izverd viņu vienmēr, nekad neatraida viņu no sevis, vienlīdz kā viņa nekad neatgrūžas no Matērijas.

11.        Apjaust šo procesu, kā Triju triumfu Vienotajā Esošajā, tas ir viņu izskaidrojumu pilnā apjomā, var Vienotā Esošā pašizteiksmes vertikālā Pirmsienākšanas Centra horizontālā centra līmenī.

Šī vieta Esamībā tad arī ir punkts un moments izskaidrojumam.

Par izskaidrojuma rezultātu kļūs individuālā Vienotā Esošā kosmiskais stāvoklis Esamības garīgajā plānā.

4.nodaļa

1. Transmutācija tas kāds veids kā likvidēt jau esošu kārtību, pārejošu jau klasifikācijas kategorijā pie nogulumateriāliem, kurus nepieciešams ievadīt evolūcijas procesu kustībā. Citiem vārdiem, transmutācija tas kāds veids iepriekš programmētai sagraušanai, ar sekojošu apzinīgu evolucionāru uzlabošanu. Protams, jaunu iespēju iegūšana un pāreja uz augstāku zināšanu līmeni transmutācijas pamatnozīme.

1.   Katram zināms, ka vienu vārdu var lietot daudzu izpausmju paskaidrošanai, tāpat kā arī ar daudziem vārdiem var apzīmēt vienu izpausmi. Bet būtu bijis labāk, ja konkrēta izpausme vai tieksme apzīmētos ar konkrētu vārdu. Tas dotu mobilitāti iespēju pielietošanā.

2.  Apķērīgs prāts no tāda valodīguma pārpilnības stāvokļa var izlobīt izteiksmes skaistumu, bet nelaime, ja prāts sāks meklēt tajā izpriecu un izklaidēšanos. Tad pat visai ietilpīga un energopiesātināta formula pārvērtīsies par grabuli prātam un jūtām.

Brīdinu tevi no tamlīdzīgiem maldiem.

3.  Protams, skaistums vienmēr bijis un paliek pilnveidošanās virzītājs. Tādēļ visā jāmeklē skaistums, galvenokārt priekš garīgās pilnveidošanās un īstenības saprašanas spējas attīstīšanas un ātrākas īstenības apzināšanās.

4.  Bet nedrīkst gaidīt nekavējošus rezultātus iedvesmai no patentētas skaistuma apjausmas, jo skaistuma matemātiskie likumi nosaka un kontrolē veidojošos īpašību attīstības ritmu.

5.   Protams, laiks, aptveršanas apjoms, ātrums telpā un saprašanas ķīmisma reakcijas polaritāte, tāpat kā pati saprašanas ķīmisma reakcija un, īpaši, pats saprašanas ķīmisms īstenojas ar jūtu enerģiju un ieiet ar fiziskiem, nervu, neirofiziskiem, neiropsihiskiem un psihoemocionāliem stāvokļiem individualitātes plāna sfērās.

1.       Lai pārvarētu barjeru un šķēršļa caurejamībai nepieciešama tam atbilstoša potenciāla enerģija. Runājot "dīvainību" valodā: enerģija ir Meklētāja, Meklējamā un Meklēšanas Sadarbība, kuri atbilst Iespējai, Spējai un Prasmei.

2.  Iespēja nosakās ar konkrētu vietu un laiku. Spēja ar līdzekli un metodi. Prasme ar gaitas ātrumu un kustības virzienu. Viena kvalitāte nosaka citu kvalitāti.

3.  Enerģijas potenciāls atbildīs viņas sablīvējuma pakāpei. Enerģijas sablīvēšana īstenojas ar viņas saspiešanu vienā vietā, pielietojot spirālveida vērpi.

Tā sakopojas enerģijas Spēks, kas arī ir viņas blīvums. Enerģētiskā apjoma blīvums neietekmē viņas smalko vai rupjo dabu un nav atkarīgs no šiem viņas dabas veidiem.

4.  Tas vai cits enerģijas dabas veids tiek noteikts ar viņas ingredientu kvalitātes lielumiem. Par cik kopējo enerģijas kvalitāti nosaka Meklētāja, Meklējamā un Meklēšanas kvalitatīvie lielumi, tad šie lielumi ne mazā pakāpē būs atkarīgi no viņiem atbilstošajiem Sprieguma, Vibrācijas un Ritma.

5.  Trīs pēdējie tajā vai citā pakāpē ieiet katra no Triju pirmo darbības mehānisma sastāvā:

spriegums

vibrācija

ritms

spriegums

vibrācija

Meklētājs (iespēja)

Meklējamais (spēja)

ritms

Meklēšana (prasme) spriegums vibrācija ritms

6.   Cik zemāks spriegums, tik rupjāka vibrācija un ritms virspusīgāks tas enerģijas dabas rupjais veids.

Cik augstāks spriegums, tik vibrācija smalkāka un ritms padziļinātāks tas enerģijas dabas smalkais veids.

7.   Enerģija, sablīvējoties, noiet septiņus attīstības periodus no visrupjākās līdz arvien smalkākai.

Bet enerģija, attīstoties no pirmā pie septītā, pēc piedāvājuma, īstenībā noiet attīstības ceļu no pirmā un septītā pie ceturtā, vienlaikus ar to veicot darbu Matērijā, transmutējot, pasmalcinot viņas fiziskos līmeņus, pēc kā atgriežas pie saviem izejas stāvokļiem: pie pirmā un septītā.

8.     Pa abām Matērijas ceturtā fiziskā līmeņa pusēm enerģijas stāvokļi līdzīgi un, atrodoties Matērijas fizisko līmeņu dažādos evolūcijas slāņos un "iekrāsojoties" ar viņiem, būtībā pārstāv vienu.

Par cik enerģija ir Sadarbība, tad viņa, saprotams, notiek materiālajos līmeņos; pie tam, tādā pakāpē, kādā šie līmeņi paklausa un atsaucas Garam, sadarbojošamies ar šiem līmeņiem.

Tādā veidā, Triju Sadarbība (enerģija) ir Gara un Matērijas savstarpēja iedarbība dažādos Matērijas līmeņos.

5.nodaļa

1. Cilvēciskā ķermeņa izstarojuma energoietilpība garīgā stāvokļa pārvešanas momentā Domas, aptvērušas ar sevi Apziņu un ievadītas Gara kustībā, kustībā, tūkstošiemreiz pārsniedz atbilstoša svara saules vielas starojuma enerģijas energoietilpības potenciālu. Parastā cilvēka stāvoklī viņa energoietilpība tāpat pārsniedz atbilstoša svara saules vielas energoietilpību.

Protams, uzprasās jautājums: kāpēc gan saules izstarojums top pamanīts ar mūsu jūtām un apveltīts ar redzamu varu pār Dabas dzīvības procesiem, bet cilvēciskais nē? Un ja cilvēciskā izstarojuma energoietilpības potenciāls tik augsts, bet tas patreiz zināms arī zinātnei, tad kur gan cilvēcisko starojumu realizēšanas punkts telpā un ilgums laikā?

Atbildu. Cilvēciskās Domas izstarojums liekas Dzīvības satura pamatā, bet citu īpašību starojuma enerģija aiziet caur Vidžl-Telpu, daļēji pie planetārās Sirds un planetārā Valdnieka, bet vislielākajā pakāpē pie Saules, kur arī atrod pielietojumu kā energobarība šīm Būtnēm.

Notiek šī enerģijas sadalīšana un nosūtīšana pēc Gravitācijas likumiem.

Nenoliedzami, daļa no cilvēka starojuma enerģijas, tāpat kā no visa esošā, aiziet Kosmosa Plazmā. Tāpat nenoliedzami, viss līdzatbildīgs visam.

Šim Patiesības stāvoklim jātop cilvēkam saprotamam, un cilvēkam jākļūst prasīgam pret sevi, jo viņš atbildīgs par savu izstarojumu saturu un kvalitāti; viņam jāsaprot, ka viņa labklājība un viņa nelaimes atkarīgas no viņa morālās uzvedības un domāšanas, no viņa garīguma līmeņa. Līdzīgais savstarpēji pievelkas, no šejienes Karmas likums atmaksāšana pēc rīcības.

Tas nepārkāpjams atbilstību likuma izpildījums. Tādēļ jebkuri procesi Dabas nelineārajās struktūrās, jebkuras izmaiņas vidēs un viņu perturbācijas notiek cilvēcisko izstarojumu informācijas satura dēļ un viņu pamatoti.

Viss savstarpēji saistīts, un cilvēks iegūst to pašu, ko arī izstaro. Telpas atbildes triecienu cilvēkam īsteno Dabas spēki ar pašiem cilvēciskajiem izstarojumiem. Tas vispirms nosaka cilvēka fiziskās veselības stāvokli, ietekmē viņa nervu, psihisko un garīgo sfēras, no šejienes izriet sociālās attiecības starp ļaudīm un katras konkrētās individualitātes kosmiskais stāvoklis.

2.   Tā cilvēks, savā sirdī vēlošs visai pasaulei labklājību un bagātību, pats tās iegūs; ļaunu vēlošais, pats viņu dabūs; uz nīstošo sagrūst prāta, dvēseles un jūtu slimības, miesas slimības un gara slimības, tāpat kā uz ļaunojošos; pret krietnu Daba laipna, pret visu mīlošo iecietīga, pret priecājošos un priecējošo laba, pret cildenu alkstošo

-    dāsna, pret triumfējoši centīgo atklāta, pret līdzjūtīgo

-    veseļojoša; pret to, kurš pilnveidojas, viņa, kā zināšanu avots, mutuļojoša iespēju neierobežotībā, paver ceļu uz Evolūciju, uz kosmisko Esamību. Tikai bezrūpīgajam daba, kā šūpulis jaundzimušajam, bezatbildīgajam tiesnesis, bet garā mirušajam kaps. Alkatīgo Daba padara stulbu, bet devīgo gudru; nosodītajam viņa aizver acis uz lietu patieso stāvokli, bet visupiedodošajam iedala vērīgu prātu; uzmanīgo padara par pašu ievērojamāko augstākiem gariem

-   neslēpj viņu no Skolotāja un atver vārtus pie Skolotāja.

Šos vārtus pie Skolotāja Daba atdara pēc paša cilvēka centīgās gribas.

3.  Cilvēks brīvs ceļot tā viņa dvēseles prasība iemācīties no Dabas tiešumu, savdabīgumu un neatkārtojamību visās savās lietās. Cilvēks brīvs svinīgi soļot tā viņa Gara prasība stiprināties augšupceļam.

Ir divi ceļi spirālveida augšupeja kopīgā attīstībā Evolūcijas Starā, un vertikāla augšupeja Augstākajās sfērās.

Pirmais ceļš ilgs, kaut arī vienkāršs; otrais mirklīgs, bet ļoti grūts.

Otrais ceļš īstenojas ar sirds savienojošās vielas izdalīšanos, sirds trauksmē pie Skolotāja, garīgā stāvokļa pārvešanas momentā Domas kustībā, aptvērušā Apziņu un ievadītā Gara kustībā, tiecīgā uz Augstākās Pasaules sfērām, pie Skolotāja.

Protams, tas iespējams vien pie pilnīgas atbrīvošanās no pieķeršanās Zemei un visam zemiskajam.

Pie tam, karmiskās attiecības darinās labākos augstumus, tajā skaitā arī uz Zemes. Viena Gara vertikālā augšupeja atver labākās Zināšanu lappuses un papildina Patiesību daudziem uz Zemes un fluīdiski ēteriskajā pasaulē dzīvojošajiem. Tāda karmiskā pievilkšanās neļaus saduļķoties apziņām un sirdīm kļūt raupjām. Tā Vārti pie Augstākā nezaudēs spēju īstenot abpusējo Pasauļu saziņu.

Izvēlējies ceļu, ej nespriedelējot par mērķi, ceļš izvedīs pats.

Vienmēr bijis tā virzība augšup īstenojusies no materiālā uz garīgo, dažādiem paņēmieniem, bet vienotu līdzekli Gara disciplīnu, kuras uzdevums savienot Apziņu un Domu, tad kustība pakļausies nodomam un atvedīs pie mērķa.

6.nodaļa

1.   Apziņas un Domas daba viena Uguns. Bet Uguns dažādos Matērijas fizisko līmeņu evolūcijas slāņos atšķirīga, viņas īpašības atbilst šiem līmeņiem. Pavisam septiņi līmeņi, bet katram līmenim ir trīs pakāpes: čakramu Uguns, nervu centru (nervu pinumu) un pārvadošo nervu ceļu Uguns, muskuļaudu un ādas Uguns. Katra no Uguns pakāpēm sadalīta pa septiņiem līmeņiem-apgabaliem. Čakramu Ugunij piemīt aukstas īpašības, krāsa viņai debesszila un zila ar dažādām nokrāsām, atkarībā no līmeņiem-apgabaliem. Nervu centru un nervu ceļu Uguns neitrāla, mierīga, krāsa viņai dažādu nokrāsu zaļā, atkarībā no līmeņiem-apgabaliem. Muskuļaudu un ādas Uguns silta un karsta, krāsa viņai sarkana, oranža un dzeltena, atkarībā no sprieguma pakāpes: jo skanīgāka krāsa, jo augstāks spriegums.

2.  Pa augšupejošajiem nervu ceļiem Uguns no čakramiem paceļas pie ādas virspuses un tālāk izstarojas no viņas. Pēc Uguns attālinātības no čakramiem pa nervu ceļiem pie ādas virsmas viņa pakāpeniski izmaina savas īpašības un krāsu no violetas līdz sarkanai, pēc baltās Gaismas spektrālās sadalīšanās krāsās atbilstības. Tālāk no ādas virsmas Uguns izstarojas un, pēc attālināšanās no ķermeņa samēra, izmaina savas īpašības un krāsu, izsmalcinoties no dažādu nokrāsu sarkanās līdz dažādu blīvumu debesszilai, zilai un violetai. Kad Uguns pārvietojas no centra uz āru, viņa uzņem sevī informāciju par organisma dažādu audu stāvokli. Tālāk šī informācija izstarojas vides telpā. Tā dzīva organisma Būtība pastāsta par sevi Dabai, ienes korektīvas procesos, notiekošajos Dabā, piesaka Dabai nepieciešamo uguņu un informācijas vajadzību. Daba atbild viņai.

3.   Pa lejupejošajiem nervu ceļiem viss notiek apgrieztā kārtībā. Tā īstenojas savstarpēja apmaiņa ar ugunīm un informāciju starp Būtibām, tā notiek enerģijas koriģēšana, ierosme, apmaiņa un dzēšana.

4. Cilvēks apzināti var iejaukties šajos svēti svētajos procesos, jo griba viņam brīva, jo viņa Būtības aicinājums nepārtraucams.

Kaut arī jebkurai Būtībai piemīt savs individuālais Zināšanu Centrs, tomēr katra no Būtībām ir viskosmiska un neatdalāma no pārējām. Tas ir Būtība pārstāv Sašķeltas Vienotības izpausmi viskosmiskā Esošā Vienotībā-unPastāvīgumā.

Individuāli-personiskais Zināšanu Centrs katrai Būtībai, tādā veidā, sastāda viskosmiskā Esošā Vienoto Sirdi.

Katra no atsevišķajām Būtībām ar sevi pārstāv Vienotā Esošā Psihiskā Spēka atsevišķu fokusu.

1. Cilvēks sakoncentrējies Dievā. Bet vai Dievā viņš, kad nav sakoncentrējies? Padomāsim koncentrētībā. Dieva valstība mūsu iekšienē.

1.         Ar Psihiskās Enerģijas rotējošas spirāles spēku Gara kustībā pārvarās pievilkšanās, un ne tikai pie Zemes, bet arī pie jebkura objekta vispār, atbilstoši vēlmei; Doma pie tam koriģē virzienu un Kustību. Protams, kad likvidējas pievilkšanās vienam objektam, tad izraisās tā pie cita.

2.  Mutiska Austrumu tradīcija vēsta:

1)   Nofiksēsi Apziņu atnāks Gara bezkaislīgums.

2)   Atnāks Gara bezkaislīgums nomierināsies Apziņa.

3)    Nomierināsies Apziņa būsi šķīsti tīrs.

4)    Būsi šķīsti tīrs tev neeksistēs lietas.

5)    Neeksistēs lietas nebūs šķēršļu Kustībai.

6)    Nebūs šķēršļu Kustībai izzudīs tēli.

7)    Izzudīs tēli pamodīsies Gaismai.

8)    Pamodīsies Gaismai iemantosi Laiku.

3.       Doma tā Gaisma, atgriežošās no Nākotnes pa Matērijas iekšējo telpu. Matērijas iekšējā telpa ir Laiks, Laika substance vai pagājušā hologramma.

Laikam, izņemot tecējumu, piemīt arī blīvums. Tecējumu mēra stundās, blīvumu ar galvanometru.

Nav brīnums, ka Zinātne un Mistika tagad pasludina vienus un tos pašus faktus un hipotēzes cilvēcei taču viens Skolotājs. Sākumā Skolotājs sagatavo prātus ar hipotēzi, lai nenotiktu psihoenerģētisks sprādziens, pēc tam palīdz apjaust īstenības faktu. Tā vienmēr bijis un ir arī tagad. Tā notiek plūstošas izmaiņas fiziskajās vidēs.

4.         Jebkura fiziskās vides organizētības pārmaiņa ved aiz sevis Laika blīvuma izmaiņas. Šīs izmaiņas savukārt ātri izplatās Telpā un izmaina organizētību (entropiju) fiziskajām vidēm, sastaptajām Laika blīvuma viļņa ceļā.

Laika blīvuma izmaiņas pārvadās Telpā mirklīgi jekādos attālumos, bet par cik Doma izplatās Laika substancē, tad arī Doma vai Informācija tiek pārnestas ar Laika blīvuma vilni mirklīgi.

5.   Fizisko ķermeņu masas veido gravitācijas lauku, bet fizisko ķermeņu Būtības Visuma informācijas lauku. Individuālie informācijas lauki mijiedarbojas savstarpēji, savienojoties caur kopējo lauku. Cilvēku aktīvie punkti, nervu pinumu centri un gangliji, čakrami, Sudrabainais Pavediens un Logoss ir kanāli viņa iziešanai šajā laukā.

6.  Informācijas lauki korelē procesus fiziskajās vidēs. Bet informācijas lauks, beigu beigās, izpaužas kā Laika substances efekts, tas ir Matērijas vai Pagājības hologrammas iekšējās telpas efekts.

7.   Dzīvās radības prot izstarot un uztvert Laika blīvuma viļņus, tas ir psihokorelatīvos kvantu laukus, izplatošos Telpā praktiski mirklīgi.

8.   Vielas organizētības (entropijas) izmaiņa noved pie Laika blīvuma viļņa izraisīšanās pie spietojošas notikušā hologrammas rašanās. Savukārt, ietekmēt organizētību mēs varam ar enerģiju.

9.  Laiks un Telpa visciešākajā veidā saistīti viens ar otru. Ja Laika substance (hologramma) ir Matērijas iekšējā daļa, viņu sastādošu ingredientu Plazma, tad Telpa ir Matērijas "āriene", Plazma, ārēji piemītoša Matērijas ingredientiem. Abas viņas arī savienosies ar vienoto Uguni.

10.   Enerģijas atbrīvošana izsauc entropijas izmaiņu. Tai seko Laika blīvuma paaugstināšanās. Laika sablīvēšanās izretina Telpas struktūru. Telpas struktūra pāriet aiz sava nulles stāvokļa, attiecībā pret mūsu Esamības Pasauli. Šo retinājumu izsaukušais, izzūd mūsu Pasaulē, aiziet aiz viņas robežām. Cilvēks it kā aptver ar sevi mūsu Esamības Pasauli. Tagad, izmainot orientāciju un pārtraucot atbrīvot enerģiju, cilvēks parādās izvēlētā mūsu Esamības Pasaules telpas punktā. Tā cilvēks var šķērsot Visumu dažu sekunžu laikā. Šajā gadījumā izmantojas ne pārvietošanās ātrums, bet attāluma likvidēšana.

11. Izmantojot pārvērtību ķēdi "entropija laiks telpa", cilvēks novērš attālumu.

Protams, tāda cilvēka pārvietošanās īstenojas, ja viņa ķermenis transmutēts ar Uguni un savienots ar Telpu, tas ir transformēts.

12. Lai veiktu iegremdēšanos Laika substancē (Pagājības hologrammā), nepieciešams visupirms savākt enerģiju savā iekšienē.

Lai izpaustu enerģijas virzienu uz iekšu, pietiekami izsaukt un noturēt, ar Domas un Gara spēku, spirālveidīgu griezes kustību Džīvas apkārtnē, savērpjošu Radžīvu. Tad Apziņa viegli pāriet Sušumnā un tāpat fluīdos.

13.    Tā enerģija sakoncentrējas vienā vietā. Entropija sablīvēsies, bet Laiks izretināsies. Telpas enerģija sablīvēsies visapkārt Džīvai.

14.     Tagad, atbrīvojot enerģiju ar Džīvas apkārtnē sakopotās Telpas enerģijas iedarbināšanu, cilvēks veic apgrieztu darbību, tas ir viņš iziet Vidžl-Telpā.

15.  Lai iedarbinātu Telpas enerģiju, sakopoto ap Džīvu, viņu nepieciešams ievadīt kopējā Radžīvas plūsmā, sablīvējot ar viņu savējo, savākto Haranierbehahā. Telpas enerģijas ievadīšana Radžīvas kopējā plūsmā notiek ar griezes kustību, tā, ka viņa ar sevi aizvieto Radžīvu, aizgājušo Haranierbehahā.

16.    Izveidojas nepārtraukta enerģijas plūsma uz viņas Vadības Centru. Telpas enerģija ir Uguns. Tādā veidā, Telpiskā Uguns ieies viņas Vadības Centra Kustības Kanālā.

Ar to būs pilnīgi pietiekami lai izietu Vidžl-Telpā, lai iegremdētos Laika substancē Pagājības hologrammā.

17.  Ap Džīvu Telpa sablīvēsies, uz enerģijas sablīvēšanās rēķina, bet Laika blīvums izretināsies, Uguns straume ieies Kustības Kanālā.

18.   Enerģijas atbrīvošana īstenojas ierosinot Kundalīnu, ievadot Sušumnā abus fluīdus kopā. Pie tam Laika blīvums palielināsies, bet Telpa izretināsies. Telpiskās Uguns plūsma nepārtrauc savu kustību caur Vadības Centru.

19.     Cilvēks iziet Vidžl-Telpā ārlaikā. Šajā iziešanā nedrīkst pieļaut inerci, citādi meklētājs taps ievilkts Pasaulē ne pēc savas gribas, bet pēc Santanas likuma, tas ir viņš pazaudēs savu ķermeni, tas sadalīsies neitrīno, un fluīdiskajam dubultniekam no jauna nāksies meklēt vietu un laiku savam iemiesojumam. Tādā veidā viņš no jauna tiks ievilkts Santanas plūsmā.

20.   Iziešanā Vidžl-Telpā nedrīkst pārtraukt savu darbību: jāsaglabā Domas kustības vibrācija, spriegums un ritms, tāpat nepieciešams veikt savas orientācijas ass izmainīšanas darbu un pārtraukt enerģijas atbrīvošanu.

21.     Enerģijas izdalīšanu var turpināt līdz bezgalībai attiecībā pret laika tecējumu Pasaulē, jo Pasaule izrādās "satīta" Haranierbehaha iekšpusē, kamēr Zibens mirdz

Centrā.

22.  Enerģijas izdalīšanas pārtraukšana sāks veikt apgrieztu darbību Zibens dzisīs un cilvēks atradīsies tur, kur sevi nosūtījis.

23.  Visā atrašanās ilgumā Vidžl-Telpā cilvēks ir Pasaules Dievs, jo Pasaule izrādās satīta viņa "iekšienē". Cilvēks jūt Pasauli ar sevi, kaut arī nevar ietekmēt procesus, notiekošus Pasaules iekšienē, darbības likumu spēkā, Karmas spēkā.

24.   Ārlaiks vai Vidžl-Telpa nekas cits kā pats Laiks piecu Laika Punktu substance: Nulles, Pagātnes, Tagadnes, Nākotnes un Cikla Pabeigšanas. Procesu kustība, notiekošo Matērijā, iztek no šiem Punktiem, tas ir viņi īsteno Laika tecējumu un blīvumu Matērijā. Pats Laiks, kā piecu Punktu substance, nekustīgs, viņā šie Punkti saliedēti vienojumā. Laika Kustība Matērijā uz viņa tecējuma un blīvuma pusi notiek no šiem Punktiem.

25.   Kad cilvēks iziet Vidžl-Telpā, viņš iziet no Matērijas ārējās telpas, bet tātad arī no Laika tecējuma un blīvuma. Tas ir ārlaiks ir iziešana no Laika tecējuma un blīvuma, ir iegremdēšanās Laika substancē, kur nav ne tecējuma, ne viņa blīvuma, jo viņi paliek Matērijas ārējā telpā, tādēļ ka izpaužas tikai viņā.

26.     Kad Informācija nokļūst Matērijas iekšējā telpā, tad notiek izmaiņas Laikā, trīs viņa Punktu: Pagātnes, Tagadnes un Nākotnes, atbrīvošanas veidā viņu vietu aizņem Informācija. Laikā paliek divi Punkti: Nulles un Cikla Noslēguma Punkts. Informācija savienojas ar viņiem un rada ārlaiku. Ar Informāciju no Laika izstumtie trīs viņa Punkti iziet atklātā neitrīno laukā un virza savu darbību (polarizējas) uz ārlaiku, ar to pašu iedarbojoties uz diviem

Matērijas iekšējā telpā palikušajiem Punktiem. Informācija, saliedētībā ar šiem diviem Punktiem, savukārt, iedarbojas uz trīs Punktiem, izgājušajiem neitrīno laukā, un nosaka tecējumu un blīvumu Laikam un orientāciju Telpā. Pēc šī procesa pabeigšanas visi atgriežas savās vietās, un cilvēks no jauna sagrupējas viņam vajadzīgajā Telpas punktā un Laika momentā.

27.         Protams, individuālās Informācijas apjoms neitrīno plūsmā stingri atbildīs laktātlokālās eksistences principiem tā arī ir enerģētiskā Sfēra-Logoss.

28.         Laiks dalās piecos Punktos, kuri nav Laika tecējums un blīvums, bet ir viņu avoti. Punkti: Nulles, Pagātnes, Tagadnes, Nākotnes un Cikla Noslēguma ir Laika substances sastāvdaļas.

Informācijas-enerģētiskais lauks tāpat dalās piecos Punktos, kuri paši nav Informācija, bet viņu pāvada:

-  Plazma;

-  Uguns;

-  Gaisma (spriegums);

-  Siltums (vibrācija vai svārstību frekvences);

-  Tinktūra (ritms vai viļņu garumi);

Informācija tāpat piecdaļīga:

-  Teleskopiskā taustes orientācija;

-  Teleskopiskā redze;

-  Telpiskā dzirde;

-  Struktūroža;

-  Tinktūrgarša (Domas vibrācija).

Šie Informācijas Punkti, kombinējoties un savstarpēji darbojoties, uzklājas uz psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, kuri sasprindzina Matēriju notiekošā notikuma informatīvā koda hologrāfiskos fokusos.

Informācija savstarpēji darbojas ar psihokorelatīvajiem laukiem un izveido to spēku, kuru pieņemts saukt par

enerģiju.

Informācija tā pats cilvēks, viņa Būtība.

29.       Līdzīgais pievelkas. Tādēļ cilvēks, atbrīvojot enerģiju, savienojas ar Laika substanci pēc augstāknorādītā paņēmiena. Iegremdējies Laika substancē, cilvēks neatvienojas no Pasaules, tāpēc, ka trīs Laika Punkti aiziet Pasaulē un ir savienotājposmi cilvēkam ar Pasauli caur visuma informācijas-enerģētisko lauku. Tādēļ arī A-enerģija šim meklētājam neizbeidzama.

30.  Kad Uguns izpauž no sevis Plazmā piecus Laika Punktus, tad viņa ir Matēriju domājošais Gars. Kad Uguns ar sevi Plazmā pārstāv Informāciju viņa ir Matērijas domājošais Gars. Otrais ir pirmā izpildītājs, bet var atgriezties savā lono, tas ir kļūt pirmais.

Kad Informācija kļūst par informācijas-enerģētiskā lauka saturu, tad viņa atliek Matērijā savu hologrāfisko kodu. Viņš savukārt var iemiesoties jebkurā Pasaules telpas punktā, jebkurā Laikā, pēc Karmas likuma. Matērija visuaptveroša, visuaptverošs arī Informācijas hologrāfiskais kods: lai cik maza būtu hologrammas daļiņa, viņa sevī ietilpina viņu visu. Tāpēc arī teikts: informācijas-enerģētiskais lauks ietilpina sevī visas Pasaules. Un neatkarīgi no tā, cik informnesēju, ļaužu iegremdējās Laika substancē, VidžlTelpā, Informācijas hologramma vienmēr uzklāsies uz visu Matēriju un ieslēgs ar sevi un sevī visas Pasaules, burtiski, un viņu rašanās, attīstības un sašķelšanās kodus.

31.   Iziešana Vidžl-Telpā budistiem atbilst viņu iziešanai Nirvānā. Šīs pieredzes laikā cilvēks saplūst ar Augstāko Esošo, kļūst Viņš, iegūst Viņa zināšanu un Viņa Zināšanas. Atgriežoties no Vidžl-Telpas, cilvēks nezaudē Dieva spējas un iespējas, jo brīvs pieslēgties Augstākajai Apziņai ar norādīto paņēmienu, caur informācijas-enerģētisko lauku taču var pieslēgties pie jebkuras būtnes, tajā skaitā arī pie Vienotā Esošā. Šajā gadījumā cilvēks izpaužas kā Dievs miesā. Kaut arī, protams, miesa Pasaulē uzliek savus ierobežojumus, Karmas likuma spēkā.

32.    Protams, izejot Vidžl-Telpā (Nirvānā vai ārlaikā), neatkarīgi, ar atgriešanos vai uz visiem laikiem, cilvēks nezaudē savu individualitāti, savu Būtību, savu enerģētisko apvalku, savu, ja var tā teikt, ugunīgo miesu.

33.     Beidzamajā aiziešanā Vidžl-Telpā cilvēks, tā vai savādāk, būs spiests izpaust sevi Augstākajās Pasaulēs, tiešāk, Ugunīgajā Pasaulē, kura bezgalēja, patiesi. Tas būs Sadarbības akts ar Vienoto Esošo.

34.   Nevajag saprast Augstāko Esošo kā Absolūtu Viņš nav Absolūts, bet ir Pilnība. "Pilnība" nozīmē esošs "blakus" ar Virsotni, blakus, bet ne Viņā. Absolūta nav visā tajā, kas aprakstīts ar izpratnēm Nirvāna vai Vidžl-Telpa. Šeit, starp citu, mēs izskatām enerģijas jautājumu, bet ne absolutizāciju.

35.     Tieši, enerģijas izplūšana no cilvēka, viņa paša enerģijas atbrīvošana, ļauj viņam saprast kaut ko; un jo augstāka, blīvāka un intensīvāka šī izplūšana, jo dziļāka un plašāka saprašana. Tajā cēlonis un pamats cilvēciskajām iespējām un spējām, tajā skaitā arī neordinārajām. Un ja enerģijas izplūšana nodrošinās ar uzmanību, tad saprašana kļūs rezultāts uztverei.

Pie sakoncentrētas uzmanības pastiprinās enerģijas izplūšana, bet pie līdzenas, vienmērīgas, ritmiskas izplūšanas notiek Būtību apmaiņa, enerģiju "pārsūknēšana": viens enerģijas veids iztek, cits pietek. Pie sakoncentrētas pietekošās enerģijas uztveres nodrošinās saprašana, kura ir arpussajutu uztvere. Tāpēc Dhiāna (meditācija) ir augstākais jogu vingrinājums.

36.   Jebkāda enerģija nesaraujami saistīta ar Informāciju, caur informatīvi-Enerģētisko lauku; viss iziet caur visu. Tādā veidā, uztverot pietekošo enerģiju, cilvēks uztver Informāciju, tēlu veidā: redzes, skaņas, ožas, taustes un pat garšas; sajūtu, iespaidu, priekšstatu un iztēles veidos, kā pēc etalona, pēc Informācijas hologrāfiskā koda klišejas.

Zinot šos likumus, zinām Pasaule mūsu Domas radošās darbības rezultāts, un viss, kas notiek Pasaulē mūsu domāšanas rezultāts.

37.   Domāšana notiek Laika substances līmenī. Tāpēc ka domāšana ir hologrāfēšana visos Laika Punktos reizē. Tāpēc Doma mirklīga, tas ir viņai neeksistē attālumi vai kaut kāds ilgums. Doma ienes korektīvu informācijasenerģētiskajā laukā, kurš savukārt ietekmē materiālos procesus.

Bez tam, Doma iztek no Laika Punkta Nākotne, savienojas ar pārējām Manu pakāpēm un transmutējas Gaismā un ieiet Laika Punktā Tagadne. Protams to jāskata saistībā ar informācijas-enerģētisko lauku un Informācijas hologrāfisko kodu realizācijas plūsmas Kustībā, Santanā un Asantanā.

38.   Tādā veidā, Pasaules Forma un vispār jebkura forma Pasaulē sastāv kopumā un pilnīgi no Siltuma un Gaismas. Atšķiram taču mēs priekšmetus pateicoties mūsu Apziņas Tinktūrai: j o paplašinātākaApziņas Tinktūra, j o plašāks mūsu redzējuma diapazons, un jo paplašinātāka mūsu saprašana. Tinktūra paplašinās ar meditācijas praksi, sakoncentrētu pārdomāšanu un intraspektīvu iegremdēšanos sevī.

nodaļa

1. Cilvēks trīscentru radījums: muguras smadzenes nodrošina ar enerģiju, sauktuApziņa; galvas smadzeņu kreisā puslode pārzina sapratni, precīzāk sakot, tā izzināšanu, kas atrodas atmiņā un tā, kas uztveras tieši tekošajā uzmanības momentā. Šī izzināšana notiek modelēšanas, salīdzināšanas, izspriešanas ceļā, kas saucas Spriestspēja; galvas smadzeņu labā puslode nodrošina uztveri, pārzina jūtu darbu un īsteno atcerēšanos. Tādi cilvēciskās esības trīs centri. Bet ir vēl ceturtais centrs, izstrādājošs enerģiju, sauktu Doma. Šis centrs ir Logoss, Esamības Sfēra, kura apkārtnes centrs visur, pašai apkārtnei nav robežu. Šī enerģija, Doma, nodrošina sakarus trīs cilvēciskās esības centriem muguras smadzenēm (Apziņa), kreisajai puslodei (Spriestspēja) un labajai puslodei (Saprāts) savstarpēji cilvēkā un cilvēkam ar Pasauli.

1.    Telpiskā Uguns klātesoša visur. Viņa dod enerģiju Matērijai. Cilvēka prāts savā darbībā neiztiek bez Uguns. Augstākais Uguns pielietojums ar prātu cilvēciskās esības iekšienē ir iztēle. Iztēle pamats un avots cilvēka spējām. Cik izsmalcinātāka un spilgtāka iztēle, tik padziļinātākas, izsmalcinātākas un plašākas cilvēka spējas. Bet attīsta iztēli prāta spējas. Izveidojas it kā noslēgts aplis, kuram nav robežu, jo no Apziņas darbības atkarīgas spējas prātam, tajā skaitā arī iztēlei.

2.  Iztēle prāta Prieks, bet nevajag aizmirst, ka šis Prieku rada pats prāts.

3.   Iztēle prāta Saule, un kad viņa uzlec, Domas saturs izrādās ģeniāls šedevrs. Bet kā Saule ar sevi neaprij Kosmosu, tā arī iztēle nedrīkst ar sevi aprīt prātu. Nevajag aizmirst, iztēle prāta radījums, līdzīgi kā Saule Kosmosa radījums. Iztēle apgaismo prātu, dara skaidru viņa Domu. Kā Saule sasilda visu zem debesjuma dzīvojošo un ar saviem stariem dāvā dzīvību radošu spēku radībām, tā arī iztēle darbojas prāta Kosmosā. Bet kā Saules staru karstums var pārvērst pelnos, kad vēsums savlaicīgi neaprasina Dzīves radības ar valgmi, tā arī neapturama iztēle var izsausēt prātu, ja spriestspēja savlaicīgi neatdzesēs saprašanu un viņas jūtīgumu.

4.   Iztēle prāta Saule, bet kā Saule pakļaujas Kosmosa likumiem, tā arī iztēlei jāpakļaujas prāta likumiem.

Ir ļaudis, kuri var saprast, bet spriest nav iemācīti. Viņi, patiesībā, nesaprot, bet ņem ticībā visu, kas viņiem izskatās pārliecinošs. Un nelaime, ja viņu iztēle saplūst ar viņu ticību. Tad viņu prāts piepildās tēliem, spilgtiem un kontrastainiem, praktiski neatšķiramiem no īstenības, un viss, kas uzrodas viņu prātā nokaitētās iztēles Gaismā, viņiem izskatās kā acīmredzams fakts. Neapvaldītas jūtas, atrasdamās prātu aizdedzinošas iztēles varā, pienes sajūtas, uztveramas izsausētajam prātam kā reālu īstenību.

5.     Iztēle spējīga radīt ilūziju, līdzīgi tam, kā Saule svelmainā dienā tuksnesī rada mirāžas. Tikai mirāža ir īstenības atspulgs, bet ilūzija ir atspulgs ticībai.

6.  Protams, ļaudīm, apveltītiem ar tik varenu iztēli, piemīt arī tikpat varena garīgā enerģija: viņi pieder pie Ugunīgās Stihijas. Viņiem ārkārtīgi nepieciešami prast pakļaut savu iztēli prāta likumiem.

Prāta likumi ir Apziņa, Spriestspēja, Saprāts un Doma. Par šī likuma izpildorgāniem kalpo jūtas. Kāds likums, tāds arī viņa izpildījums. Tādēļ likumu nepieciešams nenogurstoši pilnveidot.

7.     Jāsaprot: iztēle, priekšstats, iespaids un sajūta savā būtībā ir četras Tantras Matērijas Pamata Sutras. Kādas jūtu Sutras, tāda arī prāta Matērija. Matērija nedroša, ja Sutras sliktas.

8.  Apziņa kontrolē iztēli. Ja iztēle patvarīgi uzbudinās, tad tas liecina par ļoti zemu Apziņas līmeni un ir apliecinājums trakojošai neziņai.

Spriestspēja nosaka priekšstatu. Ja priekšstats atrodas bezdarbībā, tad tas liecina par spriestspējas slinkumu, nevarīgumu un maldīgumu.

Saprāts ietekmē iespaidu. Ja iespaids viegli ierosina jūtas, eksaltē viņas, tad tas liecina par saprāta neaudzinātību, par tumsonību viņu vajag izglītot ar sirds zināšanām un gudrību, nostiprināt ar spriestspēju.

Doma koriģē sajūtas. Bet ja sajūtas neaprakstāmas, tad tas liecina par to, ka prāts atslēdzies no Domas.

Bet kā lielākie valda mazākos, tā arī mazākie valda pār ziņām un iesniedz viņas lielākajiem, izglītojot viņus, barojot viņus un uzaudzinot viņus, kā šķiet, savam labumam. Tādēļ atbilstību harmonijai jābūt jebkurā attīstībā.

Lielākie attīsta mazākos. Mazākie iesniedz ziņas lielākajiem, atbilstoši savai izglītībai. Bet lai aizietu aiz redzamā sliekšņa, nepieciešams šos četrus mazākos (iztēli, priekšstatu, iespaidu un sajūtu) saliedēt vienotā substancē un izdalīt no viņas šo mazāko smalkos ķermeņus, atbilstoši uzmanības pakāpei. Mazāko smalkie ķermeņi iesniegs lielākajiem smalkākas ziņas.

Dabiska uztvere (ne slima) vienmēr sākas no sajūtas un beidzas ar iztēli, bet ne otrādi. Pieņemsim, ja cilvēks ieraudzījis priekšmetu ātrāk, nekā sajutis viņa krāsu, formu un apgaismojuma pakāpi, tad tas liecinās par viņa iztēles iziešanu ārpus kontroles, nepaklausību.

Tāpat pirms uztveršanas vienmēr stājas uzmanība. Pieņemsim, ja cilvēks uztvēris priekšmetu agrāk, pirms vērsis uz viņu savu uzmanību, tad tas liecinās par šī priekšmeta dzimšanu no nepaklausīgās iztēles ticībā; Īstenībā šī priekšmeta nav. Viņš var būt tikai ticībā, iztēles apmirdzētajā, un informācijas-enerģētiskajā laukā, atbilstoši. Līdzīgā veidā var rīkoties atmiņa iztēles Uguns Gaismā.

Pieņemsim, j a cilvēks pēkšņi izdzirdējis balsi vai ieraudzījis seju telpā, tad tas liecina par viņa energoietilpīgās iztēles darbu, viņš taču nesaņēma no ārienes nekādus iepriekšējus signālus, kuriem būtu bijis jāvirza viņa uzmanību un jāsagatavo uztvere.

Parasts piemērs: pēc zibens uzliesmojuma atskan pērkons; vai, lai iekristu bedrē, vajag pieiet pie viņas; vai, lai lidotu pa gaisu vai staigātu pa ūdeni to vajag vispirms iemācīties; vai, kad cilvēks vēršas pie cilvēka, viņi abi jūt cits citu tādā vai savādākā veidā caur jūtu orgāniem. Protams, eksistē pēkšņas parādības. Viņas tā vai savādāk satriec ar savu pēkšņumu, bet vienmēr pēc sevis atstāj fiziskas pēdas, kuras var izpētīt.

Saprātīga būtne, un vēl jo vairāk augsti garīga, izpauž sevi vispirms jau ar kādu tur mērķi. Mērķis šis pietiekami nozīmīgs, katrā ziņā viņai. Izpauž sevi viņš vai viņa, brīdinot par vizīti ar paņēmienu nesaturošu sevī stresus un eksaltāciju. Un neizpaudīs sevi līdz laikam, kamēr viņu nepieņems sirdī savā. Bet ja izpauž sevi negaidīti, tad atstāj apliecinājumu, kuru var uzklausīt, kuru var uztvert, kuru var izmantot labumam vai kaitējumam. Visā pastāv samērojama likumsakarība, jēgas pilna. Ja tāda nesaskatās, tad ilūzijas klātesamība acīmredzama. Ilūzijas var būt jebkurai personībai, kamēr viņas Būtība prombūtnē. Tā psihoze, izraisīta ar Apziņas bojājumu. Psihoze var būt spontāna, individuāla vai kolektīva, no reakcijas uz vienu kairinātāju pēc līdzīgas tumsonības īpašības. Psihoze var būt apzināta, gribēta, kā narkotiska nepieciešamība, atkal tomēr pēc līdzīgas tumsonības īpašības.

9.     Lai izvairītos no ilūzijas un īsteni pilnveidotos, nepieciešams sistemātiski veikt darbuApziņas, Spriestspējas, Saprāta un Domas uzlabošanai ar iztēles, priekšstata, iespaida un sajūtas iedarbināšanu caur uzmanību un uztveri.

10.  Kad ar Domas Uguni savienojas kosmiskais stars, tad arī sākas apgaismība. Kosmiskais stars darbojas kā detonators, uzspridzinošais faktors: kosmiskajam staram trāpot smadzenēs, Domas saprindzinātās, notiek uzliesmojums, Domu aizdedzinošs: smadzenes sāk it kā luminiscēt, Doma no savas iekšpuses iemirdzas Gaismā. Kustībā esošā sprieguma, vibrācijas un ritma iedarbībā Domai (viņi rodas ar informatīvo saturu, smadzeņu ievadītu Domā), aizdedzinātai no savas iekšpuses ar kosmisko staru, smadzeņu audi cilvēkam sāk transmutēt, Apziņa paplašinās, tas ir smadzenes kā tecējuma uztveršanas aparāts augstākajām enerģijām

-    Apziņai, Domai un Psihiskai Enerģijai, un Informācijai viņās, kļūst pilnīgākas, izsmalcinātākas, spējīgākas uztvert šīs enerģijas un Informāciju viņās, ejošu cauri smadzenēm.

Tas notiek mirklīgi, tas ir smadzeņu evolūcijas procesu palaišana īstenojas mirklīgi kosmiskā stara uztveršanas momentā.

11.        Uztveres priekšā vienmēr stājas uzmanība

-       sakoncentrēšanās uz Domas tecējumu un uz viņas informatīvo saturu. Tieši Doma nosaka smadzeņu audu transmutāciju; Domas informatīvais saturs, ievadīts viņas kustībā ar smadzenēm, nosaka cilvēka Evolūcijas virzienu, koriģē viņa kosmisko novietojumu. Kosmiskais stars

-    paātrinātājs šiem procesiem.

12.   Apgaismības pakāpe atkarīga no Domas kustības sprieguma, vibrācijas un ritma un, atbilstoši, no Apziņas koncentrētības uz Domas informatīvo saturu pakāpes.

13.  Smadzeņu transmutācijas periodā notiek fizisko audu savienošana ar Gara Ķermeņa struktūrām. Tas ļauj pie noteiktām darbībām apgaismot Būtnes atmiņu.

14.  Smadzeņu fizisko audu savienošana ar Gara Ķermeņa struktūrām notiek mirklīgi Domas aizdedzināšanas momentā ar kosmisko staru. Iestājas apgaismība, bet pirms viņas apskaidrība ar mirklīgu uzliesmojumu attīra Apziņu. Apskaidrība mirklīga, apgaismība ilgstošāks process: no dažām minūtēm līdz dažiem gadiem. Bet viss, kas tiks apgūts apgaismības periodā, smadzenēs uztvērās apskaidrības momentā.

15.  Kā jau tika teikts, Gaismas uzliesmojums apskaidro prātu, kad Apziņas Uguns savienojas ar Domas Uguni. Šajā momentā tad arī iekļūst smadzenēs kosmiskais stars, atbilstošs Apziņai un Domai un viņu saturam, kā kosmiskā palīdzība apgaismībai. Līdzīgais pievelkas. Tāpēc kosmiskais stars (ar Domas saturam atbilstošu kvalitāti) Telpas sūtīts uz Domas spietošanas avotu.

16.  Protams, Apziņas Uguns un Domas Uguns brīvprātīgi nesavienosies vajadzīga dzirkstele. Bet dzirksteli izsauc kosmiskais stars. Un cik saspringtāki Apziņa un Doma, tik apskaidrība aptver lielāku prāta kosmosa telpu. Bet kosmiskais stars nav vienīgais līdzeklis apskaidrības sasniegšanai, jo vairāk ne vienmēr viņš var caururbt saindētos zemes atmosfēras slāņus.

17.     Savienot Apziņas un Domas Ugunis var pēkšņi atbrīvojot Uguni no jebkuras fiziskā ķermeņa enerģijas. Pieņemsim, ar Psihiskās Enerģijas uzliesmojumu (izlādēšanos) vai viņas līdzinieces A-enerģijas, sauktas par Kundalīnu, izlādēšanos, vai tādu enerģiju kā sajūta, iespaids, priekšstats un iztēle izlādēšanos. Kaut arī četras pēdējās enerģijas formas Domas darinātas, pie atbilstošas viņu audzināšanas ar prātu, viņas var iegūt savējo Apziņu, sekojošu galvenajai un nepretrunīgu galvenajai. Tas ir viņas var būt paklausīgas Apziņai un veiks izlādēšanos (Uguns atbrīvošanu no sevis) pēc pirmā Apziņas pieprasījuma, tieši tad, kad Apziņas Uguns ar Domas Uguni savienošanu prāts uzskatīs par iespējamu.

Protams, jebkura no šīm metodēm maznoderīga zemajos indīgajos atmosfēras slāņos vajadzīgi augstumi, kur enerģijas tīras un Uguns līdzena, kur Prāna savieno askētu ar Dabu.

nodaļa

1.   Informācijas-enerģētiskais lauks Pasaulei ir Kosmosa Saprāts. Viņi trīs pēc Pasauļu skaita. Kosmiskais Saprāts tas Dievs Dabai. Telpiskā Uguns ir Augstākais Saprāts tā Radīšanas Dvēsele. Viņai tāpat ir trīs izpausmes sfēras. Viņu sauc par Alfu un Omegu Esamībai, bet atšķirīgos Matērijas evolucionārajos līmeņos Viņa izpaužas kā noteicošais faktors dažādām viņas enerģijas īpašībām.

2.    Saplūstot ar Dabas Dievu, pieiesim pie Radīšanas Dvēseles.

3.    Izņemot Kosmisko Saprātu un Augstāko Saprātu ir vēl Pirmsmūžīgais Gars. Šie Trīs ir trīs formas vai principi Uguns izpausmei Matērijā. Ja Kosmiskais Saprāts gūst Kustību Matērijas ārējā telpā, tad Pirmsmūžīgais Gars dabūjas viņas iekšējā telpā, bet Radīšanas Dvēsele pāriet no vienas Matērijas telpas citā. Šī Uguns visuresoša un ir Mahadeviangirasoms, tas ir Viņa apvieno Kosmisko Saprātu ar Pirmsmūžīgo Garu un izpaužoties viņos pati ar sevi, vienlaicīgi izpaužas ar viņiem sevī. Tādēļ Viņa Alfa un Omega Esamībai un Pasaulesēkai viņā.

1. Turpināsim Ilūzijas rašanās un attīstības izpēti.

Pasaule iluzora pēc Piedāvājuma, bet ne pēc formas.

Pasaules Formu sastāda enerģijas, Matērijas pastāvīgi izstrādātas no sevis, viņai ievadot Uguni Kustībā.

2.   Uguns ir mūžīgā enerģija Garam un Viņa ir Gars, un ir Matērijai kā darbošanās tīrības etalons. Tādā veidā, Gara Uguns ir mūžīgā, nemainīgā un pastāvīgā forma Pasaulēm. Viņa reāla, kā reāla viņas radītā forma Pasaulēm.

3.    Enerģijas, Matērijas izstrādātās pastāvīgi, kļūst par mūžīgo Tantru, Pamatu Matērijai. Pamatu viņas pastāvēšanai un attīstībai.

4.  Matērija atdarina Garu, tas ir izstrādā savas enerģijas, izmantojot tam Gara Uguni. Tā sasniedz viņa mūžīgu pastāvēšanu. Bet viņa nosacīta, jo enerģijas, Matērijas izstrādātās pašas dzīlēs, kaut arī izstrādājas mūžīgi, taču viegli izmaināmas kvalitatīvi, bet tātad arī novēršamas. Piemēram, paskatīsimies uz priekšstatu, kā uz materiālas enerģijas veidu viņš nepastāvīgs, tas ir viņš var pārdzīvot pārmaiņas un var sagrūt, ja viņa kustībai pretī un caur viņu iziet augstākas enerģijas varena kustība.

Tāpēc Matērija izstrādā masu visiespējamo veidu enerģijas, bet visas viņas var izzust, ja Uguns Kustība Garam, ievadītam Kustībā caur Matēriju, izies cauri Matērijas enerģijas kustībai.

Tad arī pati Matērija izzudīs, un viņa izzūd mūžīgi, kā reāla īstenība, bet arī paliek vienmēr kā mūžīgas Atmiņas veidā sevi apcerošam Garam savā Ugunī, ar kura spēku Gars atražo Matēriju visos sīkumos tā, ka Matērijas dzīvība nemazinās un nepārtraucas.

Piemēram tam var kalpot iegremdēšanās Vidžl-Telpā,

Nirvānā, tas ir, patiesībā, Gara Telpā.

5.    Par cik Forma Pasaulēm ir Gara Uguns, un Viņa mūžīga, tad arī Pasauļu Forma mūžīga, Matērijas mūžīguma spēkā. Bet viņas enerģijas, izstrādātās viņas dzīlēs, sastāda Matērijas Pamatu un pastāvēšanas formu viņā atsevišķām Pasaulēm.

Tādā veidā, Forma Pasaulēm (kopējā) un Forma Pasaulei (atsevišķā) reālas. Bet Pasauļu dzīves piedāvājums iluzors.

6.   Konkrēti ņemtas Pasaules piedāvājums ir viņas saturs (Vārds), tas ir tas, kas nes sevī Matērijas enerģijas tieši, Informāciju. Informāciju rada Pasaule viņas iekšpusē ar viņas pašas pašsaprašanu, kuras pamatā liekas Uzmanība un sevis Uztvere, bet pēc tam jau sevis pašas sajūta, iespaids, priekšstats un iztēlošanās, kuri arī nosaka Pasaules pašsaprašanu, viņas iekšējo Informāciju.

Pasaule, atbilstoši savai iekšējai Informācijai, attīsta savu saturu jau esošajā mūžīgajā formā. Tā viņas dzīve, iespiedusies viņas Atmiņā, viņas Telpā ar hologrāfisko informācijas kodu, esošam Ģenētikas likumam, atspoguļojošamies Matērijā gēnu fiziskajos salikumos.

Attīstošais Pasauļu vai atsevišķas Pasaules Saturs arī ir viņas Piedāvājums pašai sev un Formai, kurā šis Saturs attīstās.

7.  Piedāvājums iluzors, tāpēc ka Uzmanība un Uztvere ne vienmēr vienādi lielas, nerunājot jau par viņu pastāvīgumu un vienlīdzīgumu Telpā un Pasaules Laikā. Šīs enerģijas nodevīgas, bet bez tam, apveltītas ar īpašību "vienu otrā" un ne tikai "pašas sevi" citu citā. No šejienes nosacītība sajūtas, iespaida, priekšstata un iztēles reālajam piedāvājumam. Tādā veidā, Informācija Pasaulei iluzora, atkal tomēr pēc Piedāvājuma, bet ne pēc Formas.

8.    Forma vienmēr nemainīga tā enerģētiskais lauks Matērijai. Viņš nav iluzorisks. Iluzorisks Matērijas informācijas lauks.

Bez tam, attīstošais Pasaules Saturs, dabiskās atlases ceļā noved līdz attīstībai pašu Pasauli, ievada Pasauli Evolūcijā.

Tas agri vai vēlu noved pie Formas izmaiņu vai nomaiņas pieprasījuma. Bet Forma viena un neaizstājama. Saturs Formā nomaināms.

Tad Saturam neatliek nekas cits, kā tikai pāriet Formā, saplūst ar viņu, izšķīst viņā, kļūt viņai. Priekš tā Saturam nepieciešams izmainīties pašam, pasmalcinoties līdz Formas stāvoklim, tas ir Pasaules Matērija šajā gadījumā, pasmalcinoties, pārvēršas tīrā Garā, kļūst Gars un paliek Atmiņā, Gara Telpā kā Pagājības Ilūzija, kura tāpat mūžīga, kā arī Gars mūžīgs. Tādā veidā, Pasaule iluzora, Gars nav iluzors reāli.

9.      Ilūzija atdzīvojas Gara Ugunī, kā viņa Atmiņa, sablīvējas līdz materiālam stāvoklim, nogulsnējas un… sagrūst, attīstoties līdz Gara stāvoklim, tas ir no jauna pārvēršas Gara Ugunī, kurš ir Viņš.

10.    Ilūzijas nosēdmateriāli izpauž sevi jūtās, kā skumjas pēc zaudētas brīvības. Šīs skumjas, ievadītas Gara kustībā kā Ilūzijas nogulummateriālu otrreizēja izpausme, koncentrējas vienā vietā ar aizraujošas Apziņas Kustības spēku, un sadedzinās tur ar Gara Uguni. Tā no jauna gūstas Gara brīvība, bet jau Matērijas dzīlēs, kura mūžīga Gara Atmiņā kā pagājība.

Šo aktu uz Zemes var veikt katrs cilvēks: tas, kas pie tā izpaužas, sanskritā saucas Samadhi.

Samadhi var atšķirt pēc apskaidrības pakāpēm. Jebkura apskaidrība ir Samadhi izpausme izpausme Gara Ugunij. Jebkura Samadhi izpausme ir Gara Uguns Kustības izpausme

caur Matērijas enerģiju kustībām, dažādās klātesamības kombinācijās, pie dažādas materiālo līmeņu uguņu salikumu iedarbināšanas.

nodaļa

1. Paliek atklāts jautājums: kas ir Uguns un kas ir Gars?

Uguns izpaužas un ir Gara apziņa, izplatījusies uz visiem

trim Esamības plāniem, un viņu caurstrāvojoša, izskaidrojoša sevi Garā. Uguns ir sava izskaidrojuma apliecinājuma ziņa: un šī Apziņa ir Meklējošā Gara Meklētais ar Meklējuma starpniecību, kā Kustība, rosinošās vienlaicīgi no Uguns un Gara viņos pašos, bet iegūstas viņiem Matērijas dzīlēs, kā sasniegšanas līdzeklī vai kā Kustības vidē.

Un pēc tam kā Kustība Uguns un Gara iegūta Matērijā, šie Trīs, ar savas Kustības spēku, apvienojas un kļūst par Vienotu Esošo Mūžībā. Tas ir Gara, Uguns un Kustības Kopmeklējums iegūst "kopmeklēšanas produkta simboliskā tēla zīmi" Matērijas izskatā un, savienojoties savā starpā viņā un ar viņu, pārvēršas Vienotā Esošā, kurš arī ir "kopmeklēšanas produkts Triju sintēzes un analīzes pieredzē".

Tādā veidā, Matērija ir vien zīme, tas ir Ilūzija, Uguns un Gara dzemdināta viņu Kustībā.

Es sacīju, ka Kustība viņiem iegūstas Matērijā, bet neteicu un nesacīšu, ka Kustība viņu radīta Matērijā, jo Matērija Uguns un Gara Kustībā, bet ne otrādi: Kustība rodas Ugunī un Garā līdz Matērijas viņu Ilūzijas radīšanai ar viņiem.

2.   Gars ir tas, kurš Meklētājs; Uguns priekš Augstākā Meklējamais; Kustība no viņiem un viņos Meklēšana: viņu sadarbība citam citā ir viņu Kopmeklēšana, bet Matērija ir Zīme Kopmeklēšanas Produkta simboliskajam tēlam. Pašu Kopmeklēšanas Produktu mēs pagaidām vēl nezinām, kaut arī apzīmējam Viņu ar vārdu Skaistums.

3.  Uz zemes dzīvojošais cilvēks neapjauš pilnīgu Gara Telpas, Uguns un Kustības samērojamību (kura ir Bezgalējība), bet var pielietot Viņu dalījumus: granulācijas, porcijas, kvantus. Praktizējot cilvēka Iespējas, Spējas un Prasmes pieaug, atbilstoši Gara granulācijas, Uguns porcijas un viņu Kustības kvanti.

Tā pakāpeniski cilvēks iegūst Kopmeklēšanas Produktu un kopā ar to pasmalcina savas miesas Matēriju, attiecīgi arī visas Pasaules Matēriju, uz visaugstākā Garīguma pusi, kurš arī ir Skaistums. Tā pakāpeniski izzūd Ilūzija, satinas Gara Atmiņā. Skaistums triumfē kā Pasaules reālā nepieciešamība.

Tāpēc vēl senatnē tika teikts: viena tīra Dvēsele Dieva priekšā dārgāka par veselu Pasauli, jo tīra Dvēsele glābj Pasauli, tikmēr kā Pasaules Ilūzija sagrauj neskaitāmus Dvēseļu pulkus.

4.  Jāsaprot, kas tāda Dvēsele. Dvēsele Gara Ķermenis. To vajag pielikt pie izpratnes Bezgalējība. Gara Informācijas hologrāfiskais nospiedums Matērijā ir Gara Ķermenis, Viņa Dvēsele, informācijas-enerģētiskais lauks, Matērijas radīts, viņas enerģiju izstrādāšanas rezultātā, kuras nekad un nekur nevar rasties, ja viņu ražošanā nepiedalās Gara Ķermenis. Šis informācijas-enerģētiskais lauks tāpat Dvēsele, Gara Ķermenis.

5.  Dvēsele Gara Ķermenis Pasaules Gara Atmiņas Saturs;

Ilūzija Pasauļu pašu Satura Piedāvājums Garam.

Gara Ķermeni, tas ir Dvēseli, jātur tīru no Pasaules Ilūzijas. Tad Gara Atmiņa neaptumšosies ar Pasaules Ilūziju, tad Dvēsele paliks neaptumšota ar alternatīvu laicīgumu, tad arī Pasaule saglabāsies Gara Atmiņā ar viņas Uguns tīrību.

6.     Gara Ķermenis vai Dvēsele vienlaicīgi ir Forma Pasaulēm (visām) un Forma Pasaulei (katrai), kura ir Gara informācijas-enerģētiskais lauks, tas ir Viņa Uguns ir Viņa un visa Viņā esošā Dvēsele.

Šis Gara informācijas-enerģētiskais lauks ir Viņa Atmiņa, Viņa Telpa: viņš primārs un reāls, ne iluzors, un izpauž ar sevi, pārejot noteiktu koncentrācijas slieksni, Pirmējo Matēriju; viņš uzklāj uz šīs Pirmējās Matērijas hologrāfisko informācijas kodu Pasaulēm. Šis kods ir likums Pasauļu Ģenētiskajai attīstībai un Pirmējās Matērijas Tantra Pasaulēm.

7.    Pirmējā Matērija savukārt kļūst par Pasauļu Pirmo Ķermeni, kurā, vienlaicīgi ar Pasauļu Satura attīstību, sāk rasties MAIJA, Esamības Ilūzija, kā Pasauļu Piedāvājums sev un savām Formām.

Kopējā Forma visām Pasaulēm ir Dvēsele vai Gara Ķermenis. Individuālā Forma atsevišķai Pasaulei veidojas Pirmējā Matērijā ar viņas enerģijām, kuras mūžīgas un ir produkts Gara informācijas-enerģētiskā lauka mūžīgajai Kustībai Matērijā, bet tāpat produkts hologrāfiskā informācijas koda mūžīgajai Kustībai Matērijā. Šī individuālā Forma Pasaulei otrēja, bet mūžīga un reāla, ne iluzora.

8.   Ilūzija ir pašas Pasaules Informācija. Šī Informācija, kā jau tika teikts, savienojoties ar Pasaules enerģiju, veido Pasaules informācijas-enerģētisko lauku, kurš, pārejot noteiktu koncentrācijas slieksni, izpauž ar sevi Otrējo Matēriju, un uzliek uz viņas Pasaules Satura attīstības hologrāfisko informācijas kodu. Šis kods ir Ģenētikas likums Pasaules Saturam un atspoguļojas gēnu savienojumu fiziskajos salikumos. Tā, no Pasaules iekšējās Informācijas, sākas Maijas, Ilūzijas, izplatīšanās un attīstība.

Ilūzijas pilna attīstība notiek Pasaules Satura nogulummateriālos.

9.  Pasaules Saturs, ar viņas enerģijas spēku, sadalās pats sevī atsevišķās Būtībās. Šīs Būtības rada savu informācijasenerģētisko lauku Otrējā Matērijā.

10.     Katras no atsevišķajām Būtībām informācijasenerģētiskais lauks saplūst vienotā Otrējās Matērijas informācijas-enerģētiskajā laukā un, pārejot noteikta blīvuma slieksni, izveido ar sevi aiz Otrējās Matērijas Trešējo Matēriju. Šī pēdējā arī ir Ilūzijas attīstības pašai sevī pilnīgs noslēgums un priekštatās mums kā viņas nogulummateriāli, blīvās fiziskās vides un ķermeņi. Tā pilnīgā katras atsevišķas Būtības klātesamība, kā rezultāts viņas Egosam, ļaužu sauktam par Personību.

11.  Katra Būtība, Egosa apgrūtināta, aptumšo savu Garu ar blīviem Maijas pārklājiem, pārvērš viņu savā Personībā, kura norāda uz Maiju un nosauc viņu par Dievu.

Starp citu, informācijas-enerģētiskā lauka nav nevienai Būtībai, kā viņa nav arī Pasaulei, bet ir vien Laika efekts, tas ir Maija. Šis efekts izpaužas ar Laika blīvuma kustības tecējumu un ātrumu. Viss!

12.   Virspusīgi pārejot Laika efektu un iegremdējoties Laika substancē (hologrammā), mēs novēršam Maiju, tas ir mēs novēršam materiālo izplatību, no pašas apakšas līdz pašai augšai, un izejam principiāli neobjektivizējamā realitātē, sauktai Nirvāna un esošai Gara Telpai.

13.No Nirvānas, tas ir no Vidžl-Telpas, mēs varam novērot visas trīs Matērijas formas: Trešējo Matēriju un viņā fiziski planetāro Pasauli un viņā dzīvojošos; Otrējo Matēriju un viņā fluīdiski ēteriskās Pasaules, kuru iedzīvotāji dzīvo starp planetārajiem ķermeņiem; Pirmējo Matēriju un viņā Ugunīgo Pasauli, patiesi bezgalēju, kuras iedzīvotāji dzīvo aiz planetārajiem ķermeņiem, tas ir uz zvaigžņu plazmas ķermeņiem un brīvā Gara, Uguns, Gaismas un Siltuma Kustībā.

Katra no šīm trim Matērijas pastāvēšanas formām, atbilstoši arī Pasaules, pastāvošās viņās, septiņdaļīgas. Tas ir Blīvā Pasaule, izveidota uz planetārajiem ķermeņiem, septiņdaļīga: katrai planētai ir savi septiņi ķermeņi, no blīvā līdz pašam smalkākajam; fluīdiski ēteriskajai Pasaulei, starpplanētu, ir savs septiņdaļīgais dalījums Sfērās (telpiskās struktūrās) Būtību pastāvēšanai; tāpat arī Ugunīgajai Pasaulei ir ugunīgais septiņdaļīgums.

14.    Cilvēka Garam ir savi septiņi Monādes ķermeņiapvalki, kuru iekšpusē tad arī veidojas Avots Garīgajai Dzīvei, kura arī ir Gars.

15. Monādei, savukārt, ir septiņi apvalki-apgabali orgāni Gara Uguns transmutācijai materiālās, psihiskās un garīgās enerģijās.

16.  Katrs no Monādes ķermeņiem-apvalkiem, pie Gara un Uguns dalīšanās, var apmeklēt noteiktu planetāro ķermeni vai Smalkās Pasaules Sfēru, pie attiecīga Monādes apgabala iedarbināšanas materiālo enerģiju transmutēšanai Gara Ugunī.

Gara Uguns ir vienīgais pavadonis citās vidēs.

Informācija iegremdējas Laika substancē. Informācija ir brīvā Kustība cilvēciskajam Garam, viņa Gara Ugunij, Gaismai, Siltumam un Tinktūrai, Gara radītiem no Uguns. Gara Atmiņa, tas ir viņa Telpa un viss, kas šajā telpā fiksēts ar hologrāfisko informācijas kodu, tāpat ir Informācija.

Bez tam, šī Informācija tieši saistīta ar Pasaules Informāciju un Visvienotā Gara Informāciju. Šī sasaite īstenojas ar Telpisko Uguni (Radīšanas Dvēseli).

Virzīta pāriešana no vienas Pasaules otrā īstenojas caur Laika substanci.

nodaļa

1.   Līdz šim vēl nebija pateikts, kas tas tāds Gars. Tas ir tika teikts, ka gars ir visaugstākā enerģija, bet pie tā nepaskaidrojās, ka cilvēks tāpat ir kosmiska plūsma spietojošai enerģijai, un netika pateikts, ka ja Dievs ir kosmiska Amatpersona, pie kam nomaināma, tad Gars ir prerogatīva, izslēdzoša jebkādu alternatīvu. Gars ir daudzpusīga Apziņas apzināšanās par savu radošās Domas un jebkuras dzīves Dzīvības monopolu.

2.   Atmans-Koščams vai Monāde ar viņas apgabaliemapvalkiem, kuru iekšpusē izvietojas čakrami, ugunīgie riteņi, caur kuru vidučiem iziet Sudrabainais Pavediens, ir Visvienīgā Pirmsmūžīgā Gara hologrāfisks attēls Pirmējā Matērijā.

Šis attēls ir un paliek hologrāfiskais kods Pasauļu attīstībai tā Primāra un vienīgā Gara Informācija, kura uzlikta Pirmējai Matērijai. Tas Mūžīgais hologrāfiskais informācijas kods Pirmsmūžīgajam Garam, kuru kristieši sauc par Kunga Ķermeni.

Bet nevajag domāt, ka reiz j au hologrāfiskais kods, tad kaut kas sastindzis, miris; tieši pretēji, kamēr mēs lasām šīs rindas, Gara Ķermeņa hologrāfiskajās struktūrās rodas mums pagaidām neiedomājamas enerģijas, paredzētas varbūt Superjaunu Galaktiku formēšanai kosmosā, un plānojas Jauna Cilvēka radīšanas nodoma realizācija. Hologrāfiskais kods pastāvīgi atrodas Kustībā, ar prātu neaptveramā. Lai saprastu procesus Gara Ķermenī, nepieciešams ievadīt savu Apziņu Gara Ķermeņa Kustībā.

3. Monādi var simboliski nosaukt par enerģētisku kapsulu, aizpildītu ar Informāciju un Uguni, sastādošām cilvēcisko Būtību.

Monādes iekšpusē cilvēciskā Gara Ugunīgais Grauds, atrodas snaudošā stāvoklī. Viņu vajag atmodināt, precīzāk sakot cilvēku vajag pamodināt viņa Gara Ugunīgā Grauda darbībai.

4.    Sakopojot sava organisma enerģijas no visām trim Matērijas formām, jāvirza viņas uz iekšu, pie mugurkaula centrālās ass, vienā punktā pie kakla pamatnes. Tā nonāksim pie Sudrabainā Pavediena, no kura arī notiek Gara Ugunīgā Grauda atmodināšana.

5.     Sušumna iedegsies ar baltu-sudrabainu Uguni. Tā Pirmēja Uguns un ir Meklētājs, par kuru jau runāts. Par Meklējamo tad šajā gadījumā būs Monāde (AtmansKoščams, apvalki, tas ir hologrāfiskie apgabali, kuros enerģijas iegūst īpašu kustības veidu). Bet par Meklēšanu mums kļūs Gara Kustība no apakšas augšup caur Sušumnu (Uguns struktūra vertikāla) un radiāli, no Sušumnas, Monādes apgabalos, un pašu apgabalu Kustība, īpašā veidā. Tā Monādes hologrāfiskais lauks ieies Kustībā caur visu Matērijas enerģiju kustībām un caur pašu Matēriju. Šajā Kustībā Gara Ugunīgais Grauds savienosies ar viņa hologrāfisko informācijas kodu un attīstīsies Augstā Gara Būtībā. Protams, ja šim aktam Apziņa attīrīta un ķermenis svēts.

Tāds Pirmsmūžīgais Gars Dzīvs, un Viņš ar mums.

1.Es teicu, ka Uguns ir Gara Apziņa, un Apziņa ir Meklējamais. Gara informācijas koda hologrāfiskie apgabali arī ir Apziņa, dzīles kurai Uguns. Šai Apziņai, Meklējamajam, ir trīs pakāpes:

1)  Hologrāfiskais kods, uzliktais uz Trešējās Matērijas, ir viņas enerģiju ražotājs, kuras ir trešējā Uguns, kā ārējā trešdaļa sastādoša Vienoto Uguni; Trešējā Uguns mums saprotama kā uz āru virzīta Apziņa, viņu vajag virzīt uz iekšu, Otrējā Matērijā.

2)  Hologrāfiskais kods, uzliktais uz Otrējās Matērijas, ir viņas enerģiju ražotājs, kuras ir otrējā Uguns (Vienotās Uguns otra sastāvdaļa), ir uz iekšu virzītaApziņa, spīdoša, gaismu nesoša, gaismjūtīga; viņu vajag organizēt tā, lai caur viņu ārējā Apziņa tiektos pie dziļākās, tas ir otrais Apziņas līmenis jāprot ievadīt Darbībā.

3) Hologrāfiskais kods, uzliktais uz Pirmējās Matērijas, ir viņas enerģiju ražotājs, kuras ir pirmējā Uguns, kā dziļās Vienotās Uguns pirmā atejošā radiācija. Šī pirmējā Uguns saprotama kā Apziņa, virzīta uz dziļuma Vienoto Uguni. Tas mūsu un Pirmsmūžīgā Gara Apziņas pirmais līmenis.

2.    Visi trīs Apziņas līmeņi ir mūsu Meklējamais un Gara Meklējamais. Pats Gars slēpts pirmā Apziņas līmeņa dzīlēs un mūžīgi rada, saglabā un atdzīvina Savu hologrāfisko informācijas kodu Sevis atdzīvināšanai. Un šis Pirmsmūžīgais Gars ir Pirmsmūžīgā Uguns, Bezgalēja, Vispārēji izplatošās visās Telpās. Un Viņš ir Zināšanas absolūtās, principiāli neobjektivizējams, un mums saprotams kā Apziņas nulles līmenis.

3.     Pirmsmūžīgā Gara granulācija izvietojas Sušumnā viņa ir Uguns Kustības Kanāls un ir Lineārais Paātrinātājs

Iespējām; Sušumna ir Vārti no visiem Vārtiem un uz visiem Vārtiem. Caur šiem Vārtiem, fiziskiem ķermeņiem nestaigājamiem, mēs izejam Vidžl-Telpā vai Nirvānā.

4.   Kad mēs izejam Laika substancē Meditācijai, tad tas būs izgājiens Nirvānā, bet ja ar mērķi veikt tiešu darbību caur Laika substanci kaut kādā nebūt telpā, tad tā iziešana Vidžl-Telpā.

5. Pirmējā Matērijā atlikts Gara hologrāfiskais informācijas kods. Šis kods ir Monāde. Kad kods ievadīts Kustībā kā Uguns, tad viņš īstenībā priekšstatās tāda.

Bet šī pirmējā Uguns, tas ir enerģija hologrāfiskā informācijas koda palaišanai Kustībā, atrodas Sušumnā, un lai iekvēlinātu Monādi, viņu nepieciešams izvadīt Monādes apvalkos, tad kods atdzīvosies un ieskanēsies, un mēs viņu sapratīsim kā sevi.

6.    Šī pirmējā Uguns ir vienlaicīgi gan Meklētājs, gan Meklējamais, jo izplatoties Pirmējā Matērijā, viņa virzīta pie Pirmsmūžīgā Gara, un, esot otrējā un trešējā Uguņu Avots, virzīta pie viņām, iziet caur viņām un no jauna atgriežas pie sava Avota, pie Pirmsmūžīgā Gara.

Šī pirmējā Uguns ir Meklētājs, tāpēc ka savieno visus Apziņas līmeņus ar Garu; Gars darbojas caur viņu un mēs caur viņu atnākam pie Gara. Šī pirmējā Uguns ir Gara Ķermenis, Viņa Dvēsele, Viņa Asinis, Viņa Substance, un šīs Uguns dzīlēs dzīvo Gars.

Šī pirmējā Uguns ir Meklējamais, tāpēc ka cilvēciskajam Garam, pirms iegūt savu Būtību, nākas iegremdēties viņā, caurejot Maijas pārklājus. Tas sasniedzams ar Gara dievišķīgu koncentrēšanos Maijas dzīlēs. Kad cilvēciskais Gars tādā veidā sasniedz pirmējo Uguni, viņš iegūst savu, Maijā pazaudēto Brīvību.

7. Tā no Savas Radīšanas "ārpuses" Gars atgriežas Sevī, iegūstot pie tam Skaistumu un Brīvību.

Tā mūžīgi realizējas aicinājums: Kalagija! Vidžaija! Uzvara pār Laika Varu!

Un Es saku: ATNĀC ŠURP!

1.  Atgriezīsimies pie sapratnēm Pasauļu Forma (kopējā) un Pasaules Forma (atsevišķā). Tev, vajadzētu būt, kļuvis skaidrs, ka Gara Informācijas hologrāfiskais kods, uzlikts uz Pirmējās Matērijas, ir kopēja Forma visām Pasaulēm; bet enerģijas, cēlušās šajā Pirmējā Matērijā, pateicoties Gara dzīvei, tas ir pateicoties Pirmsmūžīgās Uguns spriegumam, vibrācijai un ritmam šajā Informācijas hologrāfiskajā kodā, radīja Ugunīgo Pasauli Pirmējā Matērijā. Tā sākās Dievišķā Involūcija. Viņa sākās vienlaicīgi ar Pirmsmūžīgā Gara granulāciju. Viens un otrs pakalpoja Maijas radīšanai.

2.  Protams, viss, ko Es runāju par Pasaulēm un Matērijām, līdzīgā pakāpē attiecas arī uz cilvēku, viņš taču ne tikai daļiņa, bet vēl arī vilnis Telpās un Laikos.

Bez tam, apūkojot cilvēku kā daļiņu, atrodam viņa iekšienē pilnīgi atspoguļojošos, vilni, ejošu cauri Telpām un Laikiem; vienādi kā aplūkojot vilni, redzam uz viņa virspuses cilvēka-daļiņas pilnīgu visu darbību atspoguļojumu.

3.  Mēs redzam, ka kopējā Forma visām Pasaulēm kļuvusi par atsevišķu Ugunīgās Pasaules Formu Pirmējā Matērijā.

Bet Pirmsmūžīgais Gars paliek neaizskaramā viengabalainībā visās Pasaulēs un Savā paša, jo: "Viņš klāt tur, kur nav klāt, un nav klāt tur, kur klāt".

Pateicoties šai Gara īpašībai būt visur neaizskaramā viengabalainībā un nemainīgumā, bet sekojoši arī pateicoties Viņa Darbībai ar Sava Uguns Spēku, Ugunīgās Pasaules iedzīvotāji, izmantojot Viņa Spēku Uguni un Uguns Spēku, radījuši savas Pasaules informācijas-enerģētisko lauku, kurš kļuvis priekš pārējām Pasaulēm par Radīšanas Dvēseli, Pasaulesēkas Alfu un Omegu, programmējamu hologrāfisko kodu fluīdiski ēteriskās Pasaules un Blīvās Pasaules informatīvās progresijas attīstībai.

4.    Ugunīgās Pasaules informācijas-enerģētiskais lauks, sablīvējoties Pirmējā Matērijā, rada Otrējo Matēriju, kā nogulummateriālus, izgulsnējušos no Pirmējās Matērijas Ugunīgās Pasaules iedzīvotāju darbošanās rezultāta.

5.   Protams, informācijas-enerģētiskais lauks tas nav nekas cits kā Laika blīvuma viļņa Kustības spriegums, vibrācija un ritms. Informācija tiek pārnēsāta ar šo vilni Matēriju Formās, no viena viņas veida uz citu. Pie kam, Laika blīvuma vilnis pārnes Informāciju, bet Laika tecējums iedziļina viņu Matērijas dzīlēs, kur viņa iegūst spēku un attīstību. Pateicoties šim Laika efektam, rodas Ilūzija par informācijas-enerģētiskā lauka klātbūtni Matērijā, kaut arī, viņš pastāv, bet kā kustībā esošs Laika blīvuma vilnis. Šis vilnis ievada kustībā hologrāfisko informācijas kodu, uzliktu uz dotās Matērijas Formas. Kustība, izsaukta hologrāfiskajā kodā ar viņam cauriejošu Laika blīvuma vilni, savietojas ar Uguns Kustību šajā kodā un ar paša koda kustību. Rezultātā rodas saskatāmība informācijas-enerģētiskajam laukam, kurš principiāli nepastāv un kurš ir Matērijas Iztēles Uguns.

6.    Ugunīgās pasaules informācijas-enerģētiskais lauks uzklājās ar hologrāfisko kodu uz Otrējās Matērijas un kļuva par Pamatu rasties Otrējā Matērijā viņas enerģijām, ar to pašu paņēmienu, kā Pirmējā Matērijā Gara Dzīvi. Tā izveidojās Smalkās pasaules Forma Otrējās Matērijas enerģiju un uz viņas uzliktā Ugunīgās Pasaules hologrāfiskā koda savienošanās rezultātā.

7. Atsevišķā Forma Smalkajai Pasaulei darbojas atbilstoši kopējai Formai un kļūst kopēja ar Blīvo Pasauli.

8.   Bet Smalkās Pasaules iedzīvotāji rada informācijasenerģētisko lauku savai Pasaulei, kurš no Otrējās Matērijas izdala, kā viņas nogulummateriālus no Smalkās Pasaules iedzīvotāju darbošanās, Trešējo Matēriju, un kurš uzklājas uz viņas kā hologrāfiskais kods; koda skanēšana izraisa no Trešējās Matērijas viņas enerģijas, savienojošās ar šo hologrāfisko kodu un sastādošas Formu Blīvajai Pasaulei.

9.   Blīvās Pasaules iedzīvotāji savai Pasaulei rada savu informācijas-enerģētisko lauku. Viņš kļūst par noslēdzošo aktu Maijas pilnai attīstībai un kā hologrāfiskais kods uzklājas uz šo Maiju, kura rezultātā pārvēršas par pilnīgu Atspulgu visām Trīs Matērijas Formām un, atbilstoši, top visu Trīs Pasauļu atspoguļojums.

Šajā atspoguļojumā viss plūst atpakaļvirzienā un mēs to saucam par Evolūciju.

Bet tā Gara Atmiņā vien Pagājības Ilūzija, un Viņa mūžīga, kā arī mūžīgs Gars, jo gan Involūcija, gan Evolūcija tikai Laika efekti, un kaut viņas Matērijā ar šo efektu atdalītas, Gara Atmiņā viņas saplūst un pārvēršas Pagājības Ilūzijā.

10.   Šeit rodas visai brīnišķīgs paradokss, ļaujošs Mums pāriet no Pasaules uz Pasauli, kā Involūcijas plūsmā, tā arī Evolūcijas plūsmā, gandrīz mirklīgi, un Mums vajadzīgajā laikmetā, tikties ar ļaudīm, uzzināt par viņiem visu, kā no viņu pagātnes, tā arī no viņu nākotnes, Involūcijā un Evolūcijā. Uzzināsim Gara Telpā.

No šejienes Mūsu dižākās Karmas Likumu zināšanas un Mūsu iespēja pārkontrolēt individuālās karmiskās līnijas.

No šejienes Mūsu aicinājums: Kalagija! Uz Sadarbību ar Pirmsmūžīgo Garu un ar Mums Pasauļu Skolotājiem. OM!

Ceru, ka tagad vari sev priekšstatīties, kas tā tāda Bezgalējība?

Viens tikai mirklis Pasaules acu priekšā!

Un grāmatu Gudrība, gadsimtos krātā…

Mūs interese uz izpratni ved.

Bet pateikt, ka interese atrisina visu, nozīmē neko nepateikt, kaut arī interese arī ir viena no Matērijas virzošo spēku varenākajām enerģijām.

Tālākajā mēs izskatīsim šeit dievišķīgo koncentrēšanos Gara iegremdēšanai Maijā Skaistuma un Brīvības sasniegšanai.

11. Protams, viss, kas šeit runāts par Matērijas Formām, par Pasaulēm un viņu Formām, par dažādām enerģijām viss tas attiecas uz visiem Esamības plāniem un tieši uz cilvēku, uz viņa materiāli-enerģētisko un garīgo uzbūvi. Ja Es saku Pasaule, tad domāju arī cilvēku kā Pasauli; ja Es saku Visums, tad domāju arī cilvēku kā Visumu; ja Es saku Ugunīgā Pasaule un iedzīvotāji tajā, tad domāju arī cilvēka Ugunīgi-Garīgo Būtību un enerģētiskos kvantu fokusus viņā, radošās enerģijas ugunīgos smerčus. Tāpēc jābūt koncentrēti uzmanīgam uz visu šeit sacīto, un jāsaprot: viss, kas šeit sacīts, vārds aiz vārda, pakāpeniski izkārtojas vienotā starā aptverošā saprašanu, Apziņas lokā, Uguns kondensācijas fokusā, un izvedīs uz augšupejošu darbošanos.

nodaļa

1.  Pirms sākt apgūt koncentrēšanos, nepieciešams atbrīvot sevi no tā, kas rada Ilūziju, citādi Ilūzija parādīs sevi kā nepārejamu bezdibeni. Kristiānismā šo "personību" sauc Sātans. Mēs varētu viņu iznīcināt dīglī, bet tad visas Trīs Pasaules kļūtu tuksnesis, jo Sātans dzīvo katras Pasaules sirdī un izpaužas kā Alternatīva.

Altenatīvu vajag aizvākt no savas sirds, pie viena arī viņas barību kompromisu, tumsonību, aizspriedumu un māņticību. Pie tam tava sirds nekļūs par tuksnesi, jo Sātans paliks dzīvot Trīs tevis sevī radīto Pasauļu iedzīvotāju sirdīs. Vispār, Sātans ir mazs haoss, no kura izaug vai apzināti izkārtojas ļoti liela un droša Kārtība. Tāpēc no enerģiju haosa radām Kārtību savā sirdī.

Indijā šo personību, ar kuru piesegts Haoss, sauc Maija tāds viņas vārds; viņa ir burve un Maijas, Ilūzijas, pazinēja, brīnumdare un mags. Jocīgi, vai nav taisnība? Ilūzija nodarbojas ar Ilūziju, rada viņu. Šo "Ilūziju" arī vajag izraidīt no savas sirds, tad Ilūzija, viņas radīta, kļūs caurspīdīga un zaudēs varu savu pār Patiesības pārklājiem.

2.   Informācijas-enerģētiskais lauks vai, teiksim tā, Laika blīvuma viļņa spiediens, kurš arī pārnes Informāciju, veidojas atbrīvojot Uguni no enerģijām. Šeit vietā pateikt vēlreiz: Doma tā Gaisma, atgriežošās no Laika Punkta Nākotnē pa Matērijas iekšējo telpu pie Bijušā Ilūzijas Gara Atmiņā. Domas Kustība izmaina entropiju, tas ir atbrīvo Uguni no enerģijām. Kā sekas, rodas Laika blīvuma vilnis Matērijas ārējā telpā. Šis vilnis, pareizāk viņa spiediens, rada atbilstošu ietekmi uz Matēriju, uz viņas entropiju, darbības veidā no enerģijas atbrīvotās Uguns pāreju no ārējās Matērijas Telpas uz iekšējo, Laika substancē. Kopā ar Uguni uz šejieni pāriet arī Informācija. Tad Trīs Laika Punkti iziet, kā viņu izpausme, no Laika substances, un sākas jau zināma darbība. Bet pie tā jāpasaka: jebkurā gadījumā, koncentrētas domāšanas laikā vai pat vienkārši koncentrētas uzmanības laikā notiek Uguns atbrīvošana, telpa izretinās, organisma svars samazinās, uz viņa Matērijas izretināšanās rēķina. Uztveres laikā viss notiek otrādi. Kad organisms ir retināts, viņš ļoti jūtīgs pret Laika blīvuma viļņa spiedienu. Pat Laika blīvuma vilnis, izsaukts ar durvju eņģu iečīkstēšanos, veic visa organisma nodrebēšanu, kā "iegāšanos" telpā. Tādā momentā parasti saka: dūša saskrējusi papēžos. Protams, šī telpā "iekrišanas" izpausme, tas ir asa entropijas izmaiņa, izsaukta ar Laika blīvuma viļņa spiedienu, izskatās kā organisma Matērijas mirklīga konvekcija Visas Trīs Matērijas Formas nonāk enerģiju viņās pārdalīšanas kustībā.

3. Laika Punkts Nākotne pārzina nākotnes realizāciju. Kad cilvēks atbrīvo Uguni no enerģijām, tad šī Uguns aiznes Informāciju un Domas saturu Laika substancē, Gara Atmiņā. Šajā laikā Laika Punkts Nākotne, atrasdamies ārējā telpā Matērijai, kā viņas izpausme, attiecīgi reaģē uz doto Informāciju, polarizējas ar viņu, un kad būs atgriezts Matērijas iekšējā telpā sāks noteikt nākošo notikumu tecējumu. Viņš ietekmē Laika tecējumu un spriegumu, kuros jau ielikta Informācija, un viņa, kā magnēts, fokusē notikumus. Notikumi formējas ar Informācijas izplūšanu Matērijas ārējā telpā.

Tādā veidā, domāšana ir nākotnes atcerēšanās; jāseko Domas saturam, jo par ko cilvēks domā, par to viņš arī kļūst, tas ar viņu arī notiks notikumu salikumā. Tāpēc tik svarīga Gara disciplīna Meditācija.

Tāpēc jebkura Mācība, izvedoša uz Evolūcijas pakāpi, izvirza prasības pareiza barība, pareiza elpošana, pareiza domāšana un uzvedība, pareiza… visu pareizo! Tas nozīmē, visu greizo tavā dzīvē tev jāiztaisno pašam. Un nevajag sekot tādām melīgām zinātnēm, kā, teiksim, "zinātne" Dietoloģija viņa ir apzināti nedzīvi dzimusi vecene, Sātana sieva. Visas rekomendācijas vajag smelties no garīguma avotiem, bet ne no izvirtības un tumsas avotiem.

1.  Pastāv izpratne Atmans tas kā reiz arī ir tā Gaisma, kura izstarojas no Laika Punkta Nākotne. Kopā ar Gaismu iet Informācijas izplūšana, kura realizējas ar Laika tecējumu un spriegumu kā notikumu virkne. Bet vajag atcerēties šī Informācija bija paša cilvēka ielikta Gara Atmiņā, kā Bijušā Ilūzija. Informācijas izplūšanu izmainīt nav iespējams, bet virzīt vajadzīgajās sliedēs var ar atbilstošu Domas saturu, Meditācijas laikā.

2.     Ja Tmans ir Tumsa, tad Atmans ir Gaisma. Un šajā Gaismā atainojas visi notikumi Mikrokosmosā un Makrokosmosā.

3.   Vēlreiz pateikšu par iztēles Uguni. Iztēle īpašs prāta darbs, modelēšana; bet iztēles Uguns Uguns kvants, atbrīvots no enerģijas "iztēle". Izpaužoties Matērijā Ugunij nav noteikti jābūt iedomātā tēlu vai uztvertā sajūtu pavadībā. Šie pēdējie var arī nebūt priekšstatīti Apziņai ar prātu un jūtām iztēles Ugunī, bet tomēr Uguns būs izpausta, kā bezpersoniska, taču Informācijas piesātināta, kā Uguns tīrais veids, tīra zelta un virmojoši debesszilā krāsās.

1.    Jau bija teikts: "Enerģijas potenciāls atbildīs viņas sablīvēšanas pakāpei. Enerģijas sablīvēšana īstenojas ar viņas saspiešanu vienā vietā, izmantojot griezes momentu".

Doto pramonu jāpaplašina, tad amons saprašanas procesā kļūs par Tarotu rekomendāciju darbībai.

2.     Veicot enerģijas griešanu konkrētā punktā Telpā noteiktā laika tecējumā, pie enerģijas pienākšanas kustības, īstenojas enerģijas uzkrāšana un sablīvēšana šajā vietā. Uz tā rēķina notiek Laika blīvuma izretināšanās, bet Matērijas (Telpas) sablīvēšanās.

3.    Griezei ir divas kustības formas centrtieces un centrbēdzes.

4.       Pie Domas pienākošas kustības darbības, pie koncentrētas uzmanības uz viņas kustībām, īstenojas pienākošās enerģijas centrtieces kustība. Ar to tiek panākta Laika blīvuma spiediena caurejamība, viņa blīvuma izretināšanās, bet Matērijas (Telpas) sablīvēšana dotajā konkrētajā vietā.

5.       Pie Domas pienākošas kustības darbības, pie koncentrētas viņas kustības uztveres, īstenojas pienākošās enerģijas centrbēdzes kustība, un, atbilstoši, Laika blīvuma saspiešana, bet Matērijas (Telpas) izretināšana.

6.  Atcerēsimies, ka enerģija rodas pie Iespējas, Spējas un Prasmes savienošanas, kuri ir Meklētājs, Meklējamais un Meklējums.

7.   Tā mēs varam iegūt divu veidu enerģiju izretinošu

Laika blīvumu, bet sablīvējošu Matēriju (Telpu); un Laika blīvumu sablīvējošu, bet izretinošu Matēriju (Telpu).

Pirmajā gadījumā notiek esošā stāvokļa transmutācija Matērijai (Telpai) organismam, piemēram, īpašību pavairošana, uzkrāšana uz vielu un enerģiju apmaiņas procesa padziļināšanas rēķina. Šeit būs ietverta realizācija vēlmei ilgi dzīvot. Šajā pat ceļā sasniedzas organisma fiziskā nemirstība, ja Centrtiecošās Domas Uguns Kustības Kanālā ievadīt Otrējo Matēriju: cilvēciskajā ķermenī "linga-šarirams", tieši fluīdus.

Otrā gadījumā tiek panākta Telpiskās Informācijas uztveršana, ieskandināta ar Laika blīvuma spiediena Uguni. Šī Telpiskā Informācija ir Vēsts Kosmiskās Hierarhijas ķēdē; sākotnēji viņa iznāk no Pirmsmūžīgā Gara. Tā tiek panākta Apziņas paplašināšanās līdz kosmiskai kvalitātei. Bez tam, šādā ceļā pieaug Spēja, Iespēja un Prasme pa Kosmiskās Hierarhijas stāvokļa ķēdi. Šajā pat ceļā tiek panākta levitācija un pāreja no vienas Pasaules citā, pēc paša apzinīgas vēlēšanās, atkal tomēr ja centrbēdziski kustošās Domas Uguns Kustības Kanālā ievadīta Otrējā Matērija.

Ar šo divu enerģijas veidu savienošanu tiek sasniegta homeostāzes Evolūcija, tas ir organisma enerģiju un vielu sublimācija, paša, Trešējai Matērijai piederošā, fiziskā organisma sublimācija, fluīdiski ēteriskās pasaules organismā vai augstākstāvoša planetārā ķermeņa būtnes organismā.

8.  Staņislavs Lems šajā sakarībā izteicās kosmiski:

"Homeostāze ir tieksme uz līdzsvaru, tas ir uz pastāvēšanu

par spīti izmaiņām."

9.    Spēja, Iespēja un Prasme savā salikumā izpauž un nosaka enerģijas kvalitāti.

10.      Jebkurš dzīvotspējīgs veidojums tiek iegūts ar enerģijas spirāles griezes kustību. Enerģijas sablīvēšana, tas ir viņas saspiešana, īstenojas šajā pat ceļā. Vispār, jebkura dzīve darinās ar spirāles griezes kustību: lai tā būtu enerģija vai viela, enerģijas salikta.

Ja pienākošas enerģijas centrtieces kustība virza Uguni vienā vietā, tieši Uguns Kustības Kanālā, ar to tiek saniegta Laika blīvuma izretināšana un Matērijas (Telpas) saspiešana ar šo Uguni, tad pienākošas enerģijas centrbēdzes kustība virza Uguni radiālā izstarojumā no Viņa Kustības Centra, ar ko tiek sasniegta Laika blīvuma saspiešana un Matērijas (Telpas) izretināšana.

Abi šie gadījumi jāizskata saistībā ar Uguns Kustības Centru, bet ne ar kaut ko atsevišķu.

11.  Tā pie enerģijas centrtieces kustības Matērija (Telpa) sablīvējas, bet Laika blīvums izretinās Uguns Kustības Centrā. Enerģijas Ietekmes Apkārtnē šajā gadījumā Matērija (Telpa) izretinās, bet Laika blīvums saspiežas; aiz Enerģijas Ietekmes Apkārtnes Matērija (Telpa) sablīvējas, bet Laika blīvums izretinās.

12.   Pie enerģijas centrbēdzes kustības Matērija (Telpa) izretinās, bet Laika blīvums saspiežas Uguns Kustības Centrā. Enerģijas Ietekmes Apkārtnē šajā gadījumā Matērija (Telpa) sablīvējas, bet Laika blīvums izretinās; aiz Enerģijas Ietekmes Apkārtnes Matērija (Telpa) izretinās, bet Laika blīvums saspiežas.

13.   Cik koncentrētāka Enerģijas Ietekmes Apkārtne, tik paplašinātāka, padziļinātāka un saspringtāka darbība notiek Uguns Kustības Centrā un aiz Enerģijas Ietekmes Apkārtnes robežām.

14.  Gan vienā, gan otrā gadījumā Domas kustība īstenojas ar viņas koncentrācijas spirālveidīgu griešanos Enerģijas Ietekmes Apkārtnē; Uguns kustība īstenojas Viņas Kustības

Centrā; Apziņa pie tam vienmēr sadalīta aiz Enerģijas Ietekmes Apkārtnes un novēro virzienā uz iekšu.

15.    Pie Uguns atbrīvošanas no Viņas Kustības Centra centrtieces un centrbēdzes enerģijas kustības savietojas. Apziņa ieņem vietu Enerģijas Ietekmes Apkārtnē. Doma iegūst Uguns Formu un kustību Uguns Kustības Centrā, un, koncentrējoties šeit, savienojas ar Uguni. Uguns iziet aiz Enerģijas Ietekmes Apkārtnes un savienojas ar Telpisko Uguni. Ar šo tiek panākta Domas pieslēgšana Telpiskajai Ugunij un divpusēju sakaru īstenošana starp cilvēku un Kosmosu, par cik Telpiskā Uguns ir Kosmiskā Apziņa.

Bet tā kā Apziņa iegājusi Enerģijas Ietekmes Apkārtnē, tad viņa tagad var tieši vadīt gan enerģijas gan Domu, ieguvušo Uguns Formu. Un tā kā Domai tagad ir kustība Uguns Kustības Centrā, bet šis Centrs ir Spējas, Iespējas un Prasmes Vadības Centrs, tad Apziņa, vadot Domu, jau darbojas Pirmsmūžīgā Gara Telpā, tas ir Nirvānā vai VidžlTelpā, caur Uguns Kustības Centru, kurš ir visur, bet Viņa apkārtne ir Bezgalējība.

Tādā veidā, Doma kļūst par centrālo darbojošos personu, bet Domas saturs nosaka tālāko notikumu gaitu.

16.  Apziņa vada Domu, bet arī nosaka viņas saturu. Tādā veidā Apziņa vada notikumu gaitu.

Apziņa vada Domu, viņas saturu un notikumu gaitu īstenojot pašas koncentrācijas spirālveidīgu griešanos Enerģijas Ietekmes Apkārtnē.

Par šo Apkārtni jākļūst Haranierbehaham.

17.   Ja runāt par homeostāzi kā par nemainošos vidi ārēju ietekmju iedarbībā, bet reaģējošu atbilstoši uz šīm ietekmēm jau iepriekš, tas ir plānojot un īstenojot viņas, tad viņas absolūtā izpausme būs Gara Telpa (Atmiņa). Bet nevajag jaukt homeostāzes absolūto izpausmi ar pašu Absolūtu, ar ārēju iedarbību ietekmju plānošanu šeit taču nodarbojas Involūcija (Gara Nodoms), bet ārējās iedarbības ietekmes īstenošana ir homeostāzes Evolūcija vispār, kas ir līdzsvara pilnveidošana.

18.  Protams, attiecībā pret Gara Telpu (Atmiņu) nav tiesīgi un melīgi runāt par kaut ko ārēju, tāpēc, ka jebkas ārējs attiecībā pret Gara Telpu (Atmiņu) ir Bijušā Ilūzija Gara Telpā (Atmiņā): Gars intraspektīvs, kaut arī ne noslēgts uz sevi.

19.  To saprotot, mēs beidzot spēsim saprast kas ir Ilūzija, vēršoties pie pramona: "Veicot enerģijas griešanu konkrētā telpas punktā noteikta laika tecējumā, pie enerģijas pieplūstošas kustības šajā vietā, īstenojas enerģijas uzkrāšanās un sablīvēšanās šajā vietā. Uz tā rēķina notiek Laika blīvuma izretināšanās, bet Matērijas (Telpas) sablīvēšanās šajā vietā".

Dotais pramons paskaidro Ilūzijas rašanās un attīstības dabu un norāda Gara iegremdēšanas Maijas dzīlēs koncentrēšanās Ceļu, ar sekojošu Uguns atbrīvošanu, kura ir Gars.

20.    Tā tiek sasniegts pilnīgs līdzsvars Gara brīvais stāvoklis, kura izpausme būs Vidžl-Kareivis Nirvānā. Un tā vēl viena Atbilstību Likuma izpausme.

Protams, šī Atbilstību likuma izpausme izdara spiedienu ar Laika Blīvumu uz Matēriju (Telpu).

Laika blīvuma spiediens uz Matēriju (Telpu), tāpat kā arī Matērijas attīstība uz tā rēķina līdz tīra Gara stāvoklim, pilnīgi nepieciešami, kā atgriezeniskā saite, piedalošās Dzīves procesos un radoša šo dzīvi. Bet homeostāze šajā sapratnes plānā ir nepārtraukta Laika blīvuma plūsma caur Matēriju un Matērijas atgriešanās Laika substancē.

1.     Jāapskata sīkāk pramons par cilvēka izstarojuma enerģiju un par Kosmosa Plazmu.

Nenoliedzami, daļa izstarojuma enerģijas no cilvēka, kā arī no visa esošā, aiziet Kosmosa Plazmā. Tāpat nenoliedzami, sekas atbilst cēlonim.

2.   Pēc Atbilstību Likuma līdzīgas Būtības pievelkas un veido sakausētu Sadarbību, pēc "dīvainību" Meklētāja, Meklējamā un Meklēšanas principa. Bez tam, daļa aizvieto veselo, tas ir Būtības daļa (granulācija, porcija, kvants) "dīvainību" Sadarbībā aizstāj ar sevi pašu Būtību, kā veselo, dotā konkrētā vietā Telpā Laika tecējumā, blīvumā un spriegumā. Bet Būtības daļa Telpiskās Uguns nesaraujami saistīta ar pašu Būtību. Par to pārliecināsies katrs cilvēks, paplašinājušais savu Apziņu.

Tādā veidā, visas Būtības savā starpā saistītas ar Vienoto Uguni un caur Viņu grupējas sadarbojošās sfērās.

No šejienes seko, ka Matērija vienota, bet tikai sakopota atsevišķos Psihiskās Enerģijas fokusos, kuri grupējas ar noteiktu mērķi.

No šejienes tāpat jāizdara secinājums, ka cilvēciskais Gars neatdalāms no Vispasaules Gara, un ja cilvēks savas tumsonības spēkā atdalās no Gara un Matērijas Sašķeltās Savienošanās Vienotības-un-Pastāvīguma Pasaules Universalitātes, tas ir no kopējās Gara un Matērijas homeostāzes, tad viņa Būtība neizbēgami tiks ierauta Pasaules Haosa atvarā. Un kā sekas sekojošie viņa iemiesojumi nožēlojami: šī cilvēka Būtība sagrūs Pasaules Haosā.

3.       Protams, Pasaules Haoss ir pamatojums Pasaules Kārtībai. Bet par cik Pasaules Kārtība ir sistēmu organizācijas nelineāra struktūra, tad jebkuras nelineāras struktūras pamatojumā atrodas Haoss. Haoss ir sasaistošais posms sistēmu struktūrā viņš nodrošina struktūras veselumu, bet pie tam ir faktors, izārdošs struktūras sistēmas. Tāpēc sistēmas pielieto ugunīgus spēkus lai atbrīvotos no Haosa, tas ir sistēmas, atgrūžot Haosu, pārstrādā viņu sevī, izmantojot viņu kā degvielu savu enerģiju uzturēšanai.

Tā sistēmās homeostāze īstenojas kas līdzīgs pastāvīgumam, tuvs līdzsvaram.

4.   Protams, kad struktūras sistēmas netiek galā ar Haosa plūsmu, tad struktūra atdod savas zemākās pozīcijas, notiek vāji organizējošos sistēmu sagrūšana. Bet struktūra mobilizē augsti organizēto sistēmu enerģiju spēkus, un Haoss sadedzinās ar viņu enerģiju Uguni.

Bet kad struktūras sistēmās Haoss iznīcināts, tad vienas enerģijas nomainās ar citām. Process sākas no jauna: tā kā "dabiskā atlase", kad cauri funkcionējošam organismam tiek izlaisti vājākas Būtības viņa sagrautie ingredienti. Un tā arī Atbilstību Likuma izpausme uzturēt ko līdzīgu pastāvīgumam, tas ir Dzīvi.

5.   Cilvēka izstarojuma enerģija arī ir tas ugunīgais mērs, iznīcinošs Haosu. Bet tas tā tikai gadījumā, kad cilvēka izstarojuma enerģija sakārtota un nenes sevī Haosa elementus, tas ir nenes Informāciju, traucējošu Kosmisko Kārtību.

6.   Jo augstāks garīgais līmenis cilvēka Būtībai, jo vairāk sakārtota viņa izstarojuma enerģija. Tā mēdz būt tikai tajā gadījumā, kad cilvēka Būtība atbilst Dabai un nekonfliktē.

7.    Cilvēka starojuma enerģija ir viņa Būtības dalījums (granulācija, porcija, kvants). Aizejot Kosmosa Plazmā, starojuma enerģija vai nu sadarbojas ar Pirmsmūžīgo Garu un ar Kosmisko Hierarhiju, vai arī kaitē viņiem. Gan vienā gan otrā gadījumā Kosmosa Plazmas reakcija uz cilvēka telpisko sūtījumu būs atbilstoša.

8. Kosmosa Plazma dalās divās sastāvdaļās Matērijas ārējā telpa un Matērijas iekšējā telpa. Gan vienā, gan otrā telpā, kā jau bija teikts, Gars ar Savu Uguni caurvij Matēriju.

Šī telpiskā Uguns, Augstākā Gara Apziņa, apvieno abas telpas Kosmosa Plazmā, Matērijas substancē, kura ir Vienotās Būtnes Atmiņa. Kristieši šo apvienību sauc par Sofiju Dievišķo Visgudrību.

1. Kur nav Psihiskās Enerģijas pastāvīgu īpašību, tur strādā Pasaules Haosa dzirnakmeņi. Šī iemesla dēļ nav iespējams īstenot Ceļu Gara iegremdēšanai Maijas dzīlēs, nav iespējams īstenot koncentrēšanos. Līdzeklis koncentrēšanās sasniegšanai Gara iegremdēšanai Maijas dzīlēs paliek viens

-    Meditācija. Paņēmieni var būt atšķirīgi. Viens no viņiem

-   jantras pielietošana.

2.    Jantra, kā sprieguma, vibrācijas un ritma salikums, rodas no jantrama. Jantrams ir Psihiskās Enerģijas īpašību ģenerators un enerģētiskais kanāls Uguns Telpā. Šis enerģētiskais kanāls, kura mehānismā ģenerējas tā vai cita Psihiskās Enerģijas īpašība, priekšstata ar sevi nelineāru kustības sistēmu struktūru enerģijas vai vairāku enerģiju Kustībai Matērijas enerģētiskajos līmeņos.

3.   Enerģētiskais kanāls ir beznosacījumu un tiešs pielietojums Haosa noslēgtai telpai, viņas sakārtošana ar noteiktu mērķi, pēc norādījuma, Psihiskās Enerģijas pastāvīgo īpašību ģenerācijas ierosmes procesā un ilgumā un Uguns strāvas ilgumā enerģētiskajā kanālā.

4.  Iztēle kā domājoša Gara īpašība vai kvalitāte priekšstata ar sevi dzīvu jantramu, pašorganizējošos prāta stacionārajā nepastāvīgumā, viņa homeostāzē.

Iztēle, tieši tāpat, kā darināts stacionāri-pastāvīgs jantrams, ģenerē Psihiskās Enerģijas īpašības un ir enerģētisks kanāls Uguns Telpā.

Bet iztēle, pati esot prāta īpašība, nepastāvīga. Tas ir pastāvīgi viņa nevar būt par Psihiskās Enerģijas pastāvīgo īpašību ģeneratoru, kaut arī nepārtraukti ģenerē Psihiskās Enerģijas īpašības.

Tāpēc apzinīgs darbs pie Psihiskās Enerģijas pastāvīgo īpašību izveidošanas nav iespējams bez iztēles apvienošanas ar speciāli izgatavota ārējā jantrama izstarojuma spriegumu, vibrāciju un ritmu.

Ārējais jantrams, kā atskaites punkts telpā un faktors, ietekmējošs Laika tecējumu, blīvumu un spriegumu, uzdod iztēles Ugunij noteiktus Matērijas un Informācijas savstarpējās iedarbības spriegumu, vibrāciju un ritmu.

Tā veidojas iztēles atmiņa un viņas potenciāls. Sekojoši kopā ar to iztēle iegūst īpašību ģenerēt Psihiskās Enerģijas Kustībā spriegumus, vibrācijas un ritmus Uguns savstarpējai iedarbībai ar Matērijas un Informācijas attīstības stāvokļu līmeņiem, kas arī veido Psihiskās Enerģijas Kustībā pastāvīgas īpašības.

Pie tam izraisās pastāvīgo īpašību ievadīšanas sajūta Psihiskās Enerģijas Kustībā, kas apstiprinās un stabilizējas ar regulāri darbojošos pieredzi.

Protams, iztēle ir kustošas Matērijas iegūstama un attīstāma kvalitāte atsevišķā izpratnē, un viņas īpašība viņas kopīgajā pašizteiksmē. Bet cikpaplašinātākaun padziļinātāka lokālā iztēle, tik lielākā pakāpē Uguns caurstrāvo Matēriju šajā vietā, nodrošinot viņai nepieciešamās enerģijas un viņu kvalitātes. Atbilstoši, Iespēja, Spēja un Prasme "dīvainību" principā pieaug tieši proporcionāli Matērijas caurstrāvojuma pakāpei ar Uguni, kura izpaužas iztēlē.

Tāpēc būs pareizi saprast, ka iztēles Uguns ir joprojām tā pati kosmiskā rakstura Telpiskā Uguns. Iztēlei darbojoties notiek fiziskā prāta pieslēgšana Augstākajai Apziņai, protams tajā vai citā pakāpē, atkarībā no Uguns savstarpējās iedarbības ar Matēriju un Informāciju sprieguma, vibrācijas un ritma (tas ir no Apziņas paplašinātības, uztveres biežuma un uzmanības sakopotības).

5. Pēc "dīvainību" principa šeit sākas Meklētāja, Meklējamā un Meklēšanas Sadarbība, atbilstoši Uguns,

Matērijas un Informācijas. Tieši Informācija nodrošina atbilstošu Uguns darbu Matērijas dzīlēs. Auglis, iegūtais šīs Sadarbības rezultātā, paliek Gara valdījumā, bet Matērijas dzīlēs, jo viņš ir viņa.

Par cik Meklētājs un Meklējamais savstarpēji nav iegūstami bez Meklēšanas, tad mums precīzi jāzina kā īstenot konkrētā Meklētāja un Meklējamā apvienojuma konkrēto Meklēšanu.

6.          Meklēšana, kā arī viss, darinās ar trim faktoriemspēkiem, kuri rodas un attīstās no darbojošām Jantras, Tantras un Mantras.

Es jau sacīju, ka Meklēšana eksteriorizējas no Meklētāja un Meklējamā viņu apvienošanas nepieciešamības momentā. Meklēšanas Forma un Saturs atkarīgi no Meklētāja un Meklējamā Formas un Satura, pie kam Meklētājs un Meklējamais izdala no savām Formām un Saturiem nepieciešamos ingredientus Meklēšanai.

Tā Meklētājs no saviem Formas un Satura izdala Jantru; Meklējamais Tantru.

Meklētāja Jantra un Meklējamā Tantra kļūs Forma un Saturs Meklēšanai.

Jantra, satuvinoties ar Tantru, iziet caur viņu un "nokrāso" viņu ar sevi tā ir viņu darbības savienošana, kuras rezultātā darinās trešais ingredients Meklēšanai Mantra. No šiem trijiem arī izveidojas Meklēšana.

7.         Tagad pēc Saglabāšanas Likuma, neskatoties uz to, ka Jantra, Tantra un Mantra saliedējušās vienā funkcijā -

-   Meklēšanā, tās paliek pārziņās: Jantra Meklētāja, Tantra

-    Meklējamā, Mantra Meklēšanas.

Jantrams nosaka Triju Sadarbības Formu, Tantrams nosaka Saturu viņu Sadarbībai, Mantrams izpauž Nozīmi Satura un Sadarbības Formai, piepilda viņas ar jēgu.

Bet par cik Triju Sadarbības Auglis darinās Matērijā, tad arī Jantra un Mantra ir jāvirza Tantrā, izpaust viņu kustību Tantrā. Tantra "nokrāsosies" ar Jantras un Mantras spriegumu, vibrāciju un ritmu, pati ieies kopējā Kustībā, kura arī kļūs jauna pastāvīga īpašība Psihiskajai Enerģijai.

Tā pastāvīgās īpašības Psihiskajai Enerģijai veidojas ar Jantras un Mantras savstarpējo iedarbību Tantrā.

Tantra darbojas līdzīgā veidā: salēdzoties ar Mantru, ievada Jantru Kustībā, tas ir izpauž viņas spriegumu, vibrāciju un ritmu; saslēdzoties ar Jantru, pārved Mantru uz Telpiskās Uguns apgabalu. Jantra un Mantra no jauna vēršas pie Tantras, attīsta viņu, attīstot Meklēšanu, bet sekojoši arī Triju Sadarbību.

1.      Meditācijas laikā Adepts veic Telpiskās Domas pievilkšanu. Protams, pēc domāšanas veida pievelkas Informācija, saturošās Telpiskajā Domā.

Informācija ir Zināšanu veids, tas ir Zināšanas kvantē savas daļiņas, granulē viņas pēc īpašībām, atbilstošām domāšanas veidam. Tādā veidā, Informācija ir Zināšanu daļa. Un mēs zinām, pēc Atbilstību Likuma daļa aizvieto veselo: pareizi pielietojot no Telpiskās Domas uztverto Informāciju, viņa pilnībā atražos Zināšanas, ar hologrāfisko paņēmienu.

2.     Svarīgi tvert Informācijas uztveres momentu. Šis moments pavadās ar atbilstošu Dvēseles atsaukšanos un projicējas ar viņu Apziņā, kādas Laika blīvuma spiediena sasprindzinājuma pašķiršanas veidā, kurš (Laika blīvuma spiediena sasprindzinājums) saspiežas Apziņā ar meditācijas procesu izveidojas enerģētiskais kanāls Bezgalējībā. Protams, šis kanāls apzinās pakāpē, atbilstošā uztveres kvalitātei un uztvertā apziņai. Atcerēsimies, ka uztvere ieskanās ar sajūtu, iespaidu, priekšstatu un iztēli sevišķi subjektīvi-intraspektīvām, personiskām enerģijām. Tāpēc, cik augstāka Personības garīgā izglītība, tik augstāk, plašāk un dziļāk sapratīsies uztvertā Informācija.

3.    Svarīgi izjust šo kanālu un apzināti pielietot viņu Sadarbībai: tieši, īstenot caur viņu divpusēju sakaru Kustību paša Es ar Telpisko Domu.

4.   Šis Apziņas enerģētiskais kanāls izveidojas sekojošā veidā: Informācijas uztveršanas momentā atbrīvojas Uguns no Apziņas, tas ir notiek Apziņas dalīšanās, viņas kvantēta polarizācija uz sevi un uz Telpisko Uguni Apziņa pieslēdzas Telpiskajai Domai. Tā ir augstākā un svēta Būtnības maksa Esamībai par Zināšanām. Izveidojas garīgs

vads, savienojošs Adeptu ar Augstāko.

5.  Tieši tāpat pie Uguns uztveršanas atbrīvojas Informācija no Būtības, kā vekselis pie aizņēmuma.

6.      Pie īstenotas Apziņas enerģētiskā kanāla uzbūves Telpiskajā Domā pietiekami atbrīvot Uguni, lai iegūtu Zināšanas. Tāpat pietiekami paziņot par sevi, lai savienotos ar Telpisko Uguni kosmiski.

Protams, Telpiskās Uguns uztveršana ierosina Būtības Zināšanu veidu viņas Atmiņu, kura savieno Būtības redzējumu ar Tagadni un Nākotni. Tieši tāpat uztvertā Informācija ievada Kustībā cilvēcisko Garu, un šī Gara Uguns jau pārved uztverto Informāciju apzināšanās apgabalā, ar saprašanu Apziņas paplašinātības pakāpē.

Tāda ir Samadhi procesa darbība.

1.      "Zinātniskās patiesības vienmēr paradoksālas, ja spriež pamatojoties uz ikdienišķo pieredzi, kura uztver tikai mānīgo lietu redzamību". Šis divu plaši pazīstamu Eiropas domātāju secinājums jāpieliek pie Bezgalējības apzināšanās, un vajag saprast ikdienišķā pieredze ir ļoti, ļoti tālu zinātnisko pētījumu sekas aizritējušās Esamības fāzēs: kas šodien priekšstatās kā reta neordinaritāte, rīt kļūs neizbēgama ikdienišķība. Tajā arī ietvertas grūtības evolucionārās attīstības enerģijas nepārtrauktās pieplūšanas Kustībai, bet tajā arī taču visuma evolucionāro periodu ritma īpašība.

2.   Grūti, ļoti grūti pārvarēt pelēko ikdienu. Kā muklājs viņa aprij sevī visu neparasto, vadoties no parasto darbadienu parastās ikdienišķības likumiem. Tā notiek, ja kaut kas neparasts tiecas atrast savu mītnes šūniņu parastās ikdienas vidē. Cita lieta, kad viss neparastais, kā pats Gara Atbrīvošanās Skaistums no Maijas saistošajām spīlēm, tiecinās cilvēku augšup Iespēju Kosmosa Bezgalējībā. Un te bez Ticības neiztikt, jo Ticība ir galvenais vadošais un virzošais enerģijas spēks Demiurgam, darinošam Esamības vides un apstākļus.

3.  Ticība vai Vīrijs, kā Uguni transmutējoša enerģija sirdij, būdama daudzu fizisko un nervu, neirofizisko un psihisko, neiropsihisko un emocionālo, psihoemocionālo un garīgo cilvēka spēku avots, pati ir sirds enerģētiskās savienojošās vielas darinātājs spēks. Tā kā sirds šo vielu bez Ticības neizdala, tad nosaucam viņu Ticība.

Šīs vielas izdalīšanās ar sirdi nosaka cilvēka garīgo potenciālu un jauš citus enerģijas veidus, sastāda viņu īpašības un pārvērš bezsejainās enerģētiskās īpašības individuāli-personiskās veidojošos un attīstošos iespēju

īpašībās.

4. Vīrijs izdalās ar Prieka brāzmu, kā viļņa šļāci Apziņā, aptvertā ar saskaņas Skaistumu, uzliesmojušā un apskaidrotā ar Skaistuma iedvesmu: visupirms šī saskaņa ievada darbībā sirds savienojošās enerģētiskās vielas spēku.

5.   Vīrijs ir Plazma (informaplazmolīts) cilvēciskā Es individuālajai Būtībai nemirstīgajam Garam-Cilvēkam.

6.   Vīrija izdalīšana ar sirdi ir svēts upurēšanas akts, izpildījums mūžīgajam dievišķajam Atdošanas Likumam.

Šī likuma izpildījums uzlabo Karmu, paceļ pilnveidošanās augstumos, saglabā Apziņu nepārtrauktā viengabalainībā pārejās no stāvokļa stāvoklī, no vienas Esamības Sfēras citā, no rupjā apvalka brīvākā stāvoklī: Vīrijs īsteno un saglabā svētīgos uzkrājumus.

7.  Vīrijs ir transmutēta Uguninesošā Matērija un izstarojas ar sirdi; var ar Apziņu sūtīties uz mērķi ar kreiso roku, skatienu, Gara brāzmas kustību, kā no čakrama Anahata, tā arī no čakrama Adžana, un no abiem šiem čakramiem vienlaicīgi, spirālveidīgā Gara kustībā, no čakrama Aina ar brāzmainu izelpu caur atvērtu muti.

8.  Visaugstākais un svētīgākais Vīrija pielietojums būs Kalagija. Šī prakse izpaužas Vīrija nosūtīšanas īstenošanā Uguns, Gaismas un Siltuma Pārvaldnieku Svētajai Hierarhijai, Dievam-Tēvam un Dievietei Pasaules Mātei. Tāda apzinīga Kalagijas prakse izvada praktizējošo no Laika varas, pārveido viņu Debesu iemītniekā un pārrada Ugunīgās Pasaules cilvēkā. Tā meklētājs sadedzina savu zemes Karmu kopā ar pievilkšanos Zemei, kas ļauj viņam pēc vēlēšanās pacelties gaisā, bet tālākajā un vispār aiziet Bezgalējībā, kļūstot dievišķajam Naradam.

1. Nemirstība īstenojas savienojoties ar Dzīvi.

2.   Sarežģītība tā pati vienkāršība, izklāstīta sīkāk.

3. Pastāv daudz neparastu koncentrēšanās paņēmienu Gara iegremdēšanai Maijas dzīlēs. Viens no viņiem visuredzošā redzokļa atvēršana. Protams, arī šis akts īstenojas Triju Sadarbībā "dīvainībā".

4.   Senajos laikos fejas un brīnumdari, magi, burvji un raganas atvēra visuredzošo redzokli uz kreisās delnas. Austrumos visuredzošo redzokli sauc par Fatimas Aci. Atveras visuredzošais redzoklis ar ilgu praksi, kas ietverta sekojošajā: kreisās delnas centrā uzzīmē aci, tieši, varavīksneni un zīlīti. Tas jantrams, viņā tālākajā rodas Jantra Uguns enerģētiskā kustība. Šī Uguns pakāpeniski savienos Terminālu (blīvo ķermeni) ar Terafimu (smalko ķermeni). Šajā vietā notiks enerģētiskā kanāla izveidošanās, savienojoša Blīvo Pasauli ar Smalko.

5.    Pirms prakses jāveic lūgšana, vēršoties pie Jaunavas-Taras, Dievietes-Mātes, ar lūgumu palīdzēt atvērt visuredzošo redzokli. Tieši, Dieviete-Māte pārzina ēteriskifluīdiskās telpiskās redzes atvēršanu.

6.   Fluīdiskā redze līdzīga fizioloģiskajai, bet atšķiras no pēdējās ar to, ka dod iespēju redzēt caur lielākiem telpas attālumiem divās Pasaulēs: Blīvajā un Smalkajā, infrasarkanajos un zaļajos radioizstarojuma diapazonos.

7.  Visuredzošais redzoklis ir ceturtā acs, kuru darina pats praktizējošais kreisās delnas centrā, bet atveras ar Dievietes-Mātes gribu, taču ar individuāli-būtniskajām Taras (Terafima) iespējām. Iespējas šīs iegūstas ar paša praktizējošā gribu un Garu, sekojošā veidā.

8. Sēžot Padma asanā, nolikt roku vertikāli, delna atrodas acu līmenī, acs attēls iepretī Trikuti. Delna iztaisnota, pirksti piespiesti viens pie otra. Praktizējas ritmiska elpošana optimālā aprēķinā, pieņemsim 8 sek. X 8 sek., ar mantru OUM, skaitliskās skaitīšanas vietā. Jāskatās, nemirkšķinot, uz acs attēlu; vērīgi, bet ne sasprindzinot redzi. Sejas muskuļi atslābināti, mēle viegli pieskaras aukslējām pie augšējo zobu pamatnes.

Izelpas laikā Vīrijs sūtas delnas centrā, acs attēlā, ar spirālveidīgi savērpjošos Gara kustības staru. Ieelpā jāpriekšstatās kā no acs attēla izstarojas siltuma stars un iedziļinās Trikuti.

Jāpanāk pilnīga visuredzošā redzokļa uzbūves īstenības sajūta, pieliekot tam visus Tantras enerģijas spēkus sajūtas, iespaidus, priekšstatus un iztēli.

Praktizēšanas ilgumam jābūt saprātīgi saskaņotam. Pārpūlēt redzi nedrīkst. Tikai pakāpeniski drīkst palielināt visuredzošā redzokļa darināšanas prakses ilgumu.

Pēc seansa nobeigšanas mierīgi jāaizver acis, nepiepūlējot plakstiņus un jāapjauš acs redzes tēls. Šo tēlu nepieciešams iedziļināt Trikuti, it kā slēpjot viņu smadzenēs. Šāda praktizēšana attīstīs Adžana-čakramu, un tālākajā pakalpos Trikuti trešās acs, dievišķā ugunsredzēšanas Redzokļa atvēršanai. Viņa atrašanās vieta pierē, starp uzacīm, mazā pirkstiņa platumā virs virsdegunes. Tā pakāpeniski iegūsies divi redzes veidi fluīdiskā un ugunīgā. Bez šiem redzes veidiem neiespējami nonākt pie enerģētisko savstarpējo saikņu mehānismu vadīšanas un pie pašu enerģiju vadīšanas.

Šo praksi var veikt vairākas reizes dienā. Labi, ja sajutīsies karstums delnas centrā. Labi, ja tiks izsaukta enerģijas griešanās apkārt acs attēlam, ar sekojošu enerģijas koncentrācijas sakopošanu acs attēla zīlītē.

Pirms katras prakses no jauna jāuzzīmē acs. Tikai pakāpeniski izzudīs vajadzība pēc tā, jo stigma acs tēlā uz delnas tiks izsaukta apzināti. Bez tam, acs attēla ugunīgā Forma (Tinktūra) vienmēr atradīsies skatiena priekšā, un viņu var izmantot kā Bramas visuriekļūstošu visuredzošo redzokli, kuru var sūtīt jebkuros attālumos un jebkurās telpās, jebkurās Esamības Sfērās, pēc vēlēšanās.

Šis redzoklis ir piektā acs, kura pakāpeniski attīstās patstāvīgā un pilnīgā redzes orgānā, spējīgā aizstāt ar sevi pārējos. Šis redzoklis nekad nezūd, un sintezē sevī visu pārējo īpašības.

Tā sasniedzas ciklopiskā redze, nezinoša ierobežojumus, šķēršļus un robežas.

Acs attēlu uz delnas var izgatavot krāsās vai melnā variantā.

Fluīdiskās redzes atvēršanās pavadās ar stipru slimīgas niezes sajūtu dotajā vietā, bet tas nedrīkst mulsināt, jebkuru dzimšanu taču pavada sāpes. Toties tā pēdās atnāks ļoti daudzu iespēju diženākie atklājumi.

Protams, improvizācija praktizējot nekaitēs. Katrs taču meklē savu nodoma īstenojuma risinājumu, atbilstoši savai Būtībai, kuras impulsiem vienmēr jāieklausa. Vēl vairāk, improvizācija dos vajadzīgā vibrācijas ritma un nepieciešamā sprieguma atrašanu un saskatīšanu, bez kuriem nav iespējama darināšana, kur arī tā neizpaustos.

Visa jēga visurredzošā redzokļa izveidošanai virzīta uz to, lai īstenotu fluīdiskā dubultnieka audu savienošanu ar bioloģiskās miesas vielu, Psihiskās Enerģijas Uguns uzslāņošanas un iespiešanās ceļā un viņas kristalizāciju apzīmētajā vietā. Psihiskās Enerģijas Uguns kristāls savienos bioloģisko miesu ar fluīdiskā dubultnieka audiem, kurš ir Terafims, Būtības darināts.

9. Psihiskās Enerģijas Uguns indivīda Apziņas tieši savienota ar visuma Kosmisko Apziņu, pie kuras pieslēgts

Terafims. Uz Uguns kristāla rēķina īstenojas Termināla (bioloģiskā organisma) pieslēgšana pie Kosmiskās Apziņas caur Terafimu. Tāds princips visuredzošā redzokļa darināšanai un atvēršanai.

10.  Protams, Gara redze, Trikuti, kopējās Apziņas tieši savienota ar visuredzošo redzokli.

Protams, iepriekšējais darbs ar čakramiem un viņu centriem viņu iedegšanai, viņu piepildīšanai ar enerģijām, atvieglos un paātrinās visuredzošā redzokļa darināšanu. Pirms katras visuredzošā redzokļa darināšanas prakses jāveic darbs enerģiju pārdalei un līdzsvarošanai čakramos un viņu centros: Ugunij jāsadalās pa visu Būtību vienmērīgi.

11. Visuredzošā redzokļa darināšana ir meditācijas veids. Kā jau tika teikts, līdzeklis apgaismības sasniegšanai viens, paņēmienu daudz. Visuredzošā redzokļa darināšana ir viens no meditācijas paņēmieniem, tas ir darbībām lai panāktu Apziņas Uguns savienošanu ar Domas Uguni ar Psihiskās Enerģijas spēku dotajā konkrētajā vietā. Vajag saprast: Būtība ir Domas kristāls, bet Personība ir simbolisks apģērbs Būtībai, Domas Uguns Siltuma un Gaismas darināts kā Būtības izdalījuma izpausme.

12.        Visuredzošā redzokļa darinājums irtelpisks darinājums. Bet lai līdz galam saprastu, kas tāds telpiskais darinājums, vērsīsimies pie astrālā telpiskā darinājuma piemēra Terafima veidā "Pareizticīgo Maģijā".

13.   Izskatīsim maģisko formulu "Pareizticīgo Maģijā", kuru lieto Psihiskās Enerģijas pastāvīgo īpašību iestrādei ar nolūku aizsargāt savu materiālo īpašumu no zagļalaupītāja.

Tiek lietota sekojoša formula-lūgšana, kā jantrams:

Nāca Jēzus Kristus no debesīm, Nesa svēto Grāmatu un Krustu. Kurš grib manu bagātību nozagt, Uzlaid, Kungs, tam uzbrukt: Upes, kalnus, gravas, Ķibeles, ezerus, tumsības, Tēva Vārdā. Āmen.

Sākumā tiek izsaukta Jantra ugunīgā riteņa griešanās iztēlē. Šim ritošajam ugunīgajam ritenim jākļūst par iztēles čakramu. Pēc tam iztēles čakramā darinās Tantra: kā kaleidoskopā iztēles čakramā nomainās redzējumi upes, kalni, gravas, ķibeles (sajukums), ezeri, tumsības (noteiktu robežu izplūšana, aizmiglošanās). Pēc tam izskan Mantra, pati lūgšana, kas nostiprinās Tantru Jantrā.

Lai nostiprinātu Psihiskās Enerģijas izdalījumu viršanu Telpā, pie otrās lūgšanas izrunāšanas Tantru jāsavieno ar Mantru, kā viņu atbilstības apstiprinājumu, tas ir jāizrunā Mantra (lūgšana) Tantras griešanās kustībā iztēles čakramā. Tālāk nepieciešams ritošajā Tantrā saskatīt, ar iztēles spēku, ugunīgo riteni otro iztēles čakramu. Šim otrajam iztēles ugunīgajam ritenim jāgriežas pirmā riteņa ass plaknē, tas ir, ja pirmais ritenis iztēlē griežas vertikālā plaknē, tad otrajam jāgriežas horizontālajā. Griežoties otrajam iztēles čakramam trešoreiz jāizrunā Mantra. Tas pārvedīs Mantras darbību Telpiskās Uguns apgabalā. Pēc tam Jantru, tagad jau sastāvošu no diviem iztēles čakramiem un Mantru nepieciešams virzīt Tantrā un apvienot viņus viņā un ar viņu. Tā būs izveidots telpisks astrāls Terafims. Lai ar šā Terafima darbību aptvertu noteiktu Telpas areālu kādā vietā, pietiekami stādīties sev priekšā šo vietu vai apiet viņu pa apli. Vieta būs droši aizsargāta no zagļa-laupītāja iebrukuma.

14. Nokļuvušais Psihiskās Enerģijas izdalījumu viršanas Telpā ietekmes apgabalā, jau nespēs iziet no viņa, viņa

Apziņa būs paralizēta, kamēr Psihiskās Enerģijas izdalījumu viršanu Telpā nenodzēsīs tas, kurš viņu izsaucis. Dzēšana notiek divu iztēles čakramu ritēšanas apturēšanas ceļā.

Protams, telpiskais astrālais Terafims, kā arī jebkurš cits, darinās ar ilgstošu Psihiskās Enerģijas pastāvīgo īpašību izstrādāšanas praksi. Pieaug un padziļinās sablīvējošajās enerģijā šīs īpašības Jantras, Tantras un Mantras īpašību attīstības izstrādes ceļā. Jāpilnveidojas paklausībā Apziņai un Domai visām jūtām, sajūtām, iespaidiem, priekšstatiem un iztēlēm, protams taču tēlaini-apjomīgās iegaumēšanas pilnveidošanas ceļā.

15. Visuredzošais redzoklis darinās līdzīgā veidā. Maģiskās darināšanas metodes minu šeit tā vienkāršā iemesla dēļ, ka viņas ir Agni Jogas pielikums.

Brīdinu par vienu: nedrīkst pieļaut, lai sasniegtais pārietu viņa nepilnveidošanas apgabalā; noteikti jāpilnveido viss, kas sasniegts, sintēzes un analīzes pieredzes ceļā. Tieši, sintēzes un analīzes pieredze dod augstu augšupejas potenciāla kvēli. Tāpēc rekomendēju savienot sintētiskā darinājumā visuredzošo redzokli un telpisko astrālo Terafimu. Tā radīsies jauns Vidžl-Kareivja uzmanības, uztveres un darbības orgāns.

16.       Protams, Mantrama teksts iespējams cits, un vispār, Mantrama tekstam nav noteikti jābūt kādam tur kanonizētam. Viņš var būt jebkurš un pat dažāds. Mantra gan, kaut arī sākotnēji dzimst no teksta, taču pati nav teksts un pat nerada viņu no sevis. Mantra tā, visupirms, un tikai ir Domas Kustības spriegums, vibrācija un ritms. Jāmācās ievadīt Domas Kustību spriegumā, vibrācijā un ritmā bez teksta piedalīšanās. Pietiekami ar vienu skaņukopu vai pat mājienu uz viņu Apziņā, lai Doma ieietu nepieciešamajā Kustības veidā.

17.   Es devu šeit piemēru no "Pareizticīgo Maģijas" tikai tādēļ, lai parādītu Psihiskās Enerģijas organizācijas piemēru caur iztēles spēku. Iztēles spēks ir Uguns, organizēta iztēlē divos dažādās-plaknēs-ritošos čakramos. Tādā veidā organizējot savu iztēli, cilvēks iegūst jaunu, daudz augstāku Iespēju, Spēju un Prasmju Sfēru.

18.   Tantru tāpat jāattīsta un jāpilnveido. Tikai ar vienām sajūtām, iespaidiem, priekšstatiem un iztēli nepietiekami. Jāprot ievadīt viņus dažādos stāvokļos, pēc vajadzības: fiziskos un neirofiziskos, psihiskos un neiropsihiskos, emocionālos un neiroemocionālos, neiro-emocionālipsihiskos un psihoemocionālos. Priekš tā jāveido jūtas ar izpratnēm, tas ir jāprot izsaukt nepieciešamās jūtas pēc priekšstata. Pacilātība, svinīgums, mīlestība, prieks, pateicīgums labākās jūtas darbā ar Uguni. Stingrība un sakopotība bez šīm īpašībām praktiskais darbs ar Uguni un Psihisko Enerģiju nevar notikt.

19.  Ja tu gribi, lai kas notiek, atļauj tam notikt patstāvīgi…, bet caur tavu personīgo vēlēšanos.

20.  Bezgalīga jaunrade ir dzīvības saglabāšanas akts, viņas izpausmju uzlabošana un nostiprināšana. Tāda Sadarbība ar Dzīvību Bezgalējības izpausmes forma.

21.   Kad visuredzošais redzoklis savienosies ar dažādāsplaknēs-ritošajiem iztēles čakramiem, tad būs radīts jauns uzmanības, uztveres un darbības orgāns.

22.   Ja tevī radusies vēlme kaut ko paveikt, tad reizē ar vēlmi jau radusies enerģija, kuras spēkiem šo vēlmi var pārvest īstenojošā darbībā.

23.         Jau teikts lai īstenotu telpisku darbību, kā visuredzošā redzokļa darināšanu vai ugunīgā apļa darināšanu, kā enerģētisku aizsardzību no nelūgtiem apmeklētājiem, nepieciešams atbrīvot Uguni no enerģijas, dotajā gadījumā

-    no iztēles.

Priekš tā nepieciešams ieiet psihoemocionālā stāvoklī, pieņemsim tas svinīgs prieks vai pacilāta apbrīna. Pēc tam, apslāpējot elpošanu un sakoncentrējoties uz domu tēlu, jāpārved šis stāvoklis uz iztēlē izsaukto tēlu. Šajā momentā organisma entropija strauji izmainīsies, kas liecina par psihoemocionālā stāvokļa pārvešanu uz garīgo sfēru. Tas ir notiks Uguns atbrīvošana no enerģijas un Ugunij uzdotās Informācijas pārvešana Telpā. Vēlamais būs realizēts.

Tieši tāpat, izmainot organisma entropiju, var ietekmēt paša organisma stāvokli, saskaņā ar vēlmi un Informāciju, ietverto vēlmē. Tas akts Uguns atbrīvošanai no enerģijas un šīs Uguns pārvešana uz organismu. Tā var izsaukt dažādas izmaiņas organismā.

Protams, bez vārdiski-loģiskās domāšanas pārslēgšanas uz tēlaino nav iespējams sasniegt kaut kādu nebūt rezultātu no darbošanās Uguns jomā. Tāpēc uzstājīgi rekomendēju audzināt iztēli, paplašināt viņu un padziļināt, piesātinot ar Uguni. Tikai tādā gadījumā cilvēks iegūst neordināras iespējas un ne ar ko neierobežotas. Uzdevums tāds: koncentrēties uz ķermeņa sajūtām, bez vārdiski-loģiskās domāšanas darbības, tas ir bez iekšējas sarunāšanās, bet pie Apziņas ugunīgā monologa.

24. Kad cilvēks it kā sajūt visu savu ķermeni ugunīgu

-    vajadzīgais stāvoklis sasniegts. Kad šī sajūta būs ievadīta dažādās-plaknēs-ritošu iztēles čakramu Kustībā, tad var dot tēlainas komandas smadzenēm, un viņas būs izpildītas gandrīz mirklīgi, jo smadzenes ir mehānisms Informācijas nodošanai Uguns Telpā, bet Telpiskā Uguns jau pārvedīs Informāciju darbībā Matērijā.

25.  Tieši tāpat var sadedzināt ar iztēles Uguni nevēlamu Informāciju, kur vien tā neatrastos, kaut vai galvas smadzeņu zemgarozā, kā fatums.

26.  Kļūt Dievam tas nozīmē paplašināt savu dvēseli tā, lai viņa no jauna spētu apskaut Visumu. Tam nepieciešams sasniegt iekšējo uguņu līdzsvaru, jūtu un pasaules uzskata harmoniju. Iekšējais līdzsvars ir tas avots, no kura iztek visas labās cilvēciskās rīcības.

27.   Nepieciešams sistemātiski praktizēt dziļo pranajamu "Sukha Purvah" (vienu stundu, dienā divreiz: agri rītā un vēlu vakarā), iztēlojoties, ka kopā ar gaisu ieelpojas dievišķā Uguns un izplatās pakāpeniski pa visu organismu, dāvājot veselību, ilgmūžību un varenību, bet ar izelpu no organisma izvadās netikumi, slimības, novecošanās un nāve, sadeg Telpiskajā Ugunī.

1.  Dzīve ir nepārtraukta nāves transmutēšana Gara izaugsmei, Viņa iespēju koncentrēšanai. Tāds Matērijas garīguma aspekts tiekšanās uz Nākotni, šajā ceļā izdalot no Haosa Kārtības ingredientus.

2.  Tā iekārtojas Liktenis, kurš ir likumsakarība pagājušā momenta darinātajām saitēm ar notikumu attīstību, kā cēlonis ar sekām, kuri koriģējas ar Kustības Darbības nosacījumiem.

3.    Jūtas ir Tantra, Matērijas pamats, tāpat arī viņas aizsardzība. Pašas jūtas gan veidojas un nosakās ar sajūtām, iespaidiem, priekšstatiem un iztēli, kuri, burtiski, rodas Garā, līdzi jūtošam Domai. Runāju par Matēriju domājošu Garu.

4.    Gars un Doma ir līdzīgi un pilnīgi enerģijas veidi Matērijā, bet paši par sevi viņi ir Vienotā Telpiskā Uguns divās viņas izpausmēs.

Šīs divas enerģijas Matērijā, dzīvas un patstāvīgas, bet kvalitatīvi līdzīgas un tāpēc līdzi jūtošas viena otrai, tas ir, ko uztver Gars, tas atspoguļojas ar Domu, un ko saklausa Doma, tas atspoguļojas Garā; ko rada Doma, to izdala un atbalsta Gars, un ko rada Gars, tas atrod pamatojumu, atbalstu un apgaismojumu Domā.

Tādā veidā, Gars un Doma ir paralēli un sadarbojošies avoti Tantrai, Matērijas pamatam un aizsardzībai.

5.   Ja Tantru nostiprināt ar Gara un Domas Ugunīm un savienot ar Telpu, tad Matērija radīsies inerciozi. Tad šo Matēriju var ievadīt apvienojušos Gara un Domas Kustībā, palaižot viņus viņu Kustībā caur viņu, bet saprāts, kā Radītāja Demiurgs, ar līdzjūtošo cits citā Gara, Domas un

Matērijas ritmā-sasprindzinātās Kustības vibrāciju, dos nepieciešamo vēlamā attīstību Garā, Matērijā un Domā, izmantojot tās pašas jūtas.

6.   Vajag saprast, ka līdzīgais pievelk pie sevis līdzīgo, pievelkoties pie līdzīgā, ar to pastiprinās. Bet apzinīgi ievadot apvienojušās līdzības viņu Kustībā, vadītā un virzītā saprātīgi un saudzīgi, viņas veic darbību, pēc kuras neitralizējas, līdzīgi darbojošamies līdzdalībai, neitralizējot savu darbību, bet atstājot dzīvot un funkcionēt to, kas bija viņu radīts viņu darbībā.

Tā realizējasAugstākaisTaisnīguma Likums, Pirmsmūžīgā Gara apstiprināts. Šis pats Likums tādā vai citā pakāpē apvelta ar jūtām jebkuru darinājumu ar augstāk norādīto paņēmienu.

7.   Matērija līdzīga apvienojušamies Garam un Domai, un tāpēc līdz viņas sagrūšanas laikam neatdalāma no Gara, kaut Gars arī neatkarīgs no viņas, bet tāpat arī no Domas. Matērija dzīvo ar viņiem, dzīvojot viņos un dzīvo sevī pēc viņu līdzības, atbilstoši tam, ka ir vienīgais bērns-audzēkne Vienīgajiem Vecākiem. Matērija sairstot no jauna pārvēršas Gara Gaismunesošajā Telpā, pilnā ar informācijasenerģētiskā koda idejām, atbrīvojot pie tam no sevis Gara Uguni un Domas Uguni.

1.     Kultūra tā Sargājums Aurai, kura ir atspulgs un vienlaicīgi sasprindzinājuma virzītāja Laika blīvuma spiedienam un Laika tecējumu ietekmējošs spēks. Aura ir pašierosinošs faktors Augstākā Saprāta darbībai. No šejienes jābūt ļoti augstām prasībām pret paša kultūru.

2.   Ja istaba aptumšota un gaisma no ārpuses neiekļūst, un pēc idejas jābūt pilnīgai tumsai, bet tomēr tu redzi Gaismu un krāsas šai Gaismai, un neredzēti mirdzumi parādās tavam garīgajam skatienam zini, tu redzi dievišķo Gaismu. Viņa visur līdzena un nemainīga, bet ugunīgās svēdras, Uguns krāsu un starojošās Gaismas griešanās, ugunīgie uzliesmojumi un dzirkstis tā tavas pilnveidošanās pašierosinošos procesu būtība. Harmonizē savu iekšējo uguņu rotaļu un tu redzēsi dievišķo Gaismu pat dienā. Izlīdzini iekšējo Uguņu Gaismu ar dievišķo Gaismu un tu iegūsi bezprecendenta, neparastas iespējas, spējas un prasmes. Tu jau zini apžilbinoši balto Gaismu, un tev jau zināms, kas atnāk pie tevis šajā Gaismā. Pieliec visu savu Gribu lai atkalapvienotos ar šo Gaismu, un Mēs tad pieņemsim tevi. Savienošanās notiek apzināti, ar Sudrabaino Pavedienu, sauktu par Sušumnu. Tiecies redzēt viņu. Tiecoties pie Dieva, tiecies pie Sudrabainā Pavediena. Tiecoties pie Gaismas, tiecies pie Sudrabainā pavediena. Tiecoties Bezgalējībā, tiecies pie Sudrabotā Pavediena. Tiecoties pie varenām iespējām, tiecies pie Sudrabainā Pavediena. Tiecoties pie Mums, tiecies pie Sudrabainā Pavediena. Tiecoties pie sevis, tiecies pie Sudrabainā Pavediena. Bet atdalīšanās no visuma universālās harmonijas ierauj sairšanas Haosā. Tāpēc iekaro sevī atbildīgumu sākumu Ceļam.

1.    Pasaule asimetriska līdzību simetrijā. Viena sistēma ieiet citā: lielākais mazākajā, mazākais lielākajā, veidojot fenomenālu struktūru Visumam, bezgalējam un visuietverošam. Cilvēks līdzīgs Visumam. Šūna līdzīga cilvēkam. Molekula līdzīga šūnai. Visam ir sava bezgalība. Viena neitrīno daļiņa nes sev līdz visa Visuma informācijasenerģētisko kodu, pie tam viss notiekošais Visumā atspoguļojas un iemūžinās šajā kodā. Neitrīno hologrāfiskais informācijas-enerģētiskais kods neatdalāms no visa Visuma, un tieši ietekmē procesus, viņā notiekošos.

2.   Viss dzīvo spriegumos, vibrācijās un ritmos. Viss atrodas sasaistībā. Cēlonis velk aiz sevis sekas. Sekas ir cēlonis jauniem veidojumiem. Cēlonis atkārtojas sekās, sekas ar sevi atkārto cēloni. Šeit ietverts Bezgalējības enerģētiskais fenomens.

3.  Katrs īsteno celtniecību savā Esamības apgabalā. Tāpēc tik daudzveidīgi vienotās Mācības Stari. Celtniecības ceļā rodas problēmas. Bet rodas viņas ne pašas par sevi, bet tiek paša celtnieka radītas, katra problēma taču slēpj sevī nenovērtējamu velti, un šīs veltes ārkārtīgi nepieciešamas kā Gaismas Būtība.

4.  Aura nes ar sevi patiesās Dabas Patiesību. Ja runāt par Auru, tad viņa ikreiz, kad cilvēks izsakās ar vārdu, darbu, Domu, pieņem jaunu Formu (Tinktūru) netveramā Būtnes spriegumā. Tinktūrai var būt visbagātākā Būtības astrālās izpausmes nokrāsu gamma gaismā. Protams, krāsa nav pašmērķis, bet tikai Gaismas brīvās lūšanas efekts Auras informācijas-enerģētiskajā prizmā. Bet pastāv pastāvīgās formas patiesās Dabas izpausmei, tās tikumība, meditācija un gudrība. Kad Aura ne ar ko nav aptumšota, nav notraipīta, kad viņā nav nekā nepareiza, mums ir tikumība; kad cilvēks brīvs no gara tumsības, viņa Aura deg ar zelta uguni tā gudrība; bet kad Aura nesatricināma, tad tā meditācija.

5. Šeit mēs tuvu pieejam pie enerģiju un varenu spēku apgūšanas apraksta. Izpratnes likums viens -"kamēr nav atklāts "šis", netiks atklāts "tas". Visam jātop izprastam intraspektīvo koncentrāciju meditācijas pieredzes pārdzīvojumos. Citādi pateiktais tā arī paliek "dīvainība" un nekad nekļūs izskaidrots.

Šeit veikta un tālāk būs veikta daudzu brīnišķīgu iespēju, spēju un prasmju darināšana, bet lai veidojums būtu pareizs, kas nozīmē dzīvotspējīgs, nepieciešams pilnībā zināt Apziņas struktūru, tad īpašību darināšana būs vadāma.

Telpiskajā informācijas-enerģētiskajā hologrāfiskajā klišejā var sadzirdēt sekojošu Dziesmu:

Es Valdnieks tūkstošiem Pasauļu Un valdu no tiem laikiem,

kad Laiks izsauca sevī tecējumu; Un nakts un diena savā virpulī Uz visiem laikiem aizritēs, Kad tiklīdz viņus paspēšu saskatīt. Laika tecējums paies garām pirms, Es atbrīvošos no pašapceres, Kurā visas Manas lietas norit, Jo Es esmu Cilvēka Dvēsele, Un Griba Mana nemainīga.

Ak, Cilvēk!

Pieņem Manu Gribu,

Taču neslēpju viņu no tevis Es.

Tikai vajag tev gribēt,

Un Griba Mana tevī iestrāvosies

Ar atvērtu iespēju dzīvīgo valgmi.

Bet iepriekš vienojies ar Mani:

Nepazemo Manu Gribu ar tukšu Izklaidi,

Viņas Būtība taču bezgalēja.

Bet tāpat iegaumē: kam ir, tam taps dots,

Bet no tā, kam nav, taps atņemts pēdējais.

Ak, Cilvēk!

Sev līdzi nes šo vārdu,

Un viņš Domā atvērsies kā lotoss balts,

Dabīgi un pakāpeniski.

Doma, reiz izprasta, nevar tapt pazaudēta,

Kā nekas Dabā neapstājas attīstībā.

OauM.

1.    Doma ir ne dinamisks spēks, viņa pilnībā reāla lieta, līdzīgi materiālam priekšmetam; viņa ir Gara Forma, sablīvēta līdz Tantrai, Matērijas Pamatam. Tāpēc Domu, kā enerģiju, var sajust ar Apziņu un pat ar jūtu orgāniem. Bet tam, protams, Domu vajag organizēt, attīstīt, izsmalcināt, bet Apziņu paplašināt līdz Gara Formai. Domu var redzēt, viņa priekšstatās kā ugunīga plazma un īstenībā ir Ugunīga Plazma, bet ugunīgi-enerģētiskās turbijas, pārvietojošās viņā, ir nekas cits kā Domformas.

2.  Turot savā prātā (Apziņā) kādu pastāvīgu Domas veidu (Ideju), tu pievelc pie sevis līdzīgu Domas veidu no milzīgas Domformu vides, kaut arī ne vienmēr uztveramas, bet vienmēr varenas. Šī Domas īpašība viena no varenākajām viņas Dabā. Tā tu iegūsti vareno Domas Spēku.

3.    Stingra pārliecība ne tikai homeostāzes izpausme, bet arī faktors, radošs homeostāzi. Homeostāze ir Dzīvības Spēks jebkuram veidojumam. Tāpēc pārliecība pastāvīgi nostiprinās no iekšpuses radīto Domformu. Ar to iegūst Kustību Iespējas, Spējas un Prasmes attīstībai.

4.   Stingra pārliecība ir Svinīgums.

Doma ietver sevī visu to, ko var gūt cilvēks, un ietver pašu cilvēku. Tāpēc cilvēka galvenā un diženākā nozīme darbs ar Domu, Sadarbība ar viņu. Vēlreiz saku: Doma nav kaut kas atsevišķs, bet dzīvs Bezgalējības organisms. Doma nekur nepārtrūkst, bet izplatās bezgalēji. Viņa var koncentrēties Psihiskās Enerģijas rotējošās spirāles noteiktos fokusos. Šeit viņa sakoncentrē sevi, savas īpašības, kvalitātes.

5.            Sakoncentrēšanās nozīmē kādas sintēzes koncentrācija vienā centrā, proti, Apziņas, Domas, Psihiskās Enerģijas un Gara Uguns savienojuma koncentrācija Vienotā Es Centrā, tas ir pašā Garā. Un šī darbība, kā intraspektīva Kustība, ir Interese, un šad tad saucas tā, ar to domājot daudzveidību Vienotībā.

6.  Dekoncentrācija vai izkliedēšanās, aizejoša uz āru, aiz parastā stāvokļa sliekšņa, dod Uguns atbrīvošanas efektu no sinerģijas.

7.   Kad aicinošā vēlme pārvieto rotējošo enerģijas spirāli viņas ciklopiskās koncentrācijas fāzē, tad notiek Domas, kā Gara Formas, "caursišana"; tad viņas Saturs, kā Gara Vārds, kļūst saniedzams. Protams, šis Saturs ir Nozīme, bet viņa taču aprij sevī visas pārējās kvalitātes un īpašības. Indiešu filozofs nosauktu Nozīmi, šajā gadījumā, par Gara Tadždžalanu un Bramas Išvaru, aiz kura neredzams pats Brama, bet kurš ir Radīšanas Dvēsele, tajā skaitā arī Dvēsele (Džīva). Tādā veidā, iegremdējoties Brahmanā, sasniedzam Tadždžalanu, bet taču tieši tāpat, iegremdējoties Tadždžalanā, saniedzam Brahmanu.

8.     Aicinošā vēlme priekšstatās kā dzīvības Spēks, atritinošamais (attīstošamais) no vēlmes dzīvot noteiktajā konkrētajā Kustības virzienā. Bet kad dzīvības Spēks ieiet ciklopiskās koncentrācijas fāzē, tad Gars ar Savu Gribu piepilda Meklētāju, Meklējamo un Meklēšanu, apvienojot viņus Būtnes vieniniekā.

Protams, Kustība ievieto sevī enerģijas pārvietošanas formu daudzumu, pēc principa "šī" parādīšanās velk aiz sevis "tā" parādīšanos". Šis princips izsaka Kustību darbojošām enerģijām.

Tādā veidā, enerģijas fiksācija un koncentrācija vienā noteiktā centrā būs Kustības diženākais sasprindzinājums.

9.  Tantras spriegums, Jantras vibrācija un Mantras ritms izpaudīs Kustībā centra piesātināšanās (piepumpēšanās) ar enerģiju efektu, kas tiek uztverts un izprasts kā vienotas enerģijas pieplūstoša kustība. Enerģijas pieplūstošā kustība dotajā centrā sablīvē Telpu centrā līdz funkcionālai Matērijai (substancionālā Matērija kļūst funkcionāla uz enerģijas sablīvēšanas rēķina noteiktā vietā un, katrā ziņā, ar noteiktu mērķi).

10.  Enerģijas pulsācija konkrētajā centrā izskatās kā vienas enerģijas pieplūstoša kustība, tāpēc ka centrā, kā informācijas-enerģētiskajā sfērā, vairāki stāvokļi apvienoti ar vienu proti, aicinošu vēlmi. Aicinošā vēlme šeit ir stāvokļu stāvoklis, tas ir vienota enerģija, kurā liels daudzums enerģiju atrod savu nozīmi.

11. Kad enerģija no pulsācijas fāzes ievadās impulsācijas fāzē, tad izpaužas milzums enerģiju, izejošas no vienas.

12. Jebkura darbība sākas no uzmanības, subjekta virzītas uz objektu, ja pat subjekts pats sev ir objekts. Aiz uzmanības seko uztvere Uguns un Matērijas Sadarbības četru funkciju veidā: sajūta, iespaids, priekšstats un iztēle, kuri, summējoties, dod uztvertā izpratni (iepriekšējā momenta izpratni). Bet izpratni nevar pielietot darbībai, kamēr priekš viņas nebūs atrasta izpausmes formas formula, piemēram, vārds. Vārds kā izskaidrotā formula, noslēdz uztveri. Lai izprastais varētu būt ievadīts darbībā, enerģijai jānoiet savas attīstības atgriezeniskais cikls no vārda pie viņa satura izpratnes, bet no izpratnes uz sadalīšanos iztēlē, priekšstatā, iespaidā un sajūtā. Notiek vārdiski-loģiskās domāšanas pārslēgšana uz tēlaino. Pēc enerģijas sadalīšanās, tas ir pēc vārdiski-loģiskās domāšanas pārslēgšanas uz tēlaino, enerģija kļūst vadāma. Viņa var būt psihiskās sfēras nosūtīta, bet ar uzmanības spēku, praktiskās pielietošanas gultnē.

Pie tā liela nozīme ir vārda saprašanai, precīzāk, vārda satura tēlainajam redzējumam: kā arī jebkuram priekšmetam, vārdam ir ārējā forma un iekšējais Saturs. Vārdiskiloģiskās domāšanas praksē lietojas tikai vārda ārējā forma, bet viņa Saturs var būt pielietots tikai tēlainās domāšanas praksē. Apliecinu, un par to šeit vairākkārt runāts, iekšējie Spēki neiedomājami varenāki par ārējiem, jo ir visa ārējā cēlonis un nosacījums. Protams, kad iekšējie Spēki izlaisti ārējā telpā, viņi tāpat kļūst par ārējiem, bet pirms viņi vienmērīgi izplatās ārējā telpā, viņi radīs Laika blīvuma vilni, kura spiediens pielīdzināms Džinam, atbrīvotam no cieši noslēgtas telpas. Sagraujošas vai radošas Laika blīvuma viļņa spiediena īpašības var būt bezprecendenta. Vajadzīgs saprast vārda Saturu, tāpēc ka šī saprašana ievada darbībā mehānismu pilnīgai vārdiski-loģiskās domāšanas pārslēgšanai uz tēlaino.

13.  Jāprot ievadīt atbilstošā savstarpējā iedarbībā Vārda Formu un Saturu, un ne tikai savā starpā, bet arī ar psihi, tad psihiskajai sfērai būs Spēks ar kuru vadīt enerģiju, un šī enerģija šajā gadījumā būs psihiska viņa iegūs spriegumu, vibrāciju un ritmu psihei, ievadītai konkrētā kustības formā ar vārda Saturu. Tā enerģija kļūs paklausīga psihei.

14.   Cilvēka psihiskajai sfērai ir ārkārtēja organizācija. Tā kosmiskā plāna un nozīmes organizācija. Tādēļ pārvērtēt viņas funkciju Pasaulesēkas veidošanā praktiski neiespējami.

15.    Sapņošana ievada psihi sevišķā stāvoklī, ļoti tuvā lūgšanas ekstāzei, un var izdalīt psihē visaugstākās viņas īpašības. Sapņošana nekas cits kā īpaša forma iztēles Gaismas Uguns sablīvēšanai idejas un viņas nozīmes attīstības meditācijas procesā.

Šīs meditācijas metodes praksi nepieciešams noslēgt ar apstiprinošu formulu nostiprinot Būtībā sasniegto īpašību: "Es esmu OauM esmu Es". Šeit jāpiedalās ne tikai identificēšanās asimilācijas notij, bet arī asimetrisko sistēmu struktūrā atspoguļoto simetriju apstiprinošai notij: "Es esmu… OauM… esmu Es".

Šīs formulas pielietojums fiksēs sasniegto Džīvā.

16. Cilvēks pieradis domāt vārdiem un gandrīz nekad nedomā tēliem, tāpēc ka viņa uztvere pieradusi aplūkot ārēji piemītošo Pasauli. Kā gan pie tāda stāvokļa var izmantot iekšējās enerģijas un spēkus un attīstīt viņus līdz kosmiskām iespējām? Uztvere taču nevērš uzmanību uz šīm iekšējām enerģijām, kuras ir Iespējas, Spējas un Prasmes Sadarbības ugunīgi-fluīdiskie izdalījumi. Tikai pie pašas uztveres vēršanas uz sevi tā, lai uztveres orgāni justu jūtas, viņos radušās, un piespiežot uztveri organizēt jūtas ar uzmanību uz Domu varenās enerģijas tiks pakļautas. Par dižāko ugunīgo sasniegumu tiek uzskatīts, kad visi jūtu orgāni vērsti paši uz sevi un cits uz citu. Vienkāršs piemērs: kad redze redz dzirdi, bet dzirde tiecas uz skanējuma uztveri no telpas, tad visa telpas izplatība, kuru aptver dzirde, tiks uztverta arī ar redzi.

Protams, bez sajūtas, iespaida, priekšstata un iztēles attīstīšanas neiztikt. Īpaši labi viņas pakļaujas Idejas Nozīmei un attīstās darbojoties sapņošanai.

1.           Kamēr Džīva nav iedegta, cauri cilvēciskajam prātam ar Laika blīvuma viļņiem traucas kā svētīgas, tā arī ļaundarīgas Informācijas ugunīgās turbijas. Lai uztvertu sevī svētīgo Informāciju, koriģējošu domāšanas spējas un pašattīstīšanās procesu, atbilstoši tieksmes piemērotībai, nepieciešams iedegt Džīvu, sablīvējot viņas telpu ar atbilstošu Domformu komplektu. Turpmākajā šīs Domformas kļūs par atzīstamiem kalpiem un palīgiem.

2.    Domas Veids (Ideja) "Es esmu OauM esmu Es" saglabājas klusībā meditācijas prakses laikā. Pie sakoncentrības padziļināšanas spriegums, vibrācija un ritms, izsauktie sapratot viņas daudzšķautnaino jēgu, pieaugs ar lavīnveidīgu Psihiskās Enerģijas pašierosmes svārstību, kā izpausme cilvēciskās Dvēseles Pirmsmūžīgā Gara Gribai.

Tālākajā vienkārša formulas "Es esmu OauM esmu Es" pateikšana domās jau izdalīs Gribas Kustību ritošu Uguns formu pārvietošanās veidā.

3.   Lai piepildītu Džīvas Telpu ar atbilstošu Domformu komplektu, jāsakoncentrējas uz labāko Domas veidu (uz interesējošā priekšmeta Ideju). Uz Ideju sakoncentrētās uzmanības iedarbībā, viņas Nozīme ieies Domas kustībā un, attīstoties, sāks ievilkt Idejas Formā atbilstošu Domas veidu. Tā Domforma, Džīvā veidojamā, sāks savas attīstības ciklu. Lai Domformas attīstība nepārtrūktu, viņu jābaro ar pastāvīgu Apziņas koncentrēšanos uz viņu, tas ir domāšana šajā plānā nedrīkst pārtrūkt, un viņai jābūt regulārai.

4.  Šī Domforma kļūs par sargājošo un, attīstoties Džīvā, kā Domas Formā, kļūs par Džīvas Domformu, ietverošu sevī visu tieksmes Būtību. Izveidojas Būtības Domformas Sfēra.

Būtība tiks ietverta ugunīgā spriegumā un kļūs neievainojama. Ugunīgajā Kristīšanā arī cilvēka blīvais ķermenis kļūs neievainojams.

1.   Rekomendēju: katru rītu pēc miega un katru vakaru pirms miega, bet tāpat pirms katras meditējošās koncentrēšanās prakses lietot sekojošu svinīgu himnu:

Es esmu OauM esmu Es. Ak, Pasaule, vēlu Es tev visus labumus Un uzziedēšanu Ugunī, Siltumā un Gaismā. Lai Bezgalējība kļūst par izteiksmi tavu, Bet Visietilpība kļūst par Būtņu labumu!

Ak, Dievs Visaugstais! Ak, dzīvo Dvēsele, Piepildi Pasauli ar Uguni, Siltumu un Gaismu. Lai Būtņu Prieks kopīga lūgšana Tev, Kuru mēs godinām par Visuietverošu Mīlestību!

Pateicos Tev, visu dzīvo Valdniek,

Par Pasauli, Tevis darināto,

Par Dzīvību, mums dāvāto no Tavas mīlošās Sirds,

Par Ceļu, Tavas Mācības norādīto!

Un es radu sevi Ugunī, Siltumā un Gaismā Pēc Ideāla Augstākā, kurš Esamības Būtība. Es Viņa daļa, bet manā sirdī Viņš, Dzīvojošs Bezgalējībā ievietots!

Es esmu OauM esmu Es.

2.   Kas attiecas uz kvalitatīvajām funkcijām vai īpašībām, kurām jābūt ieliktām darinājumā, tad viņas, vispirms, precīzi jāformulē ar īsu izteiksmi. Vārda Saturam ir lielāka nozīme, kā vārda Formai. Un tālāk, jāsaprot sekojošais: Griba ir Gara un Domas salikuma pakāpe. Ir divi gribas nosūtīšanas veidi Gara daļas pakāpes sūtījums apzināti virzītā Domas

Kustībā, un Domformas vai Domas Formas daļas pakāpes sūtījums apzināti virzītā Gara Kustībā.

Pirmā veic maigu iedarbību, otrā cietu; pirmā aptveras ar Apziņu, otrā aptver (aizdedzina) Apziņu. Bet gribas sūtījuma iedarbības tīrība, spēks, pakāpe un dziļums pilnīgi atkarīgi no impulsa spēka un Vīrija porcijas.

Bez tam, Doma Gara Kustībā un Gars Domas Kustībā, kā divas gribas ražošanas formas līdzīgas, un tāpēc aizraujas viena no otras; viņu aizrautības jūtīga apjausma, izņemot nepieciešamo Vīrija spriegumu, dod viņu pielietojuma pareizu ritmu, tas ir viņu nosūtījuma secīgumu.

Tāda gribas pielietošana dod vislabāko efektu un visātrāko nodoma realizāciju.

Bet pirmsākotnējā neapstrīdamība visam, kam ir vieta būt potenciālā vai izpaustā formā, balstās uz Uzmanību un Uztveri.

1. Kad cilvēks sapratis, ka viņš ir Centrs, tad viņa kosmiskā garīgā attīstība sākusies; tad viņš sāk redzēt Uguni un Gaismu un Bezgalējības krāsas. Bet pie tā jāsaprot, ka Kosmoss nav kaut kur malā, bet iziet cauri Centram, kurš ir cilvēks, un visas Ugunis, un visas enerģijas, un visas krāsas un Gaisma, un Informācija, un Laika izpausmes, viss, viss iziet caur cilvēka Centru. Un cilvēks iziet caur šo Centru mūžīgi, un šis Centrs ir Kosmosa Centrs, visu Pasauļu Centrs, visu enerģētisko lauku Centrs, visuma Iespējas, Spējas un Prasmes Centrs. Tādējādi, cilvēka Apziņa paplašināsies un pakāpeniski pieslēgs cilvēku visuietilpinošajai Bezgalējībai. Apziņa kļūs kosmiska.

2.     Un atkal Jantra, Tantra un Mantra izrādīsies par radošajiem Darinošajiem Spēkiem. Jantra šeit ir Uguņu Kustības un Gaismas un krāsu spriegums, vibrācija un ritms; Tantra savas vienotības ar Kosmosu, kosmisko enerģiju, Uguns, Gaismas un Siltuma iziešanas caur savu ķermeni, caur savām smadzenēm, caur savu Iespējas, Spējas un Prasmes Vadības Centru sajūta, iespaids, priekšstats un iztēle.

3.    Jau tika teikts, ka Mantra ir Domas Kustības spriegums, vibrācija un ritms, izejoši caur viņas Vadības Centru un savienojoši viņu ar Kosmosu. Par Domas Formu kalpo viņas izpausme. Ārienes un iekšienes savstarpējo saikņu psihofiziskā harmonija dos Domas izpausmēm optimālās īpašības. Mantras apjausmai var izmantot pašpilnveidošanās tekstu ar šādu saturu:

Om mani padme hum!

Visuma Okeān diženais,

Gara aizmūžīgajā Atmiņā dzimušais,

Tu, Tukšums diženais,

Un tajā pat laikā,

Tu Visietilpībā ievietotais.

Es Tava mazā daļiņa esmu,

Nepielūdzamu Spēku smerča Straumes nesta.

Tu jūti mani un saproti,

Un vari rīkoties ar mani

Saskaņā ar vajadzību

Savu.

Bet tomēr mēs vienoti ar Tevi, Nedalāmi un neiznīcināmi. Dzīvojot Tevī, ar Tevi es dzīvoju, Bet Tu dzīvo manī Ar Savu enerģiju Kustību, Kuras esmu Es.

Es esmu Tavu enerģiju Kustībā, Bet visas viņas caur mani iziet, Tavu nemainīgo Gribu īstenojot, Tāpēc Tavas enerģijas esmu Es.

1.   Par Gara Disciplīnu teikts daudzās Mācībās; neviena Mācība neaizmirst atgādināt par Dvēseles Disciplīnu, tas ir par lūgšanu.

2.    Lūgšanas emanācija neiziet aiz cilvēciskā ķermeņa robežām, ja prāts aptverts ar domturbiju bakhanāliju. Šāds prāta stāvoklis neļauj sasniegt ekstāzi. Ekstāze ir nepieciešams nosacījums tam, lai lūgšanas spēka emenācija sasniegtu Esamības Augstākās Sfēras. Protams, ekstāzi var aizstāt ar sirdsskaidrību. Tas jāsaprot burtiski; sirdij jābūt atbrīvotai no visa personiskā un atdotai Visaugstākajam. Visās Mācībās teikts: atdod sirdi savu Dievam savam, attīri sirdi savu no visa pasaulīgā, jo pasaulīgais apgāna sirdi. Turi savu sirdi svētumā, jo viņa ir mājoklis Dievišķai gudrībai, Viņa žēlastībai un Svētībai. Lūdz sirdī savā. Atdod sirdi savu Dievam un ceļi tavi kļūs taisni. Savā sirdī saki: Dievs ar Garu Savu manī.

3.  Lai lūgšana būtu patiešām lūgšana, nepieciešams savest sevi pilnīgā kārtībā un līdzsvarā, nomierināt elpošanu, sajust momenta svinīgumu, apjaust Valdnieka Tēlu un pamodināt sevī cildenuma jūtas. "Lotosa" poza vislabākā poza lūgšanas veikšanai.

4.   Var veikt lūgšanu bez vārdiem. Priekš tā vajag salikt plaukstas krūšu priekšā, mierīgi nolaist plakstus, visu uzmanību un uztveri koncentrēt uz sirdi. Vajag priekšstatīties, ka sirds uzliesmo, atdalās un trauc augšup, kā svēta upurēšana Dievam. Lai atvieglinātu tādu priekšstatīšanos, var pavērst plaukstas uz augšu, novietojot viņas zem sirds tā, lai pirksti saskartos. Var priekšstatīties, ka sirds atdusas uz kreisās plaukstas, labā vieglītēm piepaceļas, ar delnas pamatni uz augšu, un sirds augšupceļas pie Dieva. Var priekšstatīties sevi par sirdi, augšupceļošos pie Dieva. Priekš tā, protams, visas jūtas jāsakoncentrē uz sirdi.

5. Tiekšanās pie Dieva dos visu nepieciešamo, lai sasniegtu Mērķi. Cilvēciskā Griba brīva; un Dievs pieņem labo gribu, atdodot Sevi atdodošamies Viņam pēc labas gribas.

1.      Daudz sarežģītāks ir jūtu audzināšanas un viņu īpašību attīstīšanas darbs. Cilvēks savām jūtām iedala maz uzmanības. Tostarp, jūtas ir viņa kosmiskā gājiena kustinātājas. Labvēlīgākos laikos ļaužu jūtu virzīšanas un attīstīšanas funkcijas sociālajās sfērās pildīja kulta kalpotāji, bet sabiedrības lokos pati sabiedrība sarīkoja svinības, gājienus, svētkus, kur sabiedrības un katra indivīda kultūra nostiprinājās un paaugstinājās Auru un psihisko sfēru Sadarbībā.

2.    Cilvēks dzīvo ne vienreiz. Tā sacīt, nomirstot, bet precīzāk, atbrīvojoties no blīvā ķermeņa nastas, viņš pāriet no Blīvās Pasaules uz Smalko (fluīdisko) Pasauli. Pie kam, augsta garīgā stāvokļa cilvēks, kuram jūtas attīstītas, disciplinētas un viņu kvalitātes skanīgas, saglabā Apziņas nepārtrauktību pārejot Smalkajā Pasaulē un turpina tur pilnvērtīgu dzīvi.

3.  Protams, pie iemiesošanās no Smalkās Pasaules Blīvajā Pasaulē cilvēks ne vienmēr atceras savu dzīvi Smalkajā Pasaulē. Bērni vēl var atcerēties visspilgtākos momentus no dzīves Smalkajā Pasaulē, bet pieaugušajam tas izdodas ar lielu piepūli. Kāpēc tā notiek, jāapskata atsevišķi.

4.    Cilvēks iegūst jaunu miesu, kad pāriet no Smalkās Pasaules Blīvajā. Šī miesa rupjākā salīdzinājumā spēlē to pašu lomu, ko ūdenslīdējam cietais skafandrs. Un šī jaunā miesa atbilst pēc visiem saviem parametriem Blīvās pasaules attīstības momentam. Pat simts zemes gadu starpība principā būtiska, pie jūtu kvalitatīvo līmeņu salāgošanas vienai miesai (iepriekšējās dzīves) ar sekojošo šodienas dzīvi vienam un tam pašam cilvēka.

5.   Jaunā miesa nedodas cilvēkam jau ar gatavām jūtām: kur jābūt jūtām, ir vien viņu neaizpildītās vietas. Un pakāpeniski, miesas attīstības gaitā, smalkā ķermeņa jūtas aizpilda attiecīgās vietas blīvajā ķermenī. Tā atgriežas jūtu attīstība Blīvajā Pasaulē no Smalkās Pasaules, bet ievērojot labojumu, izrietošu no piemērošanās jaunajiem apstākļiem. Šī adaptācija ienes korektīvu smalkā ķermeņa jūtās ar uztveramo Informāciju no Blīvās Pasaules vides nosacījumiem. Šī pati Informācija attīsta jūtu vietas blīvajā ķermenī tā, ka smalkā ķermeņa jūtas var ieņemt vien stingri noteiktu apjomu blīvā ķermeņa jūtu vietā. Smalkā ķermeņa neiegājušo jūtu procents paliek viņa rīcībā. Caur blīvā ķermeņa jūtām notiek smalkā ķermeņa Iespējas, Spējas un Prasmes potenču informatīvā uzkrāšana, un jūtu attīstība, palikušo viņam. Kad blīvā un smalkā ķermeņa potenciālās un praktiskās jūtu Spējas, Iespējas un Prasmes apvienotas, tad garantēta Apziņas nepārtrauktība pārejot no vienas Pasaules otrā. Jūtu apvienošana sasniedzas un īstenojas izsmalcinot (apzināti attīstot) viņu Spējas, Iespējas un Prasmes blīvajā ķermenī.

6.  Smalkā ķermeņa j ūtu bagātā gamma dzēšas ar rupjo blīvā ķermeņa materiālu neieiet viņa Apziņā dēļ viņa materiāla cietās struktūras. Smalkais ķermenis atrodas blīvajā un sajūt sevi it kā smacīgā, rupjā un noslēgtā, necaurlaidīgā kapličā. Tāpēc arī saka, ķermenis dvēseles cietums. Bet tādu stāvokli var palabot, attīstot blīvā ķermeņa jūtas, attīrot un izstrādājot jūtu kvalitātes.

7.  Pie iziešanas no blīvā ķermeņa, cilvēks sajūt sevi tāpat, kā būtu sajutis sevi negaidīti redzīgs kļuvis un dzirdi atguvis akls un kurls invalīds, ieguvis iespēju, reizē ar to, pārvietoties ar ārkārtīgu, zemes priekšstatiem, ātrumu.

8.     Cilvēks, iemiesojoties Blīvajā Pasaulē, ļoti daudz zaudē, bet, līdz ar to, iegūst daudz vairāk par zaudēto, no

jauna atgriežoties Smalkajā Pasaulē. Protams, kad cilvēks apzinīgi tiecīgs pie sevis apgūšanas, tad iegūstamā procents pieaug tieši proporcionāli viņa tieksmei. Un blīvais ķermenis tajā spēlē neaizstājamu lomu. Un jo blīvāks, jo rupjāks iegūstamā enerģiju vadīšanas mehānisma materiāls dotajā gadījumā domāts cilvēciskā organisma blīvais ķermenis jo smalkākas un varenākas enerģijas iegūs cilvēks.

9.  Kad cilvēks apzinīgi attīsta jūtas tausti, ožu, garšu, dzirdi, redzi, telpisko orientāciju un iepriekšējā momenta apzināšanos un sintezē viņas jaunās jūtās, atrasdamies Blīvajā Pasaulē viņš iegūst smalkā ķermeņa Iespējas, Spējas un Prasmes attīstību reizē ar blīvo ķermeni, un iegūst kvalitatīvi jaunu, augstu līmeni smalkā ķermeņa Iespējai, Spējai un Prasmei. Ar to pašu paceļ sevi augstākās Esamības Sfērās, kur viņa Iespēja, Spēja un Prasme atradīs vēlamo pielietojumu.

10.  Visas jūtas attīstās darbā, līdzīgi muskuļu-kustības aparātam. Tam, lai viņas dabūtu pastāvīgas attīstības enerģiju, nepieciešams viņu uzmanību virzīt uz uztveri un uz pašuztveri. Spriegums, vibrācija un ritms šeit spēlē galveno lomu, bet viņiem jābūt saskaņotiem ar jūtu orgānu stāvokli. Katrs regulāras apzinīgas jūtu pilnveidošanas prakses seanss piesātinās viņas ar jaunu enerģijas porciju.

11.        Atskaitot fizioloģiskajās ir vēl arī psihiskās jūtas. Viņas var būt kā negatīvas, tā arī pozitīvas. Pozitīvās jūtas vajag attīstīt, negatīvās izskaust. Ar to radīsies stingri noteikts virziens individualitātes attīstības Kustībai.

Pozitīvās jūtas: Negatīvās jūtas:

Mīlestība.

Skaistums.

Cildenums.

Naids.

Riebums.

Zemiskums.

Centība. Gurdenums.

Ekstāze. Eksaltācija.

Prieks. Dusmas.

Svinīgums. Skepse.

Uzskaitītas secībā, "Dīvainību" Mācības izvirzītā.

Šo jūtu izpausmes un nokrāsas var būt pašas dažādākās, izejot no viņu skanējuma priekšnoteikumiem, energopiesātinātības un viņu savienojumiem.

12. Kad fizioloģiskās un psihiskās jūtas saharmonizētas un savienotas, tad cilvēks iegūst psihofizioloģisku stāvokli, pie kura visas Kosmosa un Zemes enerģijas kļūst viņam paklausīgas, jo atbilst šim stāvoklim. Tā cilvēks kļūst Valdnieks.

13. Protams, visas enerģijas var būt virzītas kā pie Gaismas, tā arī pie Tumsas. Pēdējās vajag piesargāties. Vispasaules Gars aicina visus Savus Adeptus, visus divdesmit četrus Bezgalējības starus, tiekties tikai pie Gaismas. Tas vienīgais ceļš pie Svētīguma.

14. Lai Apziņa smalkajam ķermenim būtu pilnībā izvērsta blīvajā, un ar to smalkā ķermeņa atmiņa būtu ievadīta skanošā Kustības stāvoklī blīvajā ķermenī, nepieciešams, pie fizioloģisko jūtu saharmonizētas savienošanas nosacījuma ar psihiskajām, sakopot visu blīvā ķermeņa enerģiju "Zemes Kvadrātā", kur formējas Kundalīnas Čūska. Tad smalkā ķermeņa enerģijas aizņems blīvā ķermeņa enerģiju vietu. Tālākās darbības notiek atbilstoši Mēness-Saules jogas "Ķermeņa rituāla" priekšrakstiem, uz kuriem pēdējā laikā no tumsoņu puses izliets daudz dubļu. Otrajā Kalagijas daļā dots Mēness-Saules Jogas Sasniegumu apraksts, tā būs viņas reabilitācija.

1.     Domforma, sablīvējoties ar sev līdzīgām, bet ar mazākām enerģētiskajām īpašībām, beigu beigās pārvēršas Domas Kristālā, kurš jebkurā gadījumā ir Domas Forma.

2.   Domas Formu sabiedrība, noteikta blīvuma materiālā attīstības vai koncentrācijas līmeņa kas ne vienmēr ir viens un tas pats, bet tomēr savienojas noteiktos Telpas punktos un Laika tecējuma momentos Domformu personā, ir Pasaule vai konkrētās Pasaules Cariste-līmenis (viena ieiet otras sastāvā).

3.  Tāpat cilvēks ir Domforma, Domas Kristāls un Domas Forma, viņas Kustības stāvoklis. Cilvēkam piemīt brīva Griba.

4.   Tam, lai prastu pāriet no vienas Valstības citā, vai no Vienas Pasaules citā Pasaulē apzināti, izejot no savām interesēm, diktētām ar Kustības virzienu pie izvēlētā mērķa, nepieciešams pilnveidot savas Spēju, Iespēju un Prasmi, attīstīt viņu kvalitātes, tas ir iemācīties ievadīt Domas Kristālu citos viņa Kustības stāvokļos. Citiem vārdiem; vajadzīgs iemācīties esošo Domas Formu transformēt citā Domas Formā. Tieši par to šeit visu laiku tiek runāts. Atliek novērst kādu nenoteiktību izklāstamajā priekšmetā. Un ar to noslēgsies pirmā daļa "Kalagijas" Mācībai. Centrs vienmēr atdala pēdējo no pirmā, bet viņš taču arī savieno viņus harmonijas vienotībā un pastāvīgumā.

1.          Darināšanas Likuma izteiksmes paliek nemainīgas, viņas trīs:

Mantra: Spriegums, vibrācija, Domas Kustības ritms;

Jantra: Spriegums, vibrācija, Domas Uguņu Kustības ritms;

Tantra: Spriegums, vibrācija, Domas Jūtu Kustības ritms.

2.         Sākumā rodas Nodoms. Aiz viņa seko Darbība. Pēc Darbības izveidojas Nodoma un Darbības Rezultāts.

3.        Darbība kristalizējas Rezultāta Formā. Darbības Saturs darina Nodomu, bet Rezultāta Saturs ir Nodoma Darbība.

4.       Formā ievadās Kustība: viņai jākļūst par Formas Satura substanci. Pēc tam notiek Gara pirmsienākšana Kustībā Griba ievadās Kustībā. Tas izskatās kā jūtu pieslēgšanās pie Kustības. Pēc tam Gars ieiet Kustībā. Tikai pēc tā Apziņa ieiet Gara Kustībā.

5.       Rezultāta Formā ieiet Domas Kustības pasīvā un aktīvā sākotnes. Darbības Nodoms Rezultāta Formas pasīvā sākotne, auksta un valdonīga, kā izpausme mūžsenai Gribai, nepakļāvīgai vēlmei; viņš pamatlicējs.

Nodoma Darbība Rezultāta Formas aktīvā sākotne, karsta un impulsīva, kā aicinoša vēlme, kā daudzpusīga Domas Kustība, kā mūžsenās Gribas blīvuma spiediena pamudinājums uz produktīvas Kustības izpausmi.

Pirmais (Darbības Nodoms) ir Meklētājs; otrais (Nodoma Darbība) Meklēšana.

Meklējamais sastāv no divām sākotnēm:

Nodoma Rezultāts Meklējamā pasīvā sākotne;

Nodoma Darbības Rezultāts Meklējamā aktīvā sākotne.

Ja pirmais nosaka Darinājuma subjektīvo realitāti, tad otrais pārved Darinājuma subjektīvo realitāti viņas objektīvajā stāvoklī un dzemdina Kustības Inerci Darinājuma objektīvo stāvokli reālajā īstenībā izsakošos ar Darinājuma objektīvo Nozīmi Laika tecējuma sasprindzinājuma saasinājuma momentos Būtnes Telpā.

6.     Šis Likums divām Karmas Svastikas izpausmēm: individuālie īpašību uzkrājumi Atsevišķības Sfērā (Mazā Karma) un šo īpašību pielietojuma objektīvais noderīgums Kopīguma Sfērā (Lielā Karma).

7.   Ja Mazā Karma darinās ar Materiāla Vides Pretestību pārvarēšanu no individuālās Spējas, Iespējas un Prasmes iekšpuses, tas ir ar entropijas izmaiņu Materiāla transmutēšanas nolūkā, tad Lielā Karma izkārtojas ar Vides Materiāla Pretestību pārvarēšanu, tas ir ar indivīdu savstarpējo sakaru Darbību reāli objektīvajā Īstenībā (Blīvajā Pasaulē) un īstajā objektīvajā realitātē (Smalkajā Pasaulē).

8.   Izskatīsim Mazo Karmu. Jāsaka, Mazā Karma paredz Lielo Karmu, tāpat kā arī Lielā Karma rada apstākļus Mazās darināšanai. Tāpēc vajag zināt abas Karmas Svastikas izpausmes, prast viņas izskaitļot.

9.   Mazā Karma aprobežojas īpašību darināšanā Spējai, Iespējai un Prasmei individuālajām.

Formula: "Meklētājs virza Meklēšanu sevī un izvada Meklēšanu caur savu Saturu. Šī darbība rada pievilkšanās Spēku, kurš ievada Nodoma Darbību Meklēšanas Kustībā Meklētājā".

Nodoma Darbības Kustība ar savu Spēku pievelk Domformas, Nodoma Darbības kvantētās, pie Meklētāja un Meklēšanas, un apvieno Meklējamo ar viņiem. Tā notiek Meklējamā īpašību uzkrāšana un attīstība Meklējošā Meklēšanā.

Citiem vārdiem: Termināls ievada Astrālu sevī, piedod viņam nepieciešamo Kustības formu sevī un apvienojas ar viņu trijām Darināšanas Likuma izpausmēm. Bet par cik starp Terminālu un Astrālu atrodas Meklējamais, kurš ir Terafims, tad Terafims Astrālā apvienojas ar Terminālu, tāpat kā apvienojas Terminālā ar Astrālu.

Tā Meklējamais kļūst Meklētāja un Meklēšanas ieguvums, un apvieno viņus ar sevi un sevī.

Tas jāskata kā divu Matērijas Telpu apvienošana viņu kopīgajā fluīdiski ēteriskajā iztecējumā. Līdzīga darbība pie indusiem saucas "Okeāna Sakulšana", kuras rezultātā tiek iegūti zināmi dārgumi.

Tā darinās Mazā Karma kā mazumā, tā arī diženumā. Tā Ugunīgās Jaunrades būtība, kur lai viņa arī neizpaustos.

10.   Starp Mazo Karmu un Lielo Karmu stāv kas tāds, ko var noraksturot kā Apvienību.

11.     Zemes ļaudīm, Ūdens ļaudīm un Uguns ļaudīm raksturīgi apvienoties grupās-funkcionārēs. Tam, lai Lielā Karma neizietu no apzinīgas veidošanas kontroles, nav ieteicams iekļauties lielās grupās, daudzskaitlīgās organizācijās, partijās.

12.    Lai nepieļautu tumšas personības iekļūšanu savas organizācijas sistēmā, pietiekami ar apvienības organizāciju trijniekos: trīs grupas locekļi tas viens trijnieks. Viņi satiekas, apspriežas, izdara kopā kopīgo darbu un katrs atsevišķi savu.

Trīs trijnieki veido deviņu Padomi tā pati mobilākā, dzīvotspējīgākā un visneievainojamākā organizācija. Deviņu

Padomē no katra trijnieka izdalās Hierarhs-pārstāvis. Šie trīs vada Deviņu Padomi un ir organizācijas smadzeņu cen-

Ja rodas sabiedrība no 12 cilvēkiem, tad jaunais trijnieks piepulcējušais pie deviņiem apvienojas ar trijiem no deviņiem (bet ne ar Hierarhiem-pārstāvjiem, saprotams) un izveido impulsīvo sešinieku. Kad no šī funkcionāliimpulsīvā sešinieka izveidojas jauns deviņnieks, tad tā jau patstāvīga Deviņu Padome, kaut arī viens trijnieks piederēja citai deviņu Padomei šis trijnieks kļūst par divu orgānu savienotājposmu organizācijai, sastāvošai no piecpadsmit cilvēkiem. Tālāka grupas palielināšanās notiek tādā pat ceļā.

Kad izveidojušies trīs deviņnieki, tad no katra izdalās Hirofants, tā ka no 16 cilvēku grupas ceļas divi, bet no 24 trīs Hirofanti.

Šāds sadalījums paša Kosmosa pārbaudīts, bet Mūsu modelēts pēc cilvēciskās esības centru apvienošanas struktūras parauga.

Kurš domā kosmiski, tas sapratīs visu šāda sadalījuma svarīgumu.

13.  Lielo Karmu var izteikt formulā: "Šī" izcelšanās ievada Kustībā "to"; vai:"Cēlonis, iegūstot Vidi, pārvēršas Sekās", vai:"Labestība un Ļaunums sodāmi ar Svētību vienādā pakāpē", vai:"Ja pateicis "A" un nevēlies teikt "B", tad tavā vietā to izdarīs citi, pasakot arī "Z", vai: "Cēlonis ir Vides Nosacījums, Sekas kļūst par pašierosinošos Nosacījuma Vidi sekojošajiem Cēloņiem, kuri, dzēšot pirmā Cēloņa pašvērtību, iznes savas Sekas virspusē priekšgājējām (Sekām), ar to pašu darot tās nebūtiskas".

14.        Priekš Lielās Karmas apzinātas darināšanas īstenošanas, piedāvāju rekomendācijas:"Ņem virzienu augstāk, vienalga dzīve nonesīs tevi zemāk". Izvēloties virzienu pie Mērķa, necenties izskatīt citu virzienus un, jo vairāk, noteikt (bināra jēga) viņu virzienus. Izvēlējies savu virzienu, nespriedelē par viņu tas tevi apstādinās. Nespriedelējot par izvēlēto virzienu, ej uz mērķi ceļš pats izvedīs tevi. Galvenais, lai tu skaidri redzētu Mērķi. Un cik tuvāk tu pietuvosies viņam, tik Mērķis izskatīsies skaidrāks. Ja Mērķis perspektīvē sadalās tas nozīmē, tu pats sadalies sevī. Tas tava kritiena sākums. Esi viengabalains un svinīgi soļo uz savu viengabalainīgumu, tad Mērķis, nespējīgs vairs uz dalīšanos, atbilstoši tavam pietuvojumam sāks palielināties savā potencē un, ar pievilkšanās spēku, apvienos tevi ar sevi.

Iznīdē sevī bailes, skaudību un pretīgumu. Viņas cēlonis gara tumsībai un visu pārējo netikumu nosacījums. Netiecies turēt prioritāti, jo katrs ieņem savu enerģētisko šūniņu, un lai kā arī viņš neiztaisītos, nevarēs aizņemt svešu. Katrs sevī doks, katrs sevī neaizēnojams lielums. Tāpēc bezjēdzīgi stādīt, kaut arī potenciāli, sevi augstāk par citiem. Bez tam, tas kaitīgi, tāpēc ka apstādina paša attīstību. Prāta aptumsums vēl nevienam nav gājis labumā.

Aplūkojot citu virzienus, tu sevi nāvīgi ievaino, jo jau sadalies. Nosakot citu virzienus, tu sevi iznīcini, jo jau esi sadalījies. Noteikšana, neraksturīga sev vai citiem, vienmēr noved pie postoša pašapmāna. No savas iekšpuses sašķelta valstība jau vairs nevar pastāvēt, jo sagrūst līdz pilnīgai pašiznīcībai. Inerces Likums nepielūdzams. Savienojot sevi Vienotībā (bināra jēga), tu pieaugsi ar pievilkšanās spēku. (Bināra jēga atšķiras no divējādas jēgas ar to, ka binaritāte ir divu savienošana, kamēr divējādība viena sadalīšana).

Nesēj svešos prātos uzskatu par savu ceļu, citādi šis uzskats celsies par kavēkli viņu ceļā. Un tad viņi veiks Darbību tava ceļa sagraušanai, lai viņu uzskats par to, lai varbūt pat labvēlīgs, nekļūtu par šķērsli. Vien Ugunī var noturēties, lai kā arī neapgrūtinātu kavēkļi, jo Ugunij viņi neeksistē.

Nesēj svešos prātos uzskatu par svešu ceļu, citādi… tas līdzīgi mežonīgu zvēru satracināšanai. Kur garantija, ka viņu dusmas nesagrūs uz tevi pašu? Vēl nevienam tenkotājam nav paveicies šajā darbalaukā.

Pārliecināt nevienam nav aizliegts: nevēlamu blakusparādību nav. Bet pārliecinot, nesaki: es zinu, vai: viņš zina. Tā ir lielība un melu sēšana. Vienmēr saki, ja jautās:"Meklējiet un iegūsiet". Vai: "Es pieļauju savā dvēselē savu, jūs, ja vēlaties, variet pieļaut savā dvēselē savu". Pretējā gadījumā var būt negatīvas Karmas blakusparādības.

Vien pie apzinīgas Sadarbības ceļi apvienojas vienā mērķtiecīgā trauksmainā Kustībā, sasitošā pīšļos šķēršļus un kavēkļus caurejošā. Uzticība un sapratne ir Sadarbības pamatstāvokļi.

Padeves ritms, kad Būtne mudina otru sev pa priekšu, pati aiztraucoties pa priekšu citai, bez kaitējuma nodarīšanas, dod nepieciešamo paātrinājumu Kustībai. Šajā gadījumā Laika tecējuma ilgums saīsinās un izpauž Laika tecējuma sasprindzinājumu. Saspringtība, savukārt, saīsina pašu Laika tecējumu līdz Laika blīvuma viļņa izpausmei un, tālāk, pāriet Laika blīvuma vilnī. Laika blīvuma viļņa sasprindzinājums kompensē vilni pašā Laika blīvumā un pāriet Laika blīvumā, bet pie Kustības paātrinājuma saglabāšanas, Laika blīvums aiziet Laika substancē. Tā sasniedzas Kalagija Vara pār Laiku. Šis efekts atnāk, kad Laika Vara virzīta pati uz sevi Maija taču ir Laika efekts, bet Laiks Gara efekts. Om.

Kad cilvēkam ir attiecības ar kosmiskajām enerģijām, viņam jāsaprot, ka pats ir kosmisko mēru atskaites punkts, ka Kosmoss apkārt viņam un viņā, un viņš pats ne tikai Kosmosa daļa, bet arī viss Kosmoss kā nesašķeļams Vienotais Esošais. Cilvēkam jāiemācās ar vārdu "Es" saprast un, tieši, izprast tā un tā uztvert visu Pasauli un visas Trīs Pasaules, saliedētas Vienotajā Esošajā Vienotajā Es. Un šim "Es" jākļūst par kosmisko mēru atskaites punktu.

II Daļa

MEKLĒJAMAIS

Es tas Meklējamais,

Pie kura tiecas viss dzīvais.

Es parādīšu pie Sevis Ceļu:

Es tur, kur Doma neatšķirama;

Es tur, kur Apziņa netverama;

Es tur, kur Gars dzimst Atmanā;

Es tur, kur Atmans iziet no Manis;

Es tur, kur Dzīve Mana Atmanā;

Es tur, kur atgriežas Atmans Manī.

Bet nav Manis, kur Atmana Dzīve.

Jo tā Viņa Dzīve, bet ne Mana!

Es tur, kur Atmans un Dzīve Viens:

Kur nav ne Dzīves, ne Atmana.

Kur Es, tur nav Ilūzijas.

Es Vienots. Tam Mani Likums un Griba:

Es tur, kur nav Manis.

Kur nav Manis, tur Es!

Mani Likums un Griba tajā!

1.   Kā bija teikts Kalagijas pirmajā daļā, ar bijušā Ilūziju Gara Atmiņā priekšstatītas pavisam trīs Matērijas Formas: Pirmējā, Otrējā un Trešējā. Priekš tā, lai saprastu visietilpinošās enerģijas dzīves nepārtrauktību, pie viena noteiktu mūsu "Dīvainību" Meklējamo, mums nepieciešams sīkāk apskatīt triju Matērijas Formu "uzbūvi".

Katra Matērijas Forma sadalīta divās lokālās Līdzību Zonās aktīvajā un pasīvajā. Šīs zonas bezsejainas, tāpēc viņas nedrīkst klasifiscēt kā vīrišķo un sievišķo sākotnes vai kā karstu gaišo un aukstu tumšo. Jāsaprot, ka ir vienkārši Zona aktīvajiem un Zona pasīvajiem procesiem. "Ātrā" un "lēnā" izpratnes arī šeit nederēs šīs īpašības nosacītas, viņas noderīgas tikai atsevišķiem gadījumiem abās Zonās. Katra no Zonām sastāv no divām līdzībām, ar starpposmu pārvēršamām identitātē, pēc principa: "Izraisītājs un izraisītais identiski". Tas it kā viena spoguļattēls otrā. Dotais moments svarīgs pie dubultnieka atklāšanas un viņa ieguvuma atrašanas, iegūstamības viņā ceļā.

2.  Ir divas Gara izpausmes. Pirmā: Viņa stāvoklis, iekšēji piemītošs, atklājošs sevi ar Uguni un Gaismu, izcēlušamies Mūžībā un aizejošiem aiz iekšēji piemītoša stāvokļa robežām, kļūstošiem par Džīvu, Radīšanas Dvēseli, aplūkojošu Būtni kā Apziņu. Otra Gara izpausme, kaut arī līdzīga pirmajai, bet kvalitatīvi atšķiras no viņas ar to, ka atklāj sevi ar plastisku strāvojošu Mirdzumu, saturošu sevī it kā šķidru Starojumu, kurš iziet aiz strāvojošā Mirdzuma robežām un baro viņu ar sevi, dzimstot viņā.

Pirmā Gara izpausme rodas ar Viņa stāvokļa Ķermeni, esošu Viņa Apziņai Ugunij un Gaismai. Paša Gara stāvoklis tad ir Viņa tiešais Pilnīgais Ķermenis.

Otra Gara izpausme rodas ar Viņa novietojuma Sevī

Ķermeni, esošu Viņa Zināšanām Mirdzumam un Starojumam.

Pievēršu uzmanību: Pilnīgais Ķermenis nav pats Gars, bet tikai Viņa Apvalks; Viņš atrodas viņā un aiz viņa robežām. Gara novietojuma Sevī Ķermenis tāpat neietver Viņu ar sevi, kaut arī satur Viņu sevī: šis ķermenis caurvij ar sevi Gara Pilnīgo Ķermeni un aiziet aiz viņa robežām, bet ne aiz paša Gara robežām, jo Viņš ir Bezgalējs un Pavēlnieks novietot Savu Pilnīgo Ķermeni jebkurā Sava novietojuma Sevī Ķermeņa izplatības apgabalā, tāpat kā pavēlnieks rīkoties ar šo Ķermeni, izpaužot viņu Pilnīgajā Ķermenī un lietojot to visās Savās Darīšanās.

3. Pilnīgo Ķermeni Mēs nosaucam Tanumahats, bet Gara novietojuma Sevī Ķermeni Naguatma. Vienkāršāk teikt: Tanu (Ķermenis, Matērija) un Nags (Čūska).

Abi šie Ķermeņi sastāda Gara Ugunīgo Matēriju, sadalītu divās lokālās Līdzību Zonās aktīvajā (Uguns un Gaisma) un pasīvajā (Mirdzums un Starojums). Sablīvētā stāvoklī Tanu Matērija sastāv no elementārdaļiņām, pieejamām Zinātnes pētījumiem, no atomiem un viņu enerģētiskajiem spēku laukiem. Vārds "enerģija" ceļas no grieķu valodas un etimoloģiski apzīmē "to, kas satur potenciālu darbību". Mēs nosaucam adresi tai, kura satur potenciālo enerģiju sevī tā ir Spējas, Iespējas un Prasmes Sadarbība. Viņu emanācija arī ir enerģija. Kas attiecas uz atomiem un viņus sastādošajām elementārdaļiņām, tad viņi ir produkti, nosēdmateriāli, izveidojušies atbrīvojot Uguni no enerģijas, un pārstāv ar sevi hologrāfiskos informācijas-enerģētiskos fokusus fiksētām darbībām, notikušām Gara Telpā. Zinātnei vēl priekšā veikt šo atklājumu, un viņa uz tā sliekšņa. Mūsdienu zinātne attīstījusies tiktāl, ka spējīga radīt fiziski-garīgas ierīces lāzeru iekārtas, piemēram, ar kuru palīdzību var ar hologrāfisku paņēmienu fiksēt tūkstošiem BITu vienības dažu molekulu lieluma Telpas apjomā. Nav tālu stunda, kad to varēs izdarīt viena elektrona apjomā. Tad arī notiks atklājums, ka elektroni, protoni un pārējie izdomājumi pavisam tikai bijušā hologrāfisks attēls, piepildīts ar Uguns un Gaismas granulāciju. Ilūzija, hologramma (būtību nemaina) arī ir Uguns un Gaismas granulācija.

4. Izskatīsim atoma enerģētisko potenciālu. Viņā ieslēgti visusagraujoši Spēki un Visuma Radīšanas tekošā momenta Informācija. Viena atoma spēks spējīgs iznīcināt to Visuma daļu, kura bija radīta šī atoma dzīves periodā, tas ir atomam jāiznīcina, saskaņā ar šiem datiem, sevi vēl līdz sevis izveidošanai. Bet tas nenotiek. Fizikas zinātne samulsusi. Bet lieta tāda, ka enerģētiskais-spēka lauks, eksistējošais apkārt atomam un viņā, ir nekas cits kā Laika blīvuma viļņa spiediens vai, sakot Mūsu terminos Nags. Zinātne spērusi soli Naga izpētīšanā un nosaukusi viņu par leptonu. Fiziķi pieļauj, ka leptonu ļoti un ļoti daudz, viņu skaits ievērojami pārsniedz atomu skaitu, tāpēc viņi sastāda un aizņem to brīvo lauku, kurš brīvs no atomiem. Leptonu spēks tik varens, ka notur atoma pašsabrukšanu un, vēl vairāk, mīkstina viņa sabrukšanas sekas. Ko padarīt, līdzās ar nopietniem un pareiziem atklājumiem, pastāv arī nevainīga naivitāte. Starp citu, leptonu nav, bet ir Nags Laika blīvuma vilnis, kura spiediena zonā arī pastāv atomi un Pasaules. Iet vilnis aiz viļņa, viņu pārvietošanās ātrumi zināmi tikai Garam; priekš Mums tie mirkļi, kuros Mēs eksistējam kā stāvošs dzīves vilnis, pastāvīgi mainoties uz atomu maiņas rēķina, traucošos Bezgalējībā. Kamēr zinātnieks-nabadziņš paspēj saskatīt pēdas elementārdaļiņai, viņu nomaina nākošā. Iepriekšējā viņam mirusi, bet viņa turpina traukties Laika blīvuma vilnī caur Izplatījumu, nekad nemirstot, nesagrūstot, neizzūdot, kā Ideja.

Tāds Gara enerģijas saglabāšanas Likums. Laika blīvuma viļņi izplatās uz visām pusēm, mikrolīmeņos haotiski, bet pašķiroties Visuma telpā, veido gigantiskus dzīves stāvviļņus, Uguns un Gaismas granulāciju taisnlīniju turbiju veidā, darinot neskaitāmu daudzumu Megagalaktiku, izkārtojošos pareizos astoņskaldņos, šajās Laika blīvuma stāvviļņu turbijās.

Astoņskaldņi, savukārt, sastāv no sešskaldņu milzuma, izkārtojušos gigantiskos galaktiku sakopojumos. Sešskaldņi, savās līnijās, sastāv no zvaigžņu sistēmu sakopojumu piecskaldņiem. Planetārās sistēmas pulcējas četrskaldņos; planetārie ķermeņi pārsvarā sastāv no atomu trīsskaldņu kristāliskajiem režģiem; atomi, kā zināms, griežas savās plaknēs, noteiktās ar Laika blīvuma viļņa pārvietošanos virzienu un fāzu nobīdi (Laika blīvuma viļņa spiediena), noteiktu ar vielas entropiju.

Tāds skats uz Tanumahata sapratnes priekšmetu korpuskulārajās hologrammu formās. Naguatma ir tā, ko mēs noteicām saukt par Laika substanci, vai bijušā Ilūziju Gara Atmiņā. Laika blīvums veidojas tur, kur mainās Gara novietojums Sevī, tas ir, kur izmainās Gara novietojuma Sevī Ķermeņa entropija, uz Viņa stāvokļa Ķermeņa pārvietošanas uz šo apgabalu rēķina. Laika blīvuma vilnis uzrodas tur, kur notiek Uguns atbrīvošana no Pilnīgā Gara stāvokļa Ķermeņa. Bet Laika blīvuma viļņa spiediens īstenojas tur, kur atrodas Zona radīto hologrammu miriādēm, traucošām prom no viņu dzimšanas vietas. Naga Kustība ir Gara Elpošana. Tāpēc Naguatmas Mirdzumu Jogi sauc par Prānu, bet Starojumu par Svastu. Doktrīnas Primitīvismā Prānu sauc par "Gaisu", bet Svastu par viņa asinīm, tas ir "Vēju".

Nags sastāv no pieciem elementiem no pieciem Laika punktiem no šejienes ķīniešu Doktrīna "Pārmaiņu Piecstaru Zvaigzne" viņu adatu terapijas mācībā. Nags atrodas visur. Cilvēciskajā ķermenī Gars sadalījis Nagu pa 12 pāra kanāliem-meridiāniem un diviem nepāra, bet tāpat pa astoņiem uzturošajiem, skaitāmiem pārdabiskiem pēc tā iemesla, ka šie meridiāni-kanāli savieno Terminālu (blīvo ķermeni) ar Astrālu (ugunīgo ķermeni), kas īsteno sakarus ar Kosmosu caur Logosu. Un ir vēl divi visslēptākie meridiānikanāli, pa kuriem tek Nags. Šie kanāli ļoti augstu Jogu vērtēti un saucas "Ha" un "Tha". Tādā veidā, cilvēciskajā ķermenī 24 kanāli-meridiāni, bet kopā ar dubultniekiem viņu 48 visas pasaules magu maģiskais skaitlis.

5.    Jāsaka, ka stāvvilnis Naguatmā, piepildīts ar hologrammas Uguns un Gaismas granulāciju, atrodas ilgi vienā Telpas apgabalā, sablīvējas līdz Gaismas necaurlaidīguma pakāpei, pēc tam sāk savu iekšējo garīgo dzīvi, kamēr neuzliesmo no iekšpuses ar persmutējošo Uguni, kura Gaisma iziet aiz šī Ilūzijas sablīvējuma robežām. Protams, iepriekšējais sablīvējošais vilnis dod vietu svaigākam, jaunam Laika blīvuma stāvvilnim.

6.   Divi nepāra meridiāni-kanāli izveido sistēmu no desmit meridiāniem-kanāliem, kuri apvienojas ar 12 pāra meridiānu-kanālu sistēmu caur astoņu pārdabisko kanālu sistēmu. Izveidojas divdabīga struktūra ar skaitli "30". Šī divdabīgā struktūra pakļaujas divām "Diženajām Čūskām" Ha un Tha. Tādas pakļaušanās rezultātā izveidojas skaitlis "32". Divas "Diženās Čūskas", savukārt, pakļaujas "Čūsku Valdniekam" Sušumnai. Šī pakļaušanās rada vienotu pieczīmju sistēmu struktūru ar Valdnieka skaitli "33". Šīs Naguatmas struktūras pieczīmīgums savienojas ar Tanumahata septiņzīmju struktūru.

7.     Tā abi Gara Ķermeņi atrod saskaņu Savstarpējās Iedarbības Vienotajā Centrā. Tā satiekas divi Dubultnieki; un tā trešā Gara izteiksme kad Viņa stāvoklis savienojas ar Viņa novietojumu un izveidojas trešais Ķermenis Gara nozīmes Ķermenis. Bet lai novērtētu Savas nozīmes kvalitāti, Gars kā viesulis aizpilda ar Savu nozīmi Savu trešās izteiksmes Ķermeni. Tā divas Līdzību Zonas aizpildās ar Gara nozīmi un kļūst par Gara nozīmes Identitāti. Šī identitāte iegūst izteiksmi ar skaitli "14" (Naguatmas pieczīmīgums + Tanumahata septiņzīmīgums + zemes Apziņas Ķermenis + Kosmosa Apziņas Ķermenis).

8.   Nags nozīmē "Čūska". Tāpēc Jogus-Siddhus sauc par Nagiem dievišķīgajiem Debesu iedzīvotājiem, tas ir viņi ir dievi, būtnes, stāvošas augstāk par cilvēku; viņus vēl sauc par Mahatmiem.

9.   Sākumā mēs izskatīsim aktīvo procesu Zonu, sākot ar Ugunīgo Pasauli, ar Pirmējo Matēriju.

Pirmējā Matērija, kurā rodas Ugunīgā Pasaule, sastāv no Uguns, radošas Gaismu, un no Gaismas, barojošas sevī Uguni. Gaisma piegādā Ugunij Garīgo Barību un baro ar viņu Viņu. Bet Garīgā Barība aprij ar sevi Barojošo, nodrošinot ar to Uguns dzīves Nepārtrauktību.

Uguns izplatās vispārīgi un caurvij visu ar Savu Gaismu, ne no kā nav atkarīga, pastāv Pati par Sevi, bet arī atdzīvina visu ar Sevi, pārklājot visu ar Gaismas Audumu. Uguns spilgta un gaiša, bet nepamanāma Pati par Sevi, bez Matērijas klātbūtnes, Viņas radītās Ilūzijas, kurā Viņa izpauž Savu Darbību, pateicoties kurai Viņa kļūst pieejama Gara novērojumam, bet bez kuras Viņa aizsegta ar Šūņjas (Tukšuma) pārklāju.

Bet Šūņja nav visa klātneesamība vai pilnīga Tumsa. Pretēji, Šūņja rodas, kad Laiks nonāk absolūtajā punktā bez izplatības; tad mums ir "absolūtā tagadne" vai "mūžīgais tagad", tas ir pieslēdzamies ar savu prātu pie Laika Punkta Tagadne. Šūņja tas ir kad Doma tieši saistīta ar Laiku laulības vienotībā un rada Savu Nodomu, radošu Viņu. Šūņja tur, kur visas lietas iepazīstas vienā punktā un vienā momentā, kurā nav Laika tecējuma, bet ir tas, kas ir līdz Mūžīgumam proti, Pirmsmūžīgums. Šeit atrodas Gara Valstība viņā tiek saniegta visasavienošana un visapārzināšana. Šūņja aizsniedzama tad, kad prāts pieslēgts pie Laika Punkta Tagadne ar paša Apziņu. Bet par cik prāts tikai izmanto granulēto Gara Apziņu, tad atskaitot Garu Viņa Apziņas noslēpumu nezin neviens. Sekojoši, lai patiesi Zinātu, vajag skatīties ar Garu Viņa Apziņā savā Prātā, iegūstot ar to pašu Kosmisko Apziņu. Šūņja nevar būt "tas" un nevar būt "nekas" viņa ir "ne kas", esot "ne nekas", Viņa piepildīta ar Uguns Audumu un Gaismas Audumu, bet neuzturas viņos un nav viņu Būtība. Viņa neizmērojami maza salīdzinot ar Izplatījumu, bet ietilpina sevī daudz vairāk, nekā sevī var ietilpināt Izplatījums. Viņa sasniedzas Radītāja Kenezelītā, no kurienes smeļas Viņš visus Spēkus, visas enerģijas.

10.  Telpas sakarsums ļauj atrast Uguni. Proti, Telpas sakarsums izpausts ar Uguni. Ugunij ir Savs Audums, kura satiepums sakarsē Telpu. Gaismai tāpat ir Savs Audums, ar kuru viņa sasprindzina Telpu.

11. Jebkurš punkts, caur kuru iziet Informācijas Kustības vektors, ir Mēdijs (starpnieks), vidus starp iepriekšējo un sekojošo. Tas, kurš redz Gaismu, ir mēdijs starp Gaismu un to, kurš zina, ka viņš redz Gaismu, tāpēc ka Redzošais Gaismu Pats saka Gaismai par to, ar Siltuma un Tinktūras starpniecību. Tādā veidā, Gaisma ir pilnīgais mēdijs, tā kā Viņa ir pilnīgais pavadonis Informācijai.

12. Ugunij ir Savs Audums, Gaismai Savs. Abi Audumi savijoties izveido Pirmējo Matēriju (Pirmējās Matērijas pirmo ugunīgo vielu). Šī pirmējā Gara izteiksme, un šī izteiksme ir Viņa stāvokļa Ķermenis. Gara stāvoklis ir Viņa Apziņa, bet Apziņas ķermenis sastāv no savijušamies Uguns un Gaismas Audumiem; pati Apziņa ir Viņa tiešais Pilnīgais Ķermenis, tas ir Uguns, dzemdinoša sevī Gaismu, un Gaisma, barojoša Sevī Uguni, ir Viņa pirmējais Ķermenis un vienlaicīgi Viņa Apziņa. Šī Viņa Ķermeņa binārā struktūra satur Sevī Garu. Gars nav Apziņa, bet apveltīts ar viņu kā savu Ķermeni.

Tādā veidā, pirmais Gara Ķermenis ir Uguns un Gaisma, kuri ir Viņa Apziņa un Viņa stāvoklis vienlaicīgi. Ķermenis, sastāvošais no savijušamies Uguns un Gaismas Audumiem, ir Gara Apziņas Ķermenis, Pirmējās Matērijas pirmā viela, izplatošās vispārēji Gara Telpas Bezgalējībā.

13.   Mēs pagaidām apskatīsim tikai aktīvo lokālo Līdzību Zonu Tanumahatu (Diženuma Ķermeni), bet vēlāk, atsevišķi, apskatīsim pasīvo lokālo Līdzību Zonu Naguatmu (Dvēseles Čūsku vai, kā tas būtu skanīgāk mūsdienīgā izpratnē, garīgi-materiālo savstarpējo sakaru plastifikatoru).

Gars radīja sev Ķermeni tā viņa Apziņa. Apziņa, it kā atdarinot Garu, radīja sev Ķermeni pirmo Pirmējās Matērijas ugunīgo vielu. Šis Ķermenis piepildīts ar Uguni un Gaismu, kuros ar dzīvību strāvo Gars: un šo Ķermeni (pirmo ugunīgo vielu) Mēs nosaucam "Raurs" un uzskatām viņu par sekojošās Radīšanas pirmo atskaites punktu, nosaucam Viņu par Gara Apziņas Ķermeni vai Gara Apziņas Staru, un nosakām Viņam skaitli "1".

Raurs ir Gara Apziņas Stars.

14.   Gaisma izpauž spriegumu Raurā; spriegums rada Siltumu (vibrāciju); Siltums savienojas ar Raura spriegumu un izveido Tinktūru (ritmu). Siltums līdzīgs Ugunij un pārnes ar sevi Viņas Veidu Pradžņadžorasu, Krāsu spektrāli sadalītu Gaismu. Siltumam ir savs Audums, Tinktūrai Savs. Siltuma Audums un Tinktūras Audums savijas Raurā un sablīvē Viņu ar sevi. Raurs iegūst jaunu īpašību radīt Uguni.

15.         Siltums un Tinktūra izveido Vienotu Ķermeni Raurā un ar Rauru, atrod savstarpējās darbības Kopēju Centru un, pārvēršoties Šajā Centrā par Garīgu Barību, aprij sevī Gaismu, iesūcina Viņu sevī, piesātinās ar Viņu, un, savukārt, tiek Uguns aprīti, kopējā šo četru elementāriju Kustībā, apaugļo Viņu, vienlaicīgi radot Viņu un atbrīvojot Viņu no sablīvētā Raura skavām.

Šī Tanumahata darbība notiek Naguatmā, Naguatmas Telpā. Gara stāvokļa Ķermeņa entropijas izmainīšana izmaina Gara novietojuma Sevī Ķermeņa entropiju, tas ir sāk darboties Viņa Zināšanas. Tas izskatās tā: Uguns, izbrīvējusies no Raura, pāriet Naguatmas Telpā. Uguns nes Sevī Informāciju par notikušo. Šī Informācija naidīga Naguatmai, tāpēc, ka nes sevī aktīvas darbības Gribu. Naguatmas daba pasīva. Tāpēc Naguatma ieslēdz Uguni Viņā Pašā, tas ir granulē Viņu savā Telpā un ietērpj granulas Naga (Laika) plānajā apvalkā izveidojas atsevišķi korpuskulu-hologrammu informācijas-enerģētiskie kvantu fokusi. Naguatma tā Laiks substancionētais, varētu teikt: šķidrs Laiks tas pats Okeāns, kurā pāri lidojošā Pelēkā Zoss pazaudēja Zelta Olu, šajā Olā dzima Brama Radītājs, radījušais Izplatījumu. Tā vēsta indiešu mīts.

16.    Reizē ar Uguns granulu-korpuskulu izveidošanos izveidojās: Laika blīvuma vilnis, Laika blīvuma viļņa spiediens, Laika tecējums, nosakošs notikumu secību Ilūzijā un Laika tecējuma sasprindzinājums, izpaužošs Kalačakras (izskaitļoto notikumu atkārtojošos termiņu) termiņu un periodu ritmu.

17.   Laika blīvuma viļņa spiediens (pretdarbība Uguns uzbrukumam) fiksē ar hologrāfisku paņēmienu Gara Telpā Raura Informāciju viņā notiekošo notikumu notikšanas momentā. Šī pirmā hologramma kļūst par Pirmējo Matēriju, piepildītu ar pirmo ugunīgo vielu Rauru. Tas pirmais materiālais Ķermenis, Gara ieprogrammēts noteiktai

darbībai.

18.  Gara Apziņas Ķermenis ir Gara Būtība, bet šīs Būtības pirmā hologramma kļuva par Gara Apziņas Stara pirmo materiālo Ķermeni. Un šis Gara Apziņas Stara pirmais materiālais Ķermenis ir Logoss, Kunga Vārds. Kungs šim Ķermenim ir Pats Gara Apziņas Stars, tāpēc ka Logoss Viņa radīts un Viņa atdzīvināts: Gara Apziņas Stars iemiesojas Logosā, ieiet Viņā, kā Dievs Savā Ķermenī un darbojas Viņā un ar Viņu.

19.     Logoss ir Uguns un Gaismas pirmā granulācija substancionārajā Laikā Naguatmā. Tāpēc Logoss par vienu trešdaļu mirstīgs un par divām trešdaļām nemirstīgs.

20.   Logoss satur sevī skaitli "1", jo radīts pēc šī skaitļa tēla un līdzības tā Gara Apziņas Stara īpašības fiksācija.

21.   Šī Uguns un Gaismas granulācija, kā Ugunīgās Pasaules stabila viela, ir Paraprotoplazma.

22.    Substancionētais Laiks ir Gara Atmiņa (Telpa), bet pirmais Gara Apziņas Stara Ķermenis ir Darbības fiksēšana Gara Apziņas Starā un paša Stara fiksācija, tas ir Viņš ir Gara Atmiņas atcerējusies pieredze sintēzes procesos, notikušos Starā ar pašu Staru. Sakot citiem vārdiem: pirmais materiālais Ķermenis Gara Apziņas Staram hologrāfisks nospiedums bijušam notikumam, tāpēc ir bijušā Ilūzija Gara Atmiņā. Bet Gara Atmiņa spējīga atgriezt notikumus, pārspēlēt viņus atkal un atkal, ienest tehniskas un ētiskas korektīvas, ar to pašu atdzīvinot un pilnveidojot Ilūziju.

23.    Un atdzīvojas Logoss, pirmais Gara Apziņas Stara materiālais Ķermenis, atdzimst, kad Augstākā Apziņas Stars ieiet šajā Apvalkā, pilnā ar Uguns un Gaismas granulācijām, iemiesojas viņā, ietērpjas viņā, kā miesā. Un kļūst Logoss par pirmo Gara Apziņas Stara ugunīgo miesu un darbojas kā Gars viņai liek.

24.    Līdz atdzimšanas brīdim Logoss priekšstatījās kā Paraplazma ar skaitli "1", tagad jau un mūžīgi Logoss ir A-Protoplazma ar skaitli "2", tāpēc ka Viņā Gara Apziņas Stars. Tagad A-Protoplazma jau vairs nav Paraplazma, bet vēl arī nav Smalkās Pasaules Protoplazma.

25.    Logoss, pirmais Gara Apziņas Stara Ķermenis, ir Spēks, saukts Demiurgs. Tālākajos notikumos, kopā ar izbrīvēto Uguni Logosā ienāk Informācija no iemiesotajiem dorbojošamies konkrētajiem Ķermeņiem. Šī Informācija Logosā saliedējas vienotā Domformā, ieguvušā visa veida enerģijas. Šī iegūšana ir Demiurga Spēks vai Kunga Griba, bet visa veida enerģijas, atrodošās Gribas pārziņā, ievadās Darbībā ar Gribas Spēku. Tādā veidā, Logoss ir Trīs Spēku Sadarbība, kurus Kristiecismā sauc "Tēvs, Dēls, Gars". Bet šie Trīs otrēji attiecībā pret Garu, kura Telpā viņi dzimuši.

26.    Spēku savienošana Logosā ir Gara Spēks un vadās kopā ar Logosu no Gara Apziņas Stara. Logosam ir skaitlis "2". Viņš strīdīgs vienā gadījumā Logosam ir skaitlis "1", citos "2". Šis strīdīgums atspoguļojās indiešu filozofiskajās doktrīnās "Dvaita" un "Advaita". Nenoliedzami, Logosam ir skaitlis "2", darināts no "1+1", tas ir granulētā Logosa Apziņa + Stars brīvajai Gara Apziņai. Šis pāris Logosā saglabājas mūžīgi, tāpēc "Dvaita" ir pareiza. Bet Logosa Sadarbības ar Garu Darbība pārved "Dvaitu" "Advaitā" Būtnes Vieniniekā, tāpēc arī "Advaita" pareiza, kaut arī tajā un otrā doktrīnā pieļautas daudzas neprecizitātes, no šejienes strīds.

27.         Tādā veidā, Logosam ir skaitlis "2" šis skaitlis izsaka divus Apziņas līmeņus, atrodošos Viņā. Pirmais līmenis ir Gara Apziņas Stars; otrais Apziņas līmenis ir granulētā (ierobežotā, noslēgtā) Logosa Apziņa. Otrais Apziņas līmenis ir līdzīgs pirmajam, bet ne identisks, kamēr atrodas Logosā. Bet kad Logoss nolaiž Savu Apziņas Staru ObjektāSubjektā un caur Viņa Apziņas Staru šajā Objektā-Subjektā iziet Gara Apziņas Stars, tad divi Apziņas līmeņi saliedējas vienotā, kvalitatīvi atšķirīgā no abiem. Šajā gadījumā līdzības pārvēršas identitātē. Šo momentu jāatzīmē īpaši, lai neatkārtotu šo paskaidrojumu atkal un atkal pie katras tālāku Maijas sablīvējumu līmeņu izskatīšanas.

Logosā atkārtojas viss, kas notika Raurā (Gara Apziņas Starā), bet blīvākā līmenī. Darbība Logosā notiek atsevišķi no Viņa Apziņas (nosauksim Viņu Urars) un atsevišķi no Gara Apziņas Stara; notiek šī darbība blīvāk, saspiestāk, mobilāk, aktīvāk, padziļinātāk. Rezultātā Logoss Sadarbībā ar Garu rada otru hologrammu paaudzi, neskaitāmu daudzumu, bet jau savā Telpā, kaut Viņa Telpa vienalga ir Gara Telpa, tikai blīvākā Formā. Otrās paaudzes jaunās hologrammas no jauna nokļūst substancionārajā Laikā, bet savā kvalitātē viņas jau ir Protoplazma Otrējās Matērijas pirmā viela. Protplazmai ir skaitlis "2", tāpēc, ka radīta pēc tēla un līdzības Logosam ar skaitli "2". No Protoplazmas rodas jauns Ķermenis, kļūstot par Smalkās Pasaules Formu. No Protoplazmas tāpat rodas jauni mazākie Ķermeņi, kļūstot par dzīvo būtņu Monādēm ar dažādas pakāpes individuālās Apziņas kvantējumu. No šejienes tik daudzveidīgā dzīvo būtņu, planetāro un kosmisko, pasaule. Tas bija atkarīgs no kvantējošā Spēka līmeņa. Bet visām Monādēm, neatkarīgi no būtņu klases, ir divi Apziņas līmeņi.

28. Monādes viela ir Protoplazma, viņas skaitlis "2". Protoplazma ir Gaismunesošā Matērija, tāpēc ka izņemot savu pašas Apziņu Viņa mūžīgi nes sevī Logosa Apziņas Staru un periodiski Gara Apziņas Staru.

29.    Monāde ir ceturtais Gara Ķermenis, iegājis viņa sastāvā daloties (granulējoties), otrajam Gara Apziņas Stara Ķermenim un pirmajam Logosa Apziņas Stara Ķermenim.

30.   Protoplazma ir Pirmējās Matērijas veids, bet Protoplazma vēl nav pati Otrējā Matērija, bet priekšstata viņas pirmo substancionāro vielu.

31.   Logosa Apziņas Stars nes Sevī Gara Apziņas Staru, un šis Stars Apziņas divējādai polarizācijai (ar Gara Spēku un Logosa Spēku) ieiet Monādē kā vienots Stars Vienotajai Augstākā Apziņai, un ar to izmaina Monādes skaitli "2" uz skaitli "3". Skaitlis šis izsaka trīs Apziņas līmeņus: pirmais līmenis pieņēmis Gara Apziņas Stara īpašību kopā ar šo Staru un Logosa Staru; otrais līmenis tā granulētā Gara Apziņa, no Viņa Stara; trešais līmenis tā granulētā Logosa Apziņa, no Viņa Stara.

Tā Monāde iemantojusi divus savus granulētos Apziņas līmeņus un vienu Augstāko caur Logosu un no Logosa.

32.   Protoplazma ir Eidoss, sākums lietas esamībai sevī, tas ir viņa ir Otrējās Matērijas Ideja, tāpat kā arī cilvēciskā Monāde Ideja Smalkās Pasaules cilvēkam, debesu eņģelim, kā to saprot Kristieši.

Protoplazma ir Ideja vai Naturadroma Otrējai Matērijai, daba viņas Formai. Tādā veidā, Protoplazma pa pusei atrodas Ugunīgajā Pasaulē un pa pusei Smalkajā Pasaulē. Cilvēkā, lai saskatītu viņu pilnībā, nepieciešams salikt vienā enerģiju ugunīgajam un enerģiju smalkajam Ķermeņiem.

33.   Tā Monāde vai Lingams kļuva Eidoss sākums lietas esamībai sevī. Monāde kļuva par to enerģētisko Batu, kurā Gara daļiņa (granulācija) nolaižas arvien dziļākās un dziļākās, vēl blīvākās Maijas dzīlēs, lai iepazītu Esamības dziļumu.

1.    Aizvien blīvāku un blīvāku hologrāfisko apvalkuķermeņu veidošanā Garam prasās arvien mazāk un mazāk izbrīvējamās Uguns, bet toties apvalki iznāk aizvien izturīgāki, blīvāki, pilnīgāki. Kaut palielinās viņu sarežģītība un samazinās ilgmūžība, tomēr šie apvalki kļūst piemērotāki dziļākiem Maijas slāņiem.

2.  Gaisma rodas ar Gara uzmanību, bet Uguns Viņa uztveri. Uguns Garīgā Barība ir sakoncentrēta uzmanība, kurā saliedējušās vienībā divas viņa īpašības caurejamība un aptveramība: pirmā pielīdzināta Ugunij tas Siltums, otrā Gaismai tā Tinktūra. Kad caurejamība un aptveramība saliedējušās, viņas sāk pievilkt pie sevis Gaismu, un Gaisma koncentrējas šajā saliedējumā, sablīvē viņu ar sevi. Tā arī ir uzmanības koncentrācija garīgā Spēka koncentrēšana Sevī. Koncentrētā uzmanībā caurejamības funkcija aprij sevī aptveramības funkciju. Izveidojas kolapss, kurā sagrābta Gaisma, tas ir Gaisma polarizēta šeit uz Sevi. Telpa šajā vietā sablīvējas, bet Laiks izretinās, un Uguns nekavēti aprij kolapsu sevī, sašķeļ viņu un atbrīvo viņā atrodošos Uguni (caurejamība un aptveramība, saliedēti vienībā ar Gaismas pievilkšanas Spēku, ir Uguns sevī, varētu viņu salīdzināt ar sprāgstvielu).

Kolapss pārvēršas Ugunī, bet uztvere iegūst blīvumu un dziļumu. Pie šīs darbības substancionārais Laiks uzvirst ar sava blīvuma vilni, bet šī Laika blīvuma viļņa spiediens izpauž notikušā fiksāciju, kā Darbības (Karmas) Liecinieks, ar to pašu izpaužot Gara Telpas funkciju Atmiņu.

3.   Uztveres blīvums un dziļums atbrīvojas ar Uguni un pati ir Viņa, vērsta uz Sevi. Kad tas notiek, tad notiek visos Būtnes Apziņas līmeņos, ar to pašu izpaužot vienu, tajā vai citā pakāpē, Kosmisko Apziņu. Te arī ietverta Agni-Jogas jēga Uguņu savienošana Vienotībā-un-Pastāvīgumā (homeostāzē). Joga taču etimoloģiski nozīmē "Pretstatu savienošana": piemēram, Uguns un Gaismas savienošana; Tanumahata un Naguatmas savienošana; vai, piemēram, visu asanu (pozu) savienošana vienā, tādā, kura aizstāj visas pārējās; vai vīrišķo un sievišķo sākotņu, esošo katrā būtnē, savienošana Vienotībā-un-Pastāvīgumā (homeostāzē). Un viss tas dēļ Mūžīgi Esoša Radīšanas varianta iegūšanas. Tieši tāpat Vārds Jēzus ceļas no Ješua, bet tas, savukārt, no Jehova. Jehova tāpat nozīmē "savienojošs Sevī visus pretstatus" un etimoloģiski, kā arī vārds "Joga", ceļas no vārda "Juan-dži", kurš pēc tam sāka skanēt kā "judž". Juan-dži vai judž nozīmē "savienoju sevī", vārda "Juandži" Sākotnējā jēga apstādinu elpošanu un kustību, tas ir ar šo vārdu senie askēti apzīmēja vienlaicīgu Pranajamas un Asanas praksi dievišķās Mēness-Saules Jogas noteicošās sviras. Ja runāt par Jēzu Kristu, tad Viņa Vārds nozīmē: Jogs-Agni, jo "Hristos" tā ir "Uguns" vai Uguns cilvēks. Ar vārdu "hri" vai "hris" senči apzīmēja Uguns Kustību vai lidojošu dzirksteli. Slāvi šajā sakarībā teica: kres. Vispār vārds "hris" apzīmē Uguns strūklu. Daļiņa "tos" ceļas no vārda "tais" saglabāt, pasargāt. Tādējādi, Kristus Jēzus ir " Saglabājošs liesmu Jogs", var teikt: kustībā esoša (Sevi virzoša) Uguns straume.

4. Katrā no Matērijas Formām darbojas nemainīgs Identitāšu Likums, saskaņā ar kuru, dzimstošais identisks dzemdinātājam, pēc atbilstības, kad daļa aizstāj veselo, gūstoša visu visā. Taču, vienā gadījumā, abas identitātes sastāda pilnīgu vienu, bet citos gadījumos vienmēr mīt katra savā Veidā, pēc principa: "Es esmu tur, kur Manis nav, bet Manis arī nav tur, kur Es esmu". Šo galvas lauzāmo nākas atrisināt katram Adeptam patstāvīgi, kaut Mēs arī paskaidrojam viņa nozīmi un parādām risinājumu.

Atbilstību princips pārved Līdzību Likumu Identitāšu

Likumā un otrādi. Līdzību likums izpaužas ar to, ka dzemdinātais līdzīgs dzemdinātājam funkcionāli, bet kvalitatīvi viņi atšķirīgi. Viņu kvalitātes savietojas, kad viņi abi Gara Apziņas Stara apvienoti.

5. Lai vieglāk saprastu Matērijas un Gara Sadarbības procesus, priesteri Izīdai dabas bērni Goram, kurš ir viņas dēls un vectēvs vienlaicīgi, pielietoja "Noslēpumu Slēptos Skaitļus":

1

Būtība

2 vai 1+1

Savienošana

3 vai 2+1

Pavairošana

4 vai 2+2

Likums

5 vai 2+3

Zināšanas

6 vai 3+3

Attīstība

7 vai 3+4

Patiesība

8 vai 4+4

Liktenis

9 vai 4+5

Iepazīšana

10 vai 5+5

Gara Atklājums

11 vai 5+6

Evolūcija

12 vai 6+6

Ieguvuma Pilnīgums

13 vai 6+7

Esamības Sfēru izvēle

14 vai 7+7

Dievība

15 vai 7+8

Priekšroka

16 vai 8+8

Brīvība

17 vai 8+9

Pasaule

18 vai 9+9

Bezgalējība

19 vai 9+10

Noslēpums

20 vai 10+10

Gars

21 vai 10+11

Sākums

22 vai 11+11

Nodoms

23 vai 11+12

Radīšana

24 vai 12+12

Iemiesošanās

6. Otrējā Matērija, kurā attīstās Smalkā Pasaule, sastāv galvenokārt no A-Ektoplazmas, dzemdinošas Antarjatantru, un no Antarjatantras, barojošas sevī A-Ektoplazmu. Apskatīsim šīs struktūras sīkāk.

Lai labi saprastu par ko tiks runāts, nepieciešams atcerēties par Laika blīvuma viļņa spiedienu, par plaknesveidīgo Laika tecējumu Laika blīvuma spiediena Zonā vilnī; tāpat nepieciešams padomāt par Eidosu sākumu lietas esamībai sevī, un par Naturodromu viņas Formas Dabu. Piemēram: Raurs ir Logosa un Monādes Naturodromas Eidoss; Logoss ir Eidoss Monādes Naturodromai un aiz viņas sekojošajam ķermenim; Monāde ir Naturodromas Eidoss ķermeņu pārim, viņas dzemdinātajam; un tā tālāk.

Eidoss Naturodromai ir Informācija. Par viņas materiāligarīgajiem nesējiem priekšstatīti enerģētiskie spēka lauki, caurslāņojošie Telpu. Informācijas apmaiņa (informācijasenerģētiskā apmaiņa) notiek kvantu līmenī, ar tam obligātu Uguns izbrīvēšanu no enerģijas.

Apziņa, piesātināta ar Psihisko Enerģiju, pārstāv dažādus lauka redzes veidus. Apziņa piesātinās ar Psihisko Enerģiju pie apzinīgas, apdomātas Uguns atbrīvošanas no darbībā esošām jūtām. Uzmanības, uztveres, aptveršanas un saprašanas jūtu Uguns, Domas (substancionēta Laika) atbrīvota un granulēta, piepilda ar sevi Apziņu. Apziņa, piesātināta ar šo Uguni, arī ir Psihiskā Enerģija. Par cik dziļāki un stiprāki jūtu pārdzīvojumi, par tik pārpilnāka Uguns atbrīvošana, bet Gara transa stāvoklis, pie šiem apstākļiem, dod transcendentālu redzēšanu tā arī ir lauka telpiskā vai ugunīgā redze. Bet transcendentālā meditācija

-     tā domāšana telpiskajās Zonās, tas ir pieslēgšanās ar Apziņu, precīzāk, ar Garu pie Naguatmas (substancionētā Laika vai plazmolītiskās Domas) un Darbošanās viņā. Viss tas dod Kosmiskās Apziņas saprašanu.

7. Informācijas-enerģētiskajam kvantam ir divējāda daba

-   Laika blīvuma vilnis (viļņveida raksturs) un Laika blīvuma

viļņa spiediens (korpuskulārais raksturs).

8.   Laika blīvuma vilnis Matērijā izplatās mirklī, kā Gara Telpā. Laika blīvuma viļņa spiediens nes savas darbības zonā Laika tecējumu, bet Informācija, esošā šajā zonā, īsteno Laika tecējuma sasprindzinājumu un notikumu blīvumu. Laika blīvuma viļņa blīvuma zona nes sevī hologrāfiski fiksētas Informācijas fokusus, kā korpuskulas. Šajos hologrammas fokusos fiksēts informācijas-enerģētiskais un estētiskais Izskats Laika blīvuma viļņa spiediena Avotam un Cēlonim.

9.     Informācijas-enerģētiskie fokusi pilni ar Uguns un Gaismas granulācijām. Kad hologrammas saturs savienojas ar Telpisko Uguni, tad viņos izceļas ugunīgas turbijas, kustība, Gaismas alotropija un hologramma atdzīvojas viņā parādās izskats tam, kurš fiksēts. Kopā ar Izskata atdzīvošanos atdzīvojas arī Viņa Spēja, Iespēja un Prasme, visas Viņa Ķermeņa funkcijas sāk darboties, tas ir šī hologrāfija kļūst Sadarbojušamies ar Garu aicinošās vēlmes vadāma, tā, kurš atmodināja Viņa Izskatu. Gara Izskata atmodināšanai nepieciešams savienot visus pretstatus Vienotā Mijiedarbības Centrā Sušumnā.

10. Uguns, kā Gara psihiskais stāvoklis, izejot atbrīvošanas persmutāciju no korpuskulārā satura, izpauž Telpas sakarsumu. Šajā apgabalā tiecas Gara Apziņas Stars un telpas sakarsums pārvēršas Gara pašapzināšanās jūtās. Pēc tā Gaisma izpauž Telpas sakarsuma spriegumu, kas saasina Gara uzmanību uz šo apgabalu, rodas Gara pašsajušanās jūtas. Siltums, būdams Tepas sakarsuma sprieguma vibrācija, izpauž Gara pašsaprašanas jūtas. Tinktūra, būdama Telpas sakarsuma sprieguma Spēka vibrācijas ritms, izsauc Gara Pašizpratnes jūtas. Bez tam, Siltums un Tinktūra, veicot zināmu darbību, dos dzīvību Jaunai Būtnei. Šī Būtne būs pilnīgāka. Bet nekad Gars nedzemdinās Jaunu Būtni, ja neizmainīta Telpas entropija proti, tajā vietā, kur šai Būtnei jāiegūst jauna Esamības pakāpe.

11. Cilvēciskā Būtība ir Gara Apziņas Stara Radīšanas Pieredze.

12.   Tagad apskatīsim Gara gradāciju Sintēzi Maijas dzīlēs.

1)     Gars Pats Sevī.

2)     Atbrīvotā Uguns.

3)      Gara Apziņas Stars (Raurs) Gara Darbībā. Atbrīvo Uguni un dzemdina pirmo hologrammu.

4)     Pirmā hologramma, Logoss (Kunga Vārds), pirmais Gara Apziņas Stara Ķermenis. Piemīt pirmais Apziņas līmenis, ir skaitlis "1"; Apziņas viela Urars, Paraprotoplazma.

5)   Logoss Sa-radīšanā ar Gara Apziņas Staru. Piemīt divi Apziņas līmeņi (1+1). Viņa skaitlis "2". Šajā Esamības līmenī ir A-Protoplazma Pirmējās Matērijas viela. Ugunīgs. Atbrīvo Uguni un dzemdina otro hologrammas paaudzi.

6)    Otrā hologramma, Monāde (Lingams), otrais Gara Apziņas Stara Ķermenis, pirmais Logosa Apziņas Stara Ķermenis. Piemīt divi Apziņas līmeņi, priekšstata Pirmējās Matērijas vielu un Otrējās Matērijas Ideju; ir Protoplazma. Viņas Apziņas viela saucas T-Raurs (Tanu Rauram iemiesojums, granulācija Rauram), T-Raurs ir Gara Ugunīgais Grauds.

7)    Monāde Sa-radīšanā ar Gara Apziņas Staru un Logosa Apziņas Staru. Piemīt trīs Apziņas līmeņi (2+1), ir skaitlis "3". Šajā Esamības līmenī ir A-Ektoplazma, ir darbojošās Monāde. Zemāk par savu Esamības Līmeni nelaiž Gara Apziņas Staru; Logosa Apziņas Stars iet zemāk. Pie Uguns atbrīvošanas dzemdina hologrammas trešo paaudzi.

8)     Trešā hologramma, otrais Logosa Apziņas Stara Ķermenis, pirmais Monādes Apziņas Stara Ķermenis, ir Monādes Mentālais Ķermenis. Piemīt trīs Apziņas līmeņi, priekšstata Otrējās Matērijas plazmas-ugunīgo vielu, ir Ektoplazma (Odžass-Šakti), dzemdinoša domājošo Būtnes Garu (Matērijas Domājošo Garu). Ir Joni (Monādes, Lingama lono). Apziņas viela saucas Ūrs. Ūrs īsteno visus pašierosinošos procesus Būtnē, īsteno un kontrolē Būtnes esības struktūras sistēmu dzīvības funkcijas.

9)    Monādes pirmais apvalks, ir viņas Apziņas Stara Ķermenis un pašas Monādes Ķermenis. Priekšstata A-Plazmu, kad ir darbojošais Monādes Ķermenis. Piemīt četri Apziņas līmeņi (2+2), ir skaitlis "4": Logosa Apziņas Stars + Monādes Apziņas Stars ieiet šajā Ķermenī kā viens Stars un pievieno šī Ķermeņa vienu Apziņas līmeni pie sevis tā, ka pie viņa paliek divi Apziņas līmeņi, no šejienes izteiksme "2+2". Pēc Uguns atbrīvošanas dzemdina ceturto hologrammu. Logosa Apziņas Staru nelaiž.

10)   Ceturtā hologramma, otrais Monādes Apziņas Stara Ķermenis un pirmais Mentālā Ķermeņa Apziņas Stara Ķermenis. Ir Monādes Astrālais (ugunīgais) Ķermenis. Priekšstata Plazmu Smalkās Pasaules vielu, Otrējās Matērijas vielu. Ir skaitlis "4" četri Apziņas līmeņi. Apziņas viela saucas A-Ūrs. A-Ūrs savieno šo Ķermeni ar Monādi un Pasaules Telpu tā, ka šis Ķermenis apskata ar Apziņu savu iekšējo struktūru un ārējos, iekšēji piemītošos Pasaulei, objektus; ar to saskaņo subjektīvo ar objektīvo, īsteno homeostāzi, ierosinot jūtās, atbilstošās dotajam incidenta momentam, spriegumu, vibrāciju un ritmu.

11)    Astrālais Ķermenis darbībā satur sevī Monādes Apziņas Staru un Mentālā Ķermeņa Apziņas Staru. Zemāk par sevi Monādes Apziņas Stars nelaiž. Šajā

Esamības līmenī priekšstata Otrējās Matērijas vielu

-    Antarjatantru, kad ir otrais Monādes darbojošais Ķermenis. Piemīt pieci Apziņas (Uguns un Gaismas) līmeņi "2+3" šajā Ķermenī ieiet Monādes Apziņas Stars un Mentālā Ķermeņa Apziņas Stars, kā vienots Stars un pievieno pie sevis vienu šī Ķermeņa Apziņas līmeni Uguns atbrīvošanai, tāpēc izveidojas skaitlis "2+3". Šis Ķermenis nelaiž zemāk par savu Esamības Līmeni Monādes Apziņas Staru. Mentālā Ķermeņa Apziņas Stars tiek. Pēc Uguns atbrīvošanas šis Ķermenis dzemdina piekto hologrammu.

12)   Piektā hologramma, Monādes trešais apvalks, par to nejaušošs līdz brīdim, kad viņam dos ziņu sestā hologramma; otrais Mentālā Ķermeņa Apziņas Stara Ķermenis pirmais Astrālā Ķermeņa Apziņas Stara Ķermenis ietilpina sevī abus šos Ķermeņus, saglabājušos Monādi. Ir Smalkais Ķermenis (Tara); ir Arjatantra, Otrējās Matērijas viela. Šis Ķermenis apveltīts pieciem Apziņas līmeņiem. Apziņas viela

-   A-Ūrvaši. A-Ūrvaši dod izskatu un Tinktūras krāsu izteiksmi šī Ķermeņa izskatam, tas ir šis Ķermenis ir Domforma, pēc kuras tēla un līdzības dzemdinās nākošais Ķermenis; ir Terafims, darbības programma nākošajam Ķermenim.

13)  Smalkais Ķermenis (Tara) darbībā satur sevī Apziņas Staru Mentālajam un Apziņas Staru Astrālajam Ķermeņiem, kā viens Stars. Šis Stars atņem un pievieno sev šī Ķermeņa divus Apziņas līmeņus, atstājot viņam trīs Apziņas līmeņus; izveidojas ar skaitļu "3+3" izteiksmi. Tādā veidā, šim Ķermenim ir skaitlis "6" un seši Apziņas līmeņi. No šī Ķermeņa sākas Blīvās Pasaules dzimšana un attīstība. Tā spēkā, ka šis Ķermenis atdevis divus savus Apziņas līmeņus skanējošajam augstākstāvošo Ķermeņu Apziņas Staram, viņš laiž zemāk par sevi Staru, tagad jau trīskāršas polarizācijas Mentāla, Astrāla un savējo (pēc tam, kad būs atbrīvota Uguns un dzemdināta sestā hologramma jau Blīvajā Pasaulē).

Augstākstāvošajos Ķermeņos atbrīvotā Uguns atgriežas caur vienu Ķermeni pie augstākā, ar zemākā Apziņas granulāciju. Šajā granulācijā atrodas energo-informatīvais hologrāfiskais kods par padarīto darbu. Atskaite neizbēgami atnāk pie Logosa, un Logosam kļūst zināms burtiski viss un visos sīkumos par zemākstāvošu Ķermeņu darbošanos. Kopā ar atskaiti pie Logosa atgriežas arī Uguns kvants, kā Parāds Devuma atdošana. Tas ir: Smalkais Ķermenis atgriež Uguni Astrālajam un Mentālajam Ķermeņiem; Astrālais Ķermenis atgriež Uguni Monādei; Mentālais Ķermenis atgriež Uguni Logosam; Monāde atgriež Uguni Gara Apziņas Staram. Tāda izteiksme Augstākajam Taisnīgumam.

14) Sestā hologramma, Tanu (Blīvās Pasaules Blīvā Ķermeņabioloģiskāmiesa). Šīhologrammadzemdinās Uguni atbrīvošanas rezultātā no Smalkā Ķermeņa (no Taras), kurš ir Terafims (programmējošs modulis), īstenojošs novērošanu un, pēc nepieciešamības,

-   kontroli pār Tanu (Blīvo Ķermeni). Kad Arjatantrā darbojas Astrāla un Mentāla Stars, tad Arjatantra pārvēršas Tantrā, pēc kuras Informācijas tad arī dzemdinās cilvēka Blīvais Ķermenis (Tanu). Vārds "Tantra" etimoloģiski nozīmē "Matērijas Pamats"

-      vienā gadījumā, un "Matērijas Aizsardzība", citā. Pirmais gadījums kad pēc tēla un līdzības savas, viņa, kā Debesu Māte, dzemdē cilvēka blīvo Ķermeni, kaut arī nav sieviete, kā nav arī vīrietis. Viņa androgēna divpolu sevī iekšā, enerģētiski, bet ārēji var būt ar sievišķām vai vīrišķām atšķirībām, skatoties pēc tiem apstākļiem ko viņai no augšas likuši dzemdināt Blīvajā Pasaulē. Un tur, Smalkajā

Pasaulē, neapsievojas un neiziet pie vīra, jo visas būtnes tur androgēnas, divpolu. Par to runā visas slepeno mācību un reliģiju Doktrīnas. Jēzus Kristus un Buda runāja par to pašu. Bet ļaudis uz Zemes būvē Karmu ne pēc Garīgās Sadarbības, bet pēc polu, kas Kristiešu Mācībā pareizi tiek uzskatīts par nāvīgu grēku: ļaudis nav sapratuši Jēzu Kristu un Budu.

Otrs gadījums (Matērijas Aizsardzība) tas, kad cilvēks klausa savu Būtību un pilnīgi ignorē savu Personību, un iet pa Garīgās Pilnveidošanās ceļu. Tad viņa Smalkais Ķermenis, būdams saistīts ar Logosu caur citiem Ķermeņiem, īsteno aizgādnību un aizsardzību sestajai hologrammai bioloģiskajai miesai cilvēkam, jo viņš īsteno viņas Nodomu.

Tanu ir sestā hologramma, viņa apveltīta ar sešiem Apziņas līmeņiem. Apziņas viela Aura-nga. Auranga īsteno Pasaules apskatu, savāc Informāciju Pasaules Vides nosacījumiem, viņas stāvoklim, un Pasaules Nosacījumu videi, viņas iekšējam novietojumam. Nodod neapzinīgi (bez atskaitīšanās Tanu priekšā) šo Informāciju Smalkajam Ķermenim, kurš, savukārt, ar Auru-ngu un savu Apziņas līmeni nodod šo Informāciju uz Smalko Pasauli un pie Logosa caur augstākstāvošajiem Ķermeņiem. Mēdiji smalki sajūt savu Auru-ngu un var sazināties dažādos informācijas līmeņos ar Smalkās Pasaules iedzīvotājiem. Auranga nes un īsteno Tanu pasaules jūtīguma un pšsajūtas funkciju. Tanu, ar Auras-nga spēku, attīsta savu saprašanu un spriestspēju un domāšanas procesu. Aura-nga formē izskatu un Smalkā Ķermeņa Tinktūras krāsu izteiksmi visā viņa atrašanās ilgumā Tanu.

15) Tanu formē savu Apziņu, paplašina viņu uz Garīguma vai augstākās sabiedrības kultūras pusi un atbilstoši Apziņas paplašinātībai kļūst par Terminālu savam

Terafimam, tas ir sāk īstenoties divpusējs sakars: ja Tanu paplašina Apziņu uz augstākās kultūras pusi, tad Termināls var arī nezināt par viņa slēpto sakaru ar Smalko Ķermeni un caur viņu ar Smalko Pasauli. Viņš vienkārši iegūst jaunrades iedvesmu un tai atbilstošas idejas, izpildīšanas nodomus; saņems arī enerģiju savu tieksmju īstenošanai. Ja tad viņš pacelsies pietiekami augstu, tad Tara pakāpeniski sāks viņam atklāties. Bet tas notiek ievērojami ātrāk, ja cilvēks pilnveidojas Garīgajā plānā.

Protams, pirmajā gadījumā notiek Uguns atbrīvošana samērā ar psihiskajiem afektiem viņa Apziņas radošās aktivitātes procesos, bet lai ar tādu metodi radītu septīto hologrammu un ar to paceltos Esamības telpiskumā par pakāpienu augstāk, ievajadzēsies daudz Smalkā Ķermeņa iemiesojumu Tanu viņu var būt septiņas reizes pa septiņi, reizinot ar septiņi.

Pa Garīgās pilnveidošanāas ceļu var viena Tanu, pārvērsta Teminālā, dzīvē noiet vēl trīs (izņemot Tanu) Esamības Plāna evolucionāros Pakāpienus. Priekš tā vajag visu Tanu enerģiju savākt Pilnīgajā Gara Ķermenī un izdalīt no viņa Gara stāvokļa Ķermeni, veikt ar viņiem pilnu piecu Laika Punktu noiešanas ciklu, ar to pievienojot viņus pie septiņiem Apziņas līmeņiem un izveidojot svēto skaitli "12". Pēc tā nepieciešams novietot Gara Pilnīgo Ķermeni pasīvās Līdzību Zonas zemākajā centrā un pacelt no viņa izdalīto Gara stāvokļa Ķermeni (caur Kopīgo Sadarbības Centru) līdz galam uz augšu. Notiks Uguns atbrīvošana no Termināla; un tad Terminālā no sestās dzims septītā hologramma.

Tanu kļūst par Terminālu, kad Tanu Apziņa vērsta sevis dziļumos pie Monādes. Tad pie šīs vēršanās pievienojas Mentāla, Astrāla un Taras Apziņas Stars.

Šis Stars atņem no Tanu trīs Apziņas līmeņus un pievieno pie sevis, izveidosies skaitliskā izteiksme "4+3". Tā izveidosies Termināla skaitlis "7"; un kad viņš kļūst izpausts, tas ir kad atbrīvota Uguns dzims septītā hologramma.

Atbrīvotā Uguns no sestās hologrammas paceļas Tarā, Astrālā un Mentālā. Tā Termināls iepazīs Patiesību, atbrīvotā Uguns taču ir viņa Apziņa, un viņš ar šo Apziņu redz savus Augstākos Ķermeņus. Bez tam, viņš iepazīs šo Ķermeņu Nodomu.

16)  Tā Tanu dzimst septītā hologramma Arjatermināls ar skaitlisko izteiksmi Apziņai "7". Tagad cilvēkam piemīt septiņi Apziņas līmeņi. Apziņas viela Auratara. Pie šī līmeņa j au var sasniegt saziņu ar Taru, Astrālu un Mentālu. Cilvēks var izmantot viņu enerģijas un Informāciju, iekļūt ar Apziņu šajos Ķermeņos, izdalītos no Termināla, atbilstošās Smalkās Pasaules Sfērās vai slāņos. Pie tam, var pēc savas vēlēšanās piešķirt šiem ķermeņiem nodomam atbilstošu izskatu. Bez tam, Termināls var iziet no Tanu, tad cilvēks burtiski sadalās divos. Protams, Termināls kvalitatīvi atšķirīgs no Tanu un var brīnišķīgi iztikt bez viņa, vēl vairāk, tā jau Kosmiska Būtne, bet Termināls nepametīs bez vajadzības Tanu, tāpēc ka viņam nepieciešams vēl Tanu dzīves laikā pacelties par trīs pakāpieniem uz augšu: Tanu šajā gadījumā nepieciešams priekš noteiktu enerģiju izstrādāšanas. Tanu te spēlē ģeneratora lomu, bet Termināls uzņemas multivibratora funkcijas, nosakoša nākošā Multiplekansa (strāvojoša Ķermeņa Telpā) īpašības un funkcijas.

17)  Arjatermināls atkārto Uguns atbrīvošanas pieredzi. Protams, lai gūtu panākumus, viņš izgāja atbilstošu sagatavošanu: šajā periodā taču viņa skaitlis "7" pārvērtīsies liktenīgajā skaitlī "8". Skaitlis šis tiešām liktenīgs, tāpēc ka atbrīvotā Uguns atgriezīsies tikai Tanu, Tarā un Astrālā. Lieta tāda, ka Mentāls sācis attīšanās procesu Gara Telpā, sācis transmutēties no kristāliska, korpuskulāra apvalka Multiplekansā (Telpā Strāvojošā Garā). Šis prosess paliek noslēpums Arjatermināla prātam.

Jau tika pieminētas ķīniešu lādītes viņas sešas, bet septītā… ir un nav viņas. Mēs esam nonākuši savā aprakstā līdz tam momentam, kad Gara Pētnieks nokļūst līdz sestajai lādītei, atver durtiņas un redz, ka viņā atrodas septītā, pati mazākā. Pētnieks atvēra durtiņas ar trīs atslēgām, durtiņas atvērās un atklājās septītā lādīte, atslēgas kurai nav, jo Dievs glabā viņu pie sevis un nevienam neuztic. Bet mūsu pētniekam viņu arī neievajadzēsies, šī pēdējā lādīte taču sākusi aprīt pārējās, un tā, kura bija pati lielākā, izrādījās pati mazākā, bet tā, septītā, izplētusies pa visu Izplatījumu un pateicība Dievam! cilvēks kļuvis par Kosmisku Būtni. Viņš kļuvis Avatara Lidojošā Zvaigzne. Viņa pārvietošanās ātrums nav izskaidrojams vārdos, jo priekš viņa jau vairs nav ātrumu, bet ir attālumu novēršana. Par to Es runāju Kalagijas pirmajā daļā.

Atbrīvojot Uguni, Arjartermināls dzemdina astoto hologrammu Arjasamadžtaru.

18) Arjasamadžtara dzemdinās Tanu ar Arjaterminālu un aizņem Arjatermināla vietu, pārbīdot viņu dziļumā. Pie tam Mentāls ieiet Monādē, viņas "vardarbīgi" aprīts. Šī hologramma (Arjasamadžtara) dzemdinās ar Apziņas skaitli "8" liktenīgo skaitli, un paliekošam tādam, kamēr Arjasamadžtara neatbrīvos Uguni.

19)   Arjasamadžtara atkārto Arjatermināla pieredzi un dzemdina Tanu devīto hologrammu, atbrīvojot Uguni. Kad Arjasamadžtara atkārto Arjatantras pieredzi, viņas Apziņa maina skaitli "8" uz "9", kurš ir Likuma Iepazīšanas un Zināšanu skaitlis. Pēc Uguns atbrīvošanas briesmas garām, Uguns atgriezta Arjaterminālam, Tanu un Tarai. Šīs darbības procesā Mentāls ieiet Logosa Apziņas Starā, bet Astrāls Monādē. Tara kļūst par pirmo Monādes Ķermeni, bet pats cilvēks par Džīdaju, ar brīnišķīgu skaitli "9".

20)  Tanu rodas devītā hologramma ar Apziņas skaitli "9"

-    Džiods. Tā arī ir trešā atslēga no noslēpumainās sestās lādītes durtiņām.

21)  Dievišķais Džiods atkārto Aijasamadžtaras Džīdaja pieredzi. Uguns atbrīvojas un dzemdina desmito hologrammu, ar Apziņas skaitli "10". Šī hologramma tāpat dzemdinās Tanu, bet jau ar Džiodu.

Ar desmitās hologrammas dzemdināšanu Mentāls ieiet Gara Apziņas Starā, Astrāls Logosa Starā, bet Tara ieiet Monādē. Kad dzemdināta desmitā hologramma, Mentāls ieiet Gara Apziņā, Astrāls

-    Gara Apziņas Starā, Tara Logosa Apziņas Starā. Uz šo momentu Tanu-Termināls ar Agni Džotras praksi jau tik attīrīts un izsmalcināts ka, kaut arī ar nelielām ciešanām, tiek Monādes aprīts. Pareizāk izsakoties, Monāde aprij ne viņu pašu, bet viņa jūtas, viņa pārdzīvojumus, viņa psihisko Sfēru kopā ar Arjaterminālu: Monāde piepildās ar Aijaterminālu, atbrīvo tam vietu, un Arjatermināls aizvieto ar sevi Monādi, kļūst viņa.

22)     Tā Mentāls aizgāja Gara Telpā, atdzīvojās Viņa Apziņā Ugunī un Gaismā; Astrāls ieņēma vietu Gara Apziņas Starā; Tara iegāja Logosa Apziņas Stara sastāvā; Arjatermināls kļuva Monāde; Monāde ieņēma Mentāla vietu; Džīdajs aizņēma Astrāla vietu; Džiods aizņēma Taras vietu; Avatara aizņēma Tanu vietu, bet Tanu atmests kā nevajadzīgs, kā satrunējusi čaumala.

23)   Tā tārpiņš, ārēji neizskatīgs, sākumā ietin sevi kokona-domformas zīda tīmeklītī, iekūņojas viņā un, transmutējot Tanu barojošo audumu, no jauna iziet Dieva Pasaulē jaunā kvalitātē brīnišķīgs Kosmiskais Taurenītis. Om. Tāds ķīniešu lādīšu noslēpums un tāds viņu noslēpuma atminējums.

24) Skaitlis "10" nozīmē Gara Atklājumu, tas ir cilvēks kļūst Viskosmisks Gars. Tālāko šī meklētāja likteni Mēs neparādīsim, tāpēc ka Kalagijas Mācība apskata Gara atgriešanos Savā Lono, bet ne vairāk.

1.      Protams, pāriešana no Smalkās Pasaules Blīvajā Pasaulē klausītājam būs neskaidra, viņš taču brīnišķīgi zina, kādā veidā dzimst ļaudis uz Zemes. Bet Es teikšu: aiz ārējā saskatāmā un rupjā vienmēr slēpts noslēpumainais un izsmalcinātais. Šo noslēpumaino un izsmalcināto Es sīkāk tagad paskaidroju.

2.    Logoss bezpolu, principiāli neobjektivējams Esošais visur un visā. Viņš novietojas viss pašā mazākajā punktā un neietilpst viss Izplatījumā. Viņš sadalījis Sevi atsevišķās Radīšanas Zonās un Apgabalos, viņu neskaitāmi daudz. Katra Zona un katrs Apgabals sašķelti informācijasenerģētiskajās šūniņās. Katrai šūniņai ir milzums informācijas-enerģētisko hologrāfisko fokusu, pēc kuru tēla un līdzības tika dzemdinātas Monādes. Visas Monādes saklasificētas pēc funkcijām. Visas viņas neatkārtojamas un katra īstenota savā Veidā, bet ir radniecīgas Monādes pēc funkcionālajām īpašībām.

Monāde iziet attīstību Smalkajā Pasaulē, darina sev īpašības, nepieciešamas Ķermeņa Nodoma izpildīšanai. Viņa darina tās ilgi un ne vienā variantā, kamēr nesasniedz pilnību savā meistarībā. Pie ceļa beigām Smalkajā Pasaulē un ceļa sākumā Blīvajā Pasaulē Monāde iegūst androgēniskumu, vai, var teikt, jehovismu divpolību: apvieno sevī abus polus. Katrai Monādei ir tiešs sakars ar savu informācijas-enerģētisko šūniņu un, teiksim tā, Monādes kārtas numurs atbilst, tieši, šīs šūniņas hologrāfiskā fokusa informācijas-enerģētiskajam numuram.

Tiešām, Auras Farrā, uz cilvēka pieres, mirdz viņa būtiskā individuālā Vārda Simbols. Logoss zina šūniņu, Logoss zina Monādi, Logosam zināms viss. Viņš zina, kurai Monādei kļūt vīrietim, bet kurai -sievietei.

Pola un tā saucamās fizioloģiskās mīlestības nepieciešamība rodas dabisku iemeslu dēļ. Piemēram, var būt sekojošs iemesls. Viena Monāde Radīšanas praksē ieguvusi vērtīgu pieredzi, cita, viņas esamības nosacījumu dēļ, šo pieredzi nav ieguvusi. Rodas homeostāzes pārkāpuma draudi Logosā un Smalkajā Pasaulē, bet Smalkā Pasaule taču vērtīgais Meklējamais. Logoss izlemj nodot daļu Informācijas no vienas Monādes otrai. Blīvajā Pasaulē tā Monāde, kuras Ķermeņi dominē informācijas-enerģētiskajā plānā, iemiesojas par vīrieti; pretējā Monāde, attiecīgi par sievieti. Tālāk, ja reiz Ādams apēda visu strīda (dalīšanās pa polu dzimumiem) ābolu, bet Ieva tikai nokodās, tad būt Ādamam vīram, bet Ievai sievai. Fizioloģiskās mīlestības akta laikā vīrietis izbrīvē daudz Uguns reizē ar Informāciju visa viņa pāriet pie sievietes dabīgā ceļā un sadalās pa centru apgabaliem atbilstoši viņas funkcijām.

Jebkuru reizi, kad rodas nepieciešamība papildināt trūkstošu Informāciju, Tara iemiesojas sievietē. Šis pats faktors ir dominējošais pie Karmas darināšanas. Sacīs: labi, bet kā tad saprast bērnu dzimšanas noslēpumu, viņi taču dzimst dabiskā ceļā: ģenētikas likums, vai pareizs? Bērni taču, kā likums, līdzīgi vecākiem saviem un viņu vecāku vecākiem.

Ģenētika pareiza un karmiskās saites stipras, un sabiedrības sadarbība saliek ģimenes. Bet nepiedzims bērns Dieva Pasaulē, ja māte neiepazīs apaugļošanos. Un vēl: ja nevēlēsies piedzimt dzimstošais.

3. Nākošie vecāki un nākošie bērni noslēdz Līgumu par Sadarbību un Kopīgumu, kuram jārealizējas Blīvajā Pasaulē. Tā parādās iemiesojumu ķēde.

Tagad par apaugļošanās noslēpumu. Fizioloģiskās mīlestības laikā vīrietis izstrādā tieši tik aktīvos ķermenīšussemenoīdus, cik dzimušas Monādes no dotās informatīvienerģētiskās Logosa šūniņas, kuras kārtai attiecas šis vīrs un šī sieva. No citām šūniņām, ar krasi atšķirīgām funkcijām, pāris izveidoties nevar. Katrs ķermenītissemenoīds pēc viņā ieliktās īpašības nākamajai Būtnei, kurai jābūt iemiesojumā, atbilst no šīs šūniņas dzimušo Monāžu kārtas numuram. Līdz mērķim, līdz olšūnai, aizies tieši tas semenoīds, kura kārtas numurs atbilst kārtas numuram Būtnei, kurai jāienāk Blīvajā Pasaulē. Sievietes olšūnā ieliek Informāciju, nepieciešamu nākošajam auglim tas pats, kuram jāiemiesojas. Kad apaugļošana notikusi, bet tā notikusi vēl arī tāpēc, ka tas, kuram jāiemiesojas, atbrīvoja Uguni vienlaicīgi un vienā vietā ar vīru, nākošo tēvu, sākas pakāpeniska Monādes Ķermeņu iemiesošanās. Sākumā auglī ieiet šo Ķermeņu Apziņas Stars, bet pēc tam arī paši Ķermeņi. Uz bērna piedzimšanu viņa Būtība iemiesota viņā ne pilnībā, bet tikai daļēji. Un tikai 31 gada vecumā, jau pieaugušā cilvēkā, ieiet noslēgumā pati Monāde. Starp citu, gadās, ka viņa iemiesojas dažos cilvēkos ievērojami ātrāk, bet dažos vispār neiemiesojas, lai neredzētu visu viņu eksistēšanas nejēdzību.

4.        Sēklas ķermenītis ir prototips Monādei, kurai jāiemiesojas. Šo ķermenīti var redzēt mikroskopā viņam ir tāda pati ārējā forma, kā arī Monādei, bet olšūna atkārto šīs konkrētās Monādes Ķermeņus.

Bioloģiskais auglis ir hologramma (hologrāfija atdzīvojusies hologramma). Ģenētiskais kods tāpat pēc savas dabas ir hologrāfiskais Uguns zīmējums uz Domas Telpas. Neviens notikums neiztiek bez tam nepieciešamās Uguns atbrīvošanas Domas Telpā.

5.   Tanu ir sestā hologramma. Lai cilvēks, dzīvojošs uz Zemes kļūtu tāds, kāds viņš īstenībā ir Blīvajā Pasaulē Gara Veidam vajadzēja dzemdināt uz planetārā Ķermeņa sešas hologrammas. Sestajā hologrammā ietilpst visas pārējās, līdzīgi krievu matrjoškām; un katra hologramma mijiedarbojas ar pārējām, nodrošinot ar to cilvēciskās Spēju, Iespēju un Prasmi. Lai iepazītu Garu un To, kas ir šis Gars, cilvēkam tāpat nepieciešams dzemdināt sešas hologrammas paša Tanu iekšpusē, Tanu tekošās dzīves tecējumā.

6. Muguras smadzeņu centrālais kanāls ir Sušumna. Tā sirds Monādei (Lingamam) Gara Ugunīgais Grauds (Gara granulācija), ir Gara Apziņas Stars. Ar skaitli "1" apzīmēts Logosa Apziņas Stars: cilvēciskajā organismā Viņš ir Savikalpas Haranierbehahs (enerģētiskajā plānā), bet fizioloģiskajā plānā muguras smadzenes. Ar skaitli "2" apzīmēta Monāde, "3" mentāls, "4" astrāls, "5" smalkais ķermenis, "6" blīvais ķermenis. Logosa Apziņas Stars ir Logosa daļiņa (granulācija) un viņā fiksētas visas Logosa varenības. Kad cilvēks nostājas uz garīgās pilnveidošanās Ceļa, Savikalpas Haranierbehahs sāk izglītot Logosa varenības noslēpumos, un tādā vai citā ceļā priekšstata cilvēkam informāciju izvēlētā Ceļa īstenošanai. Pēc tam, kad meklētājs pilnībā sagatavojis sevi septītās hologrammas dzemdināšanai, pats Logoss pieslēdzas pie viņa ar savu Apziņu, kļūst par viņa Skolotāju. Bet cilvēks kļūst Kunga Dēls Arhats.

1.    Trīs Matērijas Formas būtība trīs Gara Atmiņas Līmeņiem. Pats augstākais pārstāvēts kā Ugunīgā Pasaule tas Būtnes Domas ierosmes augšējais līmenis, kur visus procesus Viņš pārlūko tieši, koriģē un konstruē. Tā nepārtraukta dialoga Sfēra, kad Doma piepildīta ar kustībā esošu saturu. Tā nepārtrauktas domāšanas, Viņa Apziņas Uguns un Gaismas plašu pašviļņojošo procesu Sfēra. Te notiek Viņa Prāta automotoriskā Darbība. Tā Viņa Prāta garozas fluorescējošo nodaļu augšējo slāņu plašu zonu jonizācijas Sfēra.

2.    Otrais Gara Telpas līmenis, plazmatisks un dziļāks, priekšstatīts kā Smalkā Pasaule pilnīgo Ideju Pasaule. Šajā, dziļākajā Gara Atmiņas līmenī, fiksēta Viņa radošo lēmumu pieredzes analizētā sintēze kā izpausti, sevi attaisnojuši esamības procesu Likumi, kuri nosaka domāšanas formas, racionālas attīstības koncepsijas, Mācības Doktrīnu, priekšmetisko izglītību, uzvedības funkciju stereotipus, ētiskās un estētiskās normas, prāta slēdzienus un pasaules uztveri tā zināšanu krātuvīte, Atmiņas ilglaicīgais līmenis. Tā valstība visucaurejošajai Gaismai Iedvesmas Uguns glabātājai. Te Tiesa, Taisnīgums un Patiesība. Te Valdnieku Hierarhija, te Jēzus Kristus Dieva pārvaldnieks. Šajā Visaugstākā Prāta līmenī Viņa Apziņas Uguns un Gaisma sakopoti psihiskos fokusos granulās, kristālos un eksistē viņus priekšstatījušo Idejas Vārdā.

3.  Trešais līmenis Gara Telpai un Viņa Atmiņai vēl dziļāks, un lai viņā iekļūtu, vajadzīgs liels Apziņas spriegums. Priekšstatīta kā Blīvā Pasaule, korpuskulārā sacietējušas koncentrētas Domas Pasaule. Te ļoti dziļi Atmiņas slāņi. Te novietojas pabeigtās Idejas, pēc kurām vajadzība rodas ārkārtējos gadījumos. Un lai izdabūtu no šīs Pasaules dzīlēm kādu tur Ideju, Gars ievada ierosmē vispirms Ugunīgo Pasauli te sāk bangot Uguns, pēc tā Smalkā Pasaule tiek aptverta ar spilgtāko Gaismu; un tikai pēc tam uzliesmo ar Uguni un Gaismu Blīvajā Pasaulē Ideja, Būtnei nepieciešamā. Tad viņa izdabūjas no Blīvās Pasaules un paceļas Ugunīgajā Pasaulē, bet reizēm arī vēl augstākās Esamības Sfērās.

Blīvajā pasaulē novietojas koncentrētas Idejas, lēmumu sabiezinājumi, blīvi ieslēguši sevī Uguns kristālus. Te pārbaudās Esamības Likumu, Asociāciju, Ideju, Sadarbības dzīvotspēja. Te notiek procesi Esamības radošās darināšanas produktu sablīvēšanai. Te akumulējas visi Būtnes Spēki un Varenības. No šejienes iziet Būtnes Dzīvības Enerģija. Te notiek Būtnes Psihiskās Enerģijas Fonda kondensācija Viņa Idejas atsevišķās granulās. Te Pasaulesēkas pamats. Te Evolūcijas spirāles vertikālās augšupejas balansieris un paātrinātājs. Te pievilkšanas un saspiešanas Spēki, koncentrējoši Gara Apziņas Uguni un atbrīvojoši šo Uguni ar visucaurejošu Staru, nesošu sevī Zināšanu sabiezinājumu.

Uz šejieni atnāk cilvēciskā Būtība pēc garīgo veikumu enerģijas. Iekarojot šīs enerģijas, cilvēks redz ar garīgo redzi Uguni un Gaismu dažādās viņu izpausmēs, reizēm pilnīgi neizskaidrojamās, nesaprotamās, savādās savās ārējās izpausmēs. Līdzīgus gadījumus vajag izskaidrot vai, kaut vai, atrast priekš viņiem izskaidrojuma spēku. Protams, katras personības darīšana tikt skaidrībā ar šiem jautājumiem vai vispār nemeklēt uz viņiem atbildes. Tomēr, Būtība zina, ko dara un personības prāta slēdzieni viņai nav nepieciešami.

Patreizējais cilvēks pastāv maldos, uzskatot, ka viņa personība pie Radīšanas Pasaules. Starp citu, personība vien Būtības darbības atlikumu produkts, kā nosēdummateriāli, priekšstata ar sevi bijušā hologrammu. Tagadnes moments tur, kur viņa Būtība. Cilvēks vienmēr neaizsniedz tagadni, nerunājot jau par nākotni. Viņš vienmēr metafizisks laika periodos un atrodas starp pagājušo un tagadni, kā Esamības darbības atkritums, kā kāda darināšanas cikla noslēgums.

Kā tikko cilvēks cenšas noķert pašreizējo momentu, viņa Apziņa apgaismo vien aizgājušo, kā atmiņu par viņu. Pagātne tāpat var uzrasties kā atmiņa, un pat nākotne cilvēkam priekšstatās ar viņa Apziņu kā pagātnes un nākotnes atmiņas surogāts. Ja cilvēks kaut ko arī var izprast, tad tas tikai vien iepriekšējais, kā iespaida pabeigtība. Tā ka cilvēks vienmēr atrodas par cēlienu atpakaļ no savas Būtības. Tāpēc viņš nekompetents Laika notikumos un konservatīvs, kā jebkurš stereotips.

Ja skatīt viskosmiskā mērogā, tad cilvēks ir Visaugstākā Atmiņā kā bijušais, tas ir viņš ir bijušā Ilūzija Gara Atmiņā. Un, kad Gars nosūta Savu Apziņas Staru uz noteiktu šūniņu Savā Atmiņā un saasina šo Staru uz cilvēku, tad cilvēks redz pārsteidzošas Ugunis un Gaismas.

Redzi Gaismu un Uguni sevī? Rīkojies tā, lai Gars sakoncentrētu uz tevi Savu Apziņu. Ar to apstādināsi Viņa Apziņu pie sevis. Tu piesātināsies ar Uguni un Gaismu, kā tukšs trauks piepildās ar gudrības nektāru; jutīsi sevī enerģijas un spēkus, prieku un skumjas, vienlaicīgi, un citas asociācijas. Kad "piesiesi" Viņa Apziņu sev, rīkojies tā, lai Viņš iegribētu iepazīt tavu izsmeļamību. Lai Viņa Apziņa domā. Ar to Viņa Apziņa attīrīs tevi līdz tādai pakāpei, ka tu kļūsi Viņam neatšķirams no Viņa Apziņas, apvienosies ar Viņu.

Tad arī sāksi Viņu iepazīt, Viņš taču ar Savu Apziņu aptver ne tikai Savu Atmiņu, bet arī daudz ko citu. Kad tu kļūsi neatšķirams no Viņa Apziņas struktūras, tad ieiesi Viņa Apziņas sastāvā, kļūsi viņa, tieši tāpat, kā Apziņa tiecas kļūt neatšķirama no Sava Valdnieka.

Personība ir bijušā Ilūzija Gara Atmiņā, kā tā iespaids, kas īstenībā neatrodas Gara Atmiņā, bet pastāv Savā Veidā. Viņš arī ir tā Būtība, kurš ir personība. Jārīkojas tā, lai Gars sāktu salīdzināt to, kas pastaigājas brīvībā, ar to, kurš fiksēts Viņa Atmiņā. Tad atjaunosies divpusīgais sakars starp to, kurš brīvībā, un to, kurš Gara Atmiņā. Gara Apziņa īstenos šo sakaru. Bet kad personība iegūs neatšķirīgumu no Gara Apziņas un ieies Viņa Stara sastāvā, tad viņa var šī Stara polarizācijas kustībā ieiet savā Būtībā un būt tur asimilēta ar viņu. Tas ir Gars pārliecināsies, ka fiksējis Viņš "to" līdz orģinālam un vairāk nekad neatgriezīsies pie salīdzināšanas, tāpēc ka personība aizgāja no Viņa Atmiņas uz visiem laikiem un iegājusi savā Būtībā, kļūstot viņa.

Te arī ietverta Gara Joga. Tā uz visiem laikiem novēršas Maija.

1.    Fiziskais ķermenis (Tanu) ir sabiezināta, sacietējusi Doma, bet satur sevī visu pārējo Domas stāvokļu daudzveidību. Viņus var atmodināt un ievirzīt vajadzīgajā gultnē. Lai Domas nepieciešamie stāvokļi vai formas būtu ievadītas Darbības Kustībā, iepriekš jāizsauc Kustības Darbība. Bagātas iespējas tam Jogas rīcībā.

Kustības Darbība ietverta sekojošajā: Gara Spēks nostiprina Bezkaislīgumu un pārnes viņa bezjūtīgumu Gribā. Griba pāriet Garā un virza ar Viņa Spēku Domas nepieciešamo stāvokli jeb nepieciešamo formu. Katrs Domas stāvoklis vai katra Domas forma apveltīta ar viņai piemītošiem Spēju, Iespēju un Prasmi. Domas formas Kustība ievada Darbībā viņas Spēju, Iespēju un Prasmi. Protams, iedarbība uz Domu, kā vides pašviļņojošās svārstība, jebkurā gadījumā rodas pie uztveres darba jūtās. Tas Domas pašviļņojošais pašuzbudināšanās process, un šajā gadījumā Doma ir pašdomājoša, tas ir bezapzinīga. Tikai pie apzinātas jūtu Kustības virzīšanas Doma kļūst paklausīga Garam, Gribai un Bezkaislīgumam.

Apzināta jūtu Kustības vadīšana īstenojas pārslēdzot uztveri no ārējiem objektiem uz pašām jūtām, bet tad viņām ir jābūt uzbudinātām atbilstošā veidā ar Jantru, Tantru un Mantru. Un šajā gadījumā notiek domāšanas pārslēgšana no vārdiski-loģiskā uz telpiski-tēlaino domāšanas kodu (Domas Darbības kodu).

2.       Domai jākļūst paklausīgai Garam, Gribai un Bezkaislīgumam. Domas vadības Centrs ceturtais Centrs. Te sakopotas jūtu Idejas. Virzot uz šejieni jūtas (viņu Kustību), Jogs ievada Darbībā viņu Idejas. Kad jūtu Idejas ir vadāmas, tad Doma pakļāvīga Garam, Gribai un

Bezkaislīgumam. Jūtu Idejas sadala enerģiju jūtās. Kad šī enerģija virzīta no jūtām viņu Idejās, tad Idejas sāk skanēt (radīt spriegumu, vibrāciju un ritmu) Domas Telpā. Tas ir, Doma kļūst bezjūtīga, bet tātad arī vadāma. Gars nav Apziņa, bet Apziņas Iegūšana. Gars izpaužas [1] kā īpaša būtnes kustība, tas ir gars izpaužas kā Spēja, Iespēja un Prasme Būtnes psihiskās Sfēras ugunīgajai Zonai, aktīvai Līdzību lokālajai Zonai. Gars izpaužas kā visu enerģiju enerģija vai visu kustību Kustības Forma. Viņš izpaužas tāpat kā visu izpausmju Darbības Forma. Viņš ir Kustības Ideja visām izcelsmēm Esamībā. Gars izpaužas kā aktīvo procesu Zonas centrs un nes Sevī pasīvo procesu Zonas Dīgli. Šis Dīglis nosacīti un burtiski izpaužas ar Domas Kustības piecstaraino Zvaigzni. Nagā Analoģiskai Zonai ir Uguns un Gaismas Kustības septiņstarainas Zvaigznes izteiksme.

Piecstarainā Zvaigzne atspoguļo viskosmisko Stundu, kuras ilgumā bija radīta Mūžība. Būtības Telpā Tanumahats izvietojas pašā Pasaules Ēkas augšā, kamēr Naguatma, pretēji viņam, Pasaules Ēkas apakšā. Tanumahats izpaužas kā būtības Nodoma izpildījuma dzemdināšanas Sēklas nesējs. Naguatma izpaužas kā Centrs, no kurienes šai Sēklai ir jāizaug. Naguatma ir Džīvatma Tanumahata Domforma. Abi šie vienādi diženie Centri sazinās savā starpā pa Kopējās Mijiedarbības vertikālo Asi. Viņu Vadības Centrs atrodas šīs vertikālās Ass horizontālajā Centrā. Tanumahata un Naguatmas vadīšana īstenojas tikai tad, kad piecstarainā Zvaigzne apvienojas ar septiņstaraino Kopējās Mijiedarbības vertikālā Centra horizontālajā Centrā, pārvēršoties sešstarainā Dievišķās Varas Zvaigznē. Tad visa Būtības Telpa piepildīsies ar Viņa Apziņas Uguni un Gaismu un taps izprasta.

3.      Zīmējumā attēlota Būtne, meditējoša Trīsvienīgo Visumu. Ugunīgā Sfēra visapkārt Viņam ir visurizplatošais Logoss. Protams, šo Sfēru nosauc dažādos vārdos, viņu neskaitāms daudzums. Galvenie no viņiem Logoss (Kunga Vārds), Budas Mirdzums un Budas Ķermenis, Džīva (Dvēsele) un Radžīva (Dvēseles Uguns), Atma Dieva Apziņa, tāpat Džīvatma un Naguatma utt. Jāsaka, ka Dvēsele izpaužas ar Homeostāzi, mūsdienīgā izpratnē, un Viņa ir Telpa, īstenojoša Dzīvi, neraugoties uz izmaiņām. Bet pildījums šai Telpai ir Nags vai substancionārs Laiks, vai Doma: nosaukumi dažādi, būtība viena.

Tāpat šī Sfēra ir Tanumahata Auduma un Naguatmas Auduma saliedējums; un vienos gadījumos Viņu nosauc par Tanumahatu, bet citos par Naguatmu, atkarībā no tā, kurš dotajā momentā izpausts vairāk. Bet Tanumahata sirds atrodas Logosa augšējā daļā un, esot pirmajai Gara izpausmei, ir Viņa stāvokļa Ķermenis. Bet Naguatmas sirds atrodas Logosa apakšā un, būdama Gara otrā izpausme, ir Ķermenis Viņa novietojumam Sevī. Pati Sfēra-Logoss priekšstatīta kā Gara Apziņas Stara Ķermenis, kurā Viņš arī atrod Savu novietojumu Savas Gribas veidā, ar kuras Spēkiem Viņš formē Nagu, bet viņā Tanu. Šo divu vadīšanu Viņš organizē pašā Logosa Sfēras Centrā, ieliekot šeit jūtu Idejas un apvienojot viņas vienotā harmoniskā struktūrā, kura kļūst par visu astrālo procesu Valdnieci tā visu indru Indra.

4. Šīs Doktrīnas pārlikumā uz cilvēcisko ķermeni, dabūjam sekojošo: Gara Pilnīgais Ķermenis atrodas galvas apgabalā,

sauktā Talamuss, kas tulkojumā no grieķu valodas nozīmē "laulību istaba"; te notiek īpaša ugunīga kustība, piecstarainas Zvaigznes veidā. Viņas stari norāda uz centru sakariem galvā. Tāpat šai Zvaigznei ir sakarība ar pieciem Apziņas līmeņiem un pieciem Laika Punktiem.

Cilvēks ir Visuma modelis, tāpat kā arī Visums Cilvēka modelis; gan tas, gan cits ir bijušā Ilūzija Gara Atmiņā un sastāda vienotu Kosmosa struktūru.

5.     Otrā Gara izteiksme ir Ķermenis Viņa novietojumam Sevī. Gara novietojums Sevī ir Viņa Zināšanas. Gara izteiksme ar Zināšanām ir viņa Zināšanu Ķermenis Garā. Apziņa tikai izpilda, Zināšanas liek. Zināšanas tā nepieciešamība radīt Ķermeni priekš Sevis, lai īstenotu Dzīves nepārtrauktību. Šis Ķermenis atrodas mazajā bļodā krustu priekšā, bet viņu neatrast bioloģiski fizioloģiskajā plānā, tāpat kā nevar atrast Tanu čakramus, viņi taču atrodas astrālajā ķermenī, bet Zināšanu Ķermenis Nagā.

6.   Divu struktūru apvienošana (Tanu Ķermeņa un Naga Ķermeņa) notiek krūšu kurvī. Anahatas čakrams te īsteno savu kundzību pār Tanu un Nagu, tāpēc viņu vēl sauc Indra.

7.    Censonim nepieciešams zināt: Laika blīvums izveidojas tur, kur mainās stāvoklis Ķermenim Gara novietojumam sevī. Tas notiek, kad Gara stāvoklis pārvietojas Viņa novietojuma Ķermenī, tas ir te sakopojas Gara Apziņas Uguns un Gaisma. Laika blīvuma vilnis dzimst tur, kur notiek Uguns atbrīvošana no Gara stāvokļa pilnīgā Ķermeņa enerģijas. Laika blīvuma viļņa spiediens īstenojas tur, kur aiziet saražoto korpuskulu miriāžu zona, aiztraucošās plašā četrdaļīgā spirālē no viņu darināšanas vietas.

Uguns polarizācijas struktūra vertikāla. Uguns Kustība notiek no Viņas augsta satura apgabala zema satura apgabalā. Tāpēc hologrammas spirāles, paceļoties augšup, paplašinās. Laika blīvuma vilnis virzās tieši ar šo Uguns Kustību. Laika blīvuma viļņa Kustībai, izņemot triecien-vertikālo, ir vēl arī radiāli-cikliskā, koncentriskā izplatīšanās uz visām pusēm no Uguns staba. Šajā Kustības Formā arī īstenojas Laika blīvuma viļņa spiediens, kurš reorganizē Vides Telpas izmainīto entropiju, apveltot viņu ar jaunām īpašībām, ienesot viņā jaunas kvalitātes, atbilstošas Darbības Izrunas Informācijai. Tā notiek Darbība no Kundalīnas pamodināšanas vietas.

1.  Zemes cilvēks ir iemiesojums (ar koncentrētu skanējošo Staru) Ugunīgās Bezgalējības Cilvēkam. Zemes cilvēks ir Kosmosa Cilvēka Meklējums. Kosmosa Cilvēks ir Logoss, Kunga Vārds, informācijas-enerģētiskā Sfēra, izplesta Visumā, kā kopējs noteikums, un kā atsevišķs gadījums lokāli, virs planetārajiem ķermeņiem. Zemes cilvēks ir koncentrāts Kunga Gribai, Logosa Stara projicētai uz Zemes caur Smalko Pasauli, kur Meklējuma Ideja ietērpjas ektoplazmā, iegūst izskatu smalkā ķermeņa veidā, kurš tālākajā iemiesosies uz Zemes Dabas blīvajos audumos.

2.   Meklēšanas uzdevums atspoguļot sevī, kā spogulī, Meklētāju (Logosu) un saliedēties ar šo atspulgu: tad Meklējamais būs atrasts uz Zemes un atspoguļots, enerģētiska fokusa veidā Logosa Centrā, Viņa Sirdī, kļūstot viņa Sirds.

Tā Jogs iegūst Esamību Ugunīgajā Pasaulē, iegūstot pilnīgu Brīvību, tikai Gara ierobežotu. Tā divējādība kļūst par Būtnes vieninieku: Logoss iegūst Meklējamo uz Zemes, bet Zemes cilvēks iegūst Meklējamo Kosmosā.

Protams, rodas pilntiesīgs jautājums: priekš kā Logosam ievajadzējās iemiesot uz Zemes Sevis Ideju cilvēkā, un priekš kam cilvēkam iegūt sevi Logosā? Logosam nepieciešams transmutēt blīvos enerģētiskos atkritumus Trešējā Matērijā, Savas darbības produktā, tā dēļ, lai, acīmredzot, atbrīvotu Savu Karmu no apstākļiem, piekaļošiem Viņa uzmanību pie planetārā ķermeņa, un, rezultātā, iegūt papildus izsmalcināto enerģiju veidus, kuras izstrādāt var tikai Trešējās Matērijas dzīlēs. Šis akts Viņa kārtējam Esamības Pilnveidošanas etapam Sadarbībā ar Visuresošo.

3.   Tā cilvēks, apveltīts ar individuālo brīvo Gribu un ar Logosa velti saspiest sevī Viņa Gribu un iedvesmot sevi ar

Viņa Atklāsmi, ir Līdzstrādnieks savam Logosam, savam Valdniekam, neatdalāmajam no Visuresošā Kunga Vārda. Logoss, savukārt, būdams Kunga Vārds, ir Līdzstrādnieks Viskopīgajam Dievam. Cik cilvēcisko būtņu Visumā Trijās Pasaulēs, tik arī Logosu, Kunga Vārdu. Tāpēc vajag novērtēt savu nozīmīgumu uz Zemes un individualitāti Kosmosā, kura Būtība visās iedomājamās un neiedomājamās izplatībās dievišķīga. Priekš cilvēces Kosmoss ir tas Meklējamais, necienīga attieksme pret kuru var padarīt bezjēdzīgu pašu Meklējumu.

4. Kad Meklējums, ar savas ugunīgās enerģijas Spēku, atspoguļo sevī, kā spogulī, Meklētāju (Logosu), tad starp viņiem īstenojas nesatricināms sakars. Logosa Sudrabainais Stars kļūst pieejams cilvēka uztverei, un tas no šī momenta dzīvo un darbojas apzināti pēc Logosa Idejas ieplānotas Darbības. Tas ir Cilvēks un viņa Logoss kļūst Vienots Esošais Kosmosa Cilvēks, spējīgs dzīvot Trešējās Matērijas dzīlēs, un Ugunīgajā Pasaulē, vienlaicīgi. Cilvēks apzinās sevi Dievu miesā un apzinās sevi Kunga Vārdu. No šī momenta cilvēks kļūst jūtīgs un mobils Darbības Orgāns Logosam, kurš viņš pats arī ir. Jāsaprot, ka šis nesatricināmais savienojums nav Gribas brīvības nesatricināmā principa pārkāpums, bet tikai viņa kosmiska realizācija. Cilvēks iegūst Kosmisku Brīvību un var virzīt savus soļus uz to pusi, uz kuru viņu neatvairāmi sasprindzina aicinošā vēlme. Logoss, atspoguļojoties cilvēkā, baro viņu un Sadarbojas ar viņu visās viņa darīšanās.

1. Praktizējošais Kalagiju, Vairagiju vai Maģiju, kā Jogas augstākās pakāpes, vienmēr atrodas Kareivja stāvoklī. Iesācējs neapjauš to naidīgo astrālo spēku spiedienu, kurš spējīgs nomēzt veselas Pasaules, nerunājot jau par atsevišķu indivīdu. Tāpēc Jogam j āapbruņojas ar negrozāmu pārliecību par savu taisnīgumu, citādi vājprāts neizbēgams. Jogam jātic, bet ne kā reliģiozam aizspriedumainam cilvēkam, bet kā bezkaislīgam kareivim. Viņam jāiemācās vispirms neizaudzēt sevī Ticības dārzu, bet iekļūt viņā ar visu savu būtību tā, lai varētu viņu pamest jebkurā momentā, neļaujot ienaidniekam sevi atklāt.

Ticības dārzs tikai vieta askētismam, bet ne sakņu dārzs, kurā var apmierināt savas vajadzības. Tas neliels Telpas stūrītis, ieejams visiem, kā virmojošajiem debesīs, tā arī pa zemi rāpojošajiem: gan tārps gan dievs var šeit ieiet, bet ne katrs spējīgs iziet.

Tikai Kareivis spējīgs izkliedēt Ilūzijas miglu un redzēt īstenību. Kareivja Apziņai jābūt tīrai un caurspīdīgai, apgaismotai un degošai; viņa nevar izskatīties pēc duļķaina purva, kur taukojas dēles un apnicīgu kukaiņu kāpuri. Kareivja Apziņa nedrīkst pārklāties ar sašutuma ņirboņām, patīkamām priekš jūtām, tāpat kā arī ļaununesošām. Kareivja Apziņa nedrīkst pieņemt formu priekšmetiem, ar kuriem piepildītas Pasaules, un smadzenēs traucošās Domas straumes. Kareivja Apziņai jābūt plastiskai un viegli caurejamai, tā, lai nekas nevarētu viņā atrast ne barību, ne patvērumu.

Kareivis neiznīcina, jo visam, kam ir vieta būt, jāpaliek. Tāpēc Kareivis aptver sevi ar Uguni, lai nekas neizietu no viņa Būtības Pasaules telpā, bet būtu sadedzināts šajā Ugunī, tāpat kā arī tas, kas traucas viņa sirdī un viņa Apziņā. Kareivis ievēro galveno bausli: "Nepiemēslot, lai nenāktos atgriezties, kā sunim pie saviem vēmekļiem". Šajā bauslī ieiet visi pārējie, un izpildot viņu vienu, Kareivis izpilda viņus visus.

Kareivis neaizsargājas, bet aiziet no tās vietas, kur virzīts ienaidnieka iznīcinošais trieciens. Kareivis neatvaira astrālo spēku triecienus, bet transmutē viņus sevī viņa varenības labumam un triumfam. Kareivis nesatriec ienaidnieku, bet neitralizē viņa naidīgumu viņa apziņā. Kareivis neaizsargā, bet novērš pašu uzbrukuma iespēju Līdzstrādniekam pēc Karmas, ja noteikti zina, ka tas neizturēs. Vājš sitiens tikai par labu apdraudētajam un par kaitējumu apdraudētājam. Kareivis zina vārda spēku, tāpēc izvairās izteikt Vārdus bez vajadzības, tāpat kā arī nelieto tiešus formulējumus.

2. Tiešs formulējums apzīmē pabeigtu Domu (Domas Veidu), kā nobeigumā noformētu priekšmetu. Pabeigtai Domai (Domas Veidam) piemīt patstāvīgs Spēks: kāda notverts Ēterī, viņš piespiedīs viņu darboties, atbilstoši šīs Domas Formai un Saturam. Rezultātā ar to tikai padarīs smagāku Kareivja Karmu ar liekām karmiskajām saitēm.

Kareivja uzdevums sastāv tajā, lai noturētu pie sevis Domas Veidu (Domformu), jo viņa ir Gribas piegādātāja. Bet lai Domforma atrastos pie Kareivja, viņam viņu pastāvīgi jābaro, un tad Domformas Saturs paliks viendabīga Griba. Tieši priekš tā Kareivis izvairās tiešus formulējumus. Viņš lieto abstrakti-tēlaini pretrunīgu priekšmeta aprakstu. Tam, protams, jāatbilst domāšanas veidam.

Tiešs formulējums atdala Subjektu no Objekta, kvantē gribu, bet Gribas kvants izsīkstošs. Domforma, tā sacīt, pamet savu Darinātāju un sāk patstāvīgu eksistenci. Kareivis neatdala sevi no Objekta. Vien tikai šajā gadījumā viņa Griba neizsīkstoša. Griba objektīvs lielums, un kļūst Subjekta ieguvums, ja Subjekts ir Objekts pašam sev un neatšķir Objektu no Subjekta, bet tajā pat laikā saglabā Apziņas neuzbudināmību. Pirmā atdalīšanās pazīme Subjektam no Objekta Apziņas uzbudinājuma viļņi. Vajag saprast, pat sīka ņirboņa Apziņā izplatās tālu aiz Būtnes robežām, drupinot Kareivja Gribu.

3.    Kad Fenomens apzīmēts ar terminu, tad viņš kļūst stacionārs, iegūst konkrētus "kas", "kur", "kad" un "kā" savās īpašībās. Ja Fenomens nav apzīmēts ar terminu, tad viņš paliek plastisks, kuram piemīt "nekas" no "kaut kā" un nogādājošs "šo" un "to" pie "tā" un pie "šī" tad, kad viņš uzrodas, neatkarīgi no savas uzrašanās vietas.

4.   Dvēsele, Apziņa un Griba uzaudzinās no paša cilvēka vien viņa evolucionējošas attīstības gadījumā. Šie trīs Spēki vai Vienotā Spēka īpašības arī vajadzīgi cilvēkam lai viņš pārvarētu Materiāla Pretestību Videi (izkliedējošajam faktoram), protams taču, pilnveidojot (uzlabojot pakļāvību) Vides Pretestību Materiālam (koncentrējošajam faktoram). Pakāpe Tanu pakļāvīgumam un plastiskumam nodrošina neievainojamību viņa viengabalainībai un attīstīs Spēju, Iespēju un Prasmi viņa šķēršļu caurejamībai.

Teiktā paradokss tikai šķietams. Vērīgi izskatot šo pramonu var pamanīt, kā Vides Materiāla Pretestība koncentrē savu Spēku Tanu Materiāla Vidē, kļūstot viņa Pretestība (homeostāze), kad Materiāla Vide iekļūst Vides Materiālā, tas ir, kad cilvēks Dvēselē, Apziņā un Gribā savienojas ar Telpas apkārtējiem pildījumiem.

5.      Objektīvas esamības uztvere stāv tiešā atkarībā no psihiskā stāvokļa viņš sakopojas, konstruējas un formējas ar objektiem, uzbudinošiem Apziņu. Kad Apziņa neuzbudinās, tas ir nepieņem priekšmetu formu, bet iziet caur šo formu, uztverot viņas saturu, tad novēršas jebkāds psihiskais stāvoklis, pārstāj būt subjektīvi-lokāls; viņš pārvēršas lietu objektīvā Būtībā, kļūst vispārējs, vispasaulīgs un, kā tāds, novēršas, zaudē savu "tādību". Ar to Jogs sasniedz objektivitāti un pats kļūst Objekts: viņa Dvēsele, Apziņa un Griba kļūst bezpersoniskas, vispasaulīgas, attiecīgi arī viņa Spēja, Iespēja un Prasme kļūst par Pasaules Kontiniumu. Viņš kļūst visuresošs.

6.    Piesaiste pie savas Personības "es" veido nedrošu individuālo Karmu. Tāda piesaiste piespiež cilvēku pie dotā esamības plankumiņa uz Zemes, neļauj viņam vērst skatienu uz zvaigznēm, uz Esamības kosmiskumu. Sekojošā viņa iemiesošanās būs vēl blīvākos personīgās dzīves koncensfaktoros.

7. Atbrīvošanās no Personības pārklājiem vispār neapzīmē atbrīvošanos no tikumisma kultūras pienākumiem. Tikumībai nav nekāda sakara ar Personību, kaut arī viņu raksturo. Tikumība pamatota ar to Vēsti, kuru saglabā sevī Būtība kā savu piederību Kosmiskajai Brālībai, un ar to Vēsti, kuru uzticējis Valdnieks Būtībai nest dzīvē; tas ir tikumība pamatota ar Sirdsapziņu.

8.  Cēlonis caur Nosacījumu rada Sekas, kuras apstiprinās Nosacījumā, kā pašas Vidē, lai ar Nosacījumu radītu Cēloņa stiprumu un ar šo stiprumu padarītu Cēloni pilnīgu, lai viņš nenomāktu Sekas, bet būtu atbalsts un iepriecinājums viņām visos viņas veikumos. Tā Sekas iesūcina sevī Nosacījumu un Cēloni, kļūstot par viņiem pašiem.

1.  Patreizējā laikā Telpa apkārt Zemei par tik caurslāņota ar substancionētu Domu, ka jebkurš vārds, izteikts psihiskās vibrācijās, pārvēršas dinamiskā Spēkā, spējīgā veikt Darbību pēc satura jēgas. Izdzēšas robežas starp "manu" un "tavu", starp "viņa" un "viņu". Tagad jau nedrīkst teikt "mana iedarbība uz viņu" vai "viņa iedarbība uz mani". Mēs esam pienākuši momentam, kad iedarbība zaudē konkrētu korespondentu un konkrētu mērķi. Nav tagad ne "tavējā", ne "manējā", uz priekšu eksistē tikai "Es esmu" iedarbība pati sevī.

Katrs apvienojas ar katru ar Psihisko Enerģiju. Viņa tagad iegūst vispasaulīgu raksturu. Tālākais etaps individuālo apziņu savienošana Vienotā vispārējā. Tāpēc Es aicinu uz Brīvību, kura ir ne visatļautība, bet neatkarība no iedarbības.

Labākā neatkarības Forma Prieks un Mīlestība. Cilvēce būs spiesta dzīvot tā, lai Prieks un Mīlestība paliktu vienīgā iedarbība mūsu Pasaulē. Jebkura sāpe, aizskaroša psihiskās sfēras, tagad būs vispārēja sāpe. Tāda Evolūcijas Pasauļu Mātes prasība. Smalkā Pasaule savienosies ar Blīvo objektīvā Sadarbībā. Ideja "līdzīgs starp līdzīgajiem" īstenosies ar Maijas Spēku, īstenosies cilvēces sadalīšanās laktāt-lokālos sabiedriskos lokos un sociālās sfērās: kastās un varnās. Tikai līdzīgie būs apvienoti ar līdzīgu Apziņas paplašinātības līmeni un domāšanas dziļumu.

2.   Jebkura skaņa izpaužas Telpā un Laikā ar Psihiskās Enerģijas Uguni. Tieši tāpat jebkura skaņa atbrīvo Uguns kvantu no Telpas un Laika. Tas ierosina Garu izpaust Laika blīvuma vilni, kura spiediens izmaina Telpas entropiju. Skaņu sakopojumi veido kvalitātes (īpašības) Laika blīvuma viļņa spiedienam, kas rada Telpā noteiktu Darbību, atsaucošos skaņu sakopojuma informatīvajam saturam un

Uguns psihiskā sprieguma formai Laikā un Telpā.

Pēc Darbības realizācijas pabeigšanas, skaņu sakopojums, kā hologrāfisks informācijas-enerģētiskais kods Darbībai, fokusējoties Telpā Uguns kristālā, izveido savienojumu Telpas punktam ar Laika momentu. Caur šo savienojumu var izpausties Laika Punkti pie atbilstošas kvalitātes harmoniskas saskaņas ritma sprieguma atkārtotas vibrācijas. Nepieciešamā Laika Punkta izpaušana īstenojas ar aicinošu vēlmi, kad Gars sakopojas ar jūtu Idejām. Caur Laika fiziskajām īpašībām (kvalitātēm) notiek nākotnes ietekme uz tagadni un otrādi. Protams, nākotnes modeļi darināti pagātnē, tikai koriģējas ar katru atnākošā Laika momentu.

3. Izsakāmā skaņa (vārds) nes sevī indivīda, izteikušā šo skaņu (vārdu), dotā psihiskā stāvokļa Informāciju, un Domas veida informatīvi hologrāfisko kodu, atrodošos tajā brīdī indivīda prāta virspusē. Izsakāmais vārds ne tikai ar balss saitēm radīta gaisa mehāniska svārstība. Jogs var redzēt Uguni, izraujošos no runājošā mutes. Šī Uguns priekšstatās kā enerģētiskās Matērijas augstākais stāvoklis un var būt ar dažādu krāsu un nokrāsu Tinktūru. Pēc Tinktūras var precīzi noteikt, kādā psihiskā stāvoklī atrodas runājošais, un ko tieši viņš grib pateikt ar izsacītajiem skaņu sakopojumiem. Šī Uguns satur sevī runājošā psihiskā un fiziskā stāvokļa Informāciju un Domas veidu, atrodošos šajā momentā viņa prāta virspusē.

Tieši tāpat, kad cilvēks nerunā, bet tikai domā, psihiskā Uguns piektajā čakramā atkārto vibrācijas un ritmus Domas veidiem, straumēs traucošamies viņa prātā. Vibrācijas un ritmi psihiskajā Ugunī, kā sūknis pievelk pie viņas ne tikai Somu, bet arī ļoti daudzas vielas, organisma atstrādātas. Viss tas pārstrādājas Ugunī, savienojas ar Plazmu un notek lejup gar mugurkaulu un pa barības vadu, nosēžas esības apakšējos slāņos. Viela, notecējusī lejup, saucas Apana. Tā Psihiskās Enerģijas plazmatisks atkritums. Tieši Apana, piesārņota ar tumsonību, atnes daudz nelaimju un ciešanu mūsdienīgajam cilvēkam. Visas vēdera dobuma un bļodas daļas sistēmu un orgānu saslimšanas izsauktas ar Apanas piesārņojumu. Apanas piesārņojums nosēžas apakšējās sfērās, uzkrājas un kristalizējas, kā enerģijas trūkums.

Apanai jāsajaucas ar Prānu ceturtajā čakramā tā viņas pirmējā attīrīšana, bet galīgā tīrīšana viņai jāiziet trešajā čakramā ar viņa Uguni; nonākot pie otrā čakrama viņai jāiegūst Samanas Gribu barojošās funkcijas, īpašības. Apanas neattīrītajai daļai vai nu nekavēti jāizdalās caur anusu, vai jāsadeg Prānā. Tikai šajā gadījumā cilvēks var dzīvot ļoti ilgi un bez slimībām.

4. Sarunāšanās ir energo-informatīvs kontakts, kura laikā notiek Būtību fluīdiskā apmaiņa. Psihiskās Enerģijas plazmas apmaiņa vispirms, un tikai otršķirīgi visa pārējā, piemēram, dienas jaunumiem.

Ja sarunu biedrs tik izlādējies, ka viņa Apziņa, pēc Domas Informatīvā impulsa pēdējām frāzēm, tūlīt pat izkliedējas prāta tukšumā pazaudētā atskaites punkta meklējumos, tad, lai viņu iegūtu no jauna, viņš atsaucas uz sarunu biedra pirmajiem vārdiem ar jautājumu "ko", ar to piespiežot runātāju pielietot pret viņa Apziņu Gribu, lai ar viņas Spēku viņš varētu no jauna iegūt atskaites punktu prāta telpā, kā Apziņas balstu un kā Gaismu sava aptumšotā prāta labirintos. Tas enerģētiskā vampīrisma paveids. Kad cilvēks nevēlas lietot paša Gribu Apziņas koncentrēšanai ar uzmanību, viņš izmanto Uguns atbrīvošanas paņēmienu no saviem netikumiem, priekš kā, starp citu, nepieciešams tik pat Gribas, cik viņas nepieciešams Apziņas koncentrēšanai uz uzmanību; ar to pašu viņš rosina runājošo aizpildīt izveidojušos prāta tukšumu ar savu Gribu, kura šajā gadījumā spēlē psihotropiskā līdzekļa lomu, tas ir vardarbīgi izaicināta ieguvēja lomu. Līdzīga primitīvā maģija plaši izplatīta tur, kur sabiedrība izpuvusi līdz pamatiem, kur viņas locekļi

demoralizēti izvirtušām ētikas izpratnēm.

Kad runa tek līdzeni, bez aizsprostojumiem un aprāvumiem, ritmiski, tad Būtību fluīdiskā apmaiņa harmoniska, pilnīga, nevardarbīga. Tāda apmaiņa bagātina sarunu biedrus ar enerģiju un Informāciju un attīra Telpu, līdzeni caurslāņojot viņu ar Domu, ar to pašu veidojot harmonisku Pasauli, attīstot cildenās Spēju, Iespēju un Prasmi katram.

Ja frāze atbrīvota no piespiestības un izrunājas tikai reizi runas secīgumā tā svētība; kad frāze klūp nedisciplinēta prāta tukšuma haosā un spiesta noskanēt divreiz tā maģiska ektoplazmas ziedošana darbībai, atbilstošai runātāja psihoemocionālajam un fiziskajam stāvoklim. Bet kad frāze spiesta skanēt trīsreiz tā maģiska noburšana, veidojošās energo-informatīvā kontakta sistēmu struktūrai, uz karmisku darbību caur ektoplazmu, Gribas pievilktu no Smalkās Pasaules un grupējošos Darbībai Telpā un Laikā. Tā var rasties ļaundabīgas Domformas, kā jaunas baktēriju populācijas.

1.       Jogs sasniedz rezultātus vien meditācijā. Visi vingrinājumi fiziskie, psihiskie un garīgie kalpo viņam vien kā līdzeklis meditācijas dziļuma sasniegšanai. Meditācija tā domāšanas prakse; viņā ieiet daudzas disciplīnas, bet visas viņas ir vien domāšanas forma.

2.  Domāšanas praksi pārtraukt uz ilgstošu laiku nedrīkst: izjūk energoapmaiņa. Domāšanas prakse ir līdzeklis, ievadošs Domu Kustības Darbībā. Šī Domas Kustības Darbība iziet cauri visām Naga struktūras sistēmām. Nags ir Doma, viņas kvants, virzošais uz Tanu. Tādā veidā, meditācija ievada Nagu Kustībā un uz Naga Darbību šajā Kustībā.

Kustības Darbība iziet cauri visiem 72 000 nadi (Domas kanāliem) un, veicot Prānas transmutagēno sadalīšanu trīsvārdīgā Tanu Formā (Terminālā, Tarā un Astrālā), atbilstoši Domas veidam, izstarojas Džīvas Aurā, radot viņā Uguns un Gaismas blīvumu un informācijas-enerģētisko lauku, kurš arī ir Domforma.

Domforma darbīga un spējīga pievilkt pie sevis citas Domformas no Telpas, pievienot viņas pie sevis. Piemēram, sapņos cilvēks redz sevi viņš redz savu Domformu; redz citus ļaudis viņa Domforma piesaistījusi pie sevis šo ļaužu Domformu kvantus, vai, pieņemsim, dzīvnieku, augu un minerālu Domformu kvantus. Tieši tāpat, meditācijas laikā, cilvēks var caur savu Domformu redzēt citus ļaudis un viņu darīšanas, veikt savas darīšanas attālumā un labprātīgi nodot daļu savas enerģijas kādam citam cilvēkam caur viņa Domformu.

Kad Joga Domforma, kura ir Doma un Nags, pēc viņa Gribas ieņem citu Domformu kvantus, atbilstošus Domas Veidam (Joga Idejai), tad šie pēdējie apvienojas ar Joga Domformu vienotā struktūrā, kuras sistēmas ar savām spīdošajām Sutrām (Prāniskajiem pavedieniem) iekļūst Naga kanālos caur viņu atvērtajiem galiem (bioloģiski aktīvajie punkti), Termināla sevišķumā (caur Astrālu Taras ķermenī), un ieaugot smalkajā ķermenī, tiecas pie Kausa Uguns (Anahatas čakrams), kur apvienojas šajā Ugunī un Gaismā homeostāzes vadības Centrā Domformai, atkarīgai no cilvēciskās Būtības homeostāzes.

3. Homeostāze Domformai, Džīvā radušās, izjūk, ja pārtraukta Domas Kustības Darbība Naga fluīdiskajos kanālos. Domformas struktūras sistēmu spīdošie pavedieni sāk sairt Kausa Ugunī. Tas noved pie Domformas struktūras sistēmu sabrukuma. Domforma cīnās par savas pastāvēšanas viengabalainību un, tiecoties saglabāties, atņem Prānu no smalkā ķermeņa (Taras). Tad Termināls (blīvais ķermenis) jūt sāpes krūškurvja apgabalā. Ja tālākajā Gara Disciplīna (meditācija) neatjaunosies, tad Terminālam rodas homeostāzes izjaukšanas draudi. Tas neizbēgami novedīs pie saslimšanām, vispirms, plaušu. Var attīstīties tuberkoloze tas labākais iznākums, bet arī pat plaušu vēzis. Tāpēc pārtraukums meditācijas praksē, kaut arī uz vienu dienu, nevēlams. Jāatrod apstākļi Gara Disciplīnas praksei un jāpretojas jebkuriem uzbrukuma mēģinājumiem dabīgajām cilvēciskajām tiesībām domāt.

Lai Domforma attiecībā pret savu Darinātāju neuzvestos agresīvi, jāpraktizē Gara Disciplīnu sistemātiski, jāizvēlas atbilstoša domāšanas tēma tā, lai nepievilktu Dvēselē dažādu nosaukumu Domformu kvantus no pasaules pašviļņojošās Domas Kustības Darbības Sfēras. Citādi pievilkšanās Spēks un atgrūšanās Spēks nonāks viens ar otru konfliktā, bet viņu triecieni trāpīs cilvēka Blīvo Ķermeni tieši, Termināls sajutīs un cietīs fiziskas neērtības.

Paši par sevi pievilkšanās un atgrūšanās Spēki nav būtības "baltā" vai "melnā". Tie prerogatīva Idejai un Informācijai, atnestiem ar Domformas kvantiem. Cilvēks apdala sevi, aplaupa, kad pārdomās virknē savstarpēji viens otru izslēdzošas tēmas. Ar to pašu viņš bojā savu viengabalainību, kļūst ievainojams no iekšpuses, nespējīgs vadīt savas pastāvēšanas notikumu virkni. Būt viengabalainam, nozīmē būt harmoniskam: nenonākt pretrunās ar sevi, nenodot sevi, neizdabāt sev, nenodot savu mērķi.

Doma piederīga Telpai, neatdalāma no viņas un ir Kosmosa dzīva Būtība. Doma, kā enerģija, kā substance, ne ar ko nav ierobežota. Viņa bezgalēja, visu caurejoša. Saprotot to īpašā veidā, Jogs iegūst īsteni Kosmisku Brīvību. Doma

-    Nags un var ieņemt Visumā jebkuru apjomu un jebkuru novietojumu.

Domai raksturīgi sablīvēties apkārt ugunīgajiem centriem, transmutējošiem viņu Informācijas, Idejas, Domformas kvantos. Šie centri ir visi esošie.

Jogs stāda sev uzdevumu radīt pilnīgu Domformu, atbilstošu viņa Mērķim, iemācīties viņu vadīt, pakļaut viņu savai Gribai, bet pēc tam piepildīt viņu ar substancionāru Domu. Jogs aizpilda visu Džīvu ar Domas kanāliem, ar to palielinot savu homeostāzi un dzīves telpu sev apkārt. Ar to viņš novērš jebkādu iedarbību uz savu miesu no ārpuses, kura var padarīt svārstīgu pilnveidošanās procesu.

Substancionārās Domas kanāli vienmērīgi piepilda Džīvas lodi, bet kopā ar Džīvu var pieņemt jebkuru formu pēc Joga vēlēšanās kā redzamu tā arī neredzamu, aizsedzot ar sevi Jogu.

Nags un Tanu divi patstāvīgi Matērijas veidi (Apziņa un Doma), bet Gara vadīti katrs savā Zonā. Katrs no viņiem dzīvo pēc saviem likumiem. Bet viņi cieši savijas un dziļi ieiet viens otrā tur, kur izstrādājas un dzemdinās Dzīves Gars

-    Psihiskā Enerģija. Viņa apvieno divus šos Matērijas veidus vienotā, un tik vairāk, cik lielāks Psihiskās Enerģijas potenciāls un blīvums.

Cilvēciskās individualitātes pašviļņojošo procesu sfēra pilnīgi un galīgi atdota Informācijai, asociācijas funkcionālajam informācijas kodam. Tas ir visas iekšējo orgānu funkcijas un pat domāšana realizējas pašviļņojošos procesos mehāniski. Cilvēks miljoniem gadu tiecies uz to un savu sasniedzis. Tas viņa labums nav vajadzīgs veltīt laiku iekšējo orgānu un domāšanas funkciju izpildījuma pareizības kontrolei. Tomēr Zināšanu zudums, bet cilvēks, tieši, panāca sev šo labumu, padarījis viņu gandrīz par idiotu. Viņš to vien zina, kā nodarboties ar miesas un jūtu prasību apmierināšanu. Vairums ļaužu kļuvuši par psiholoģizētiem automātiem, maz atšķirīgiem no citiem dzīvniekiem. Visas viņu rūpes, lai liktos gulēt paēduši un nomirtu, neaptaisījušies. Tostarp, jebkura no būtnēm var atcerēties, kāpēc viņa pilnveidojusi savu miesu, ieslēdzot ar viņu Apziņu kā kapličā, pārvēršot savu Apziņu un Domu robotogēnas būtnes biomasā. Tam, lai atcerētos "kas Es, cilvēk?", nepieciešams vismaz pamosties un ieskatīties savā miesas dzīvībunesošajā aparātā, pieslēgt noslēgto miesas Apziņu savējai izvērstajai ārējā pasaulē. Tad ārējā Apziņa tieksies iekšējā, cikliskajā, un ieraudzīs Domu, ielikto hologrammā, bet savienotu ar Kosmosu.

Kad apzināta paškontrole aizvien mazāk un mazāk vietas atstāj pašviļņojošo procesu patvaļai, tad Logoss palielina Uguns, Informācijas un Savas Enerģijas plūsmu pie cilvēka. Tā neapzinātu cēloņu pasaule kļūs paklausīga cilvēkam, sākumā viņa iekšpusē, pēc tam arī ārpusē. Kad meklējošajam izdodas ar savu Apziņu iekļūt pašviļņojošo procesu sfērā, tad viņam izdodas iepazīt daudzus noslēpumainus cēloņus un ieraudzīt sekas viņiem. Un cik vairāk cilvēks piepilda šo sfēru ar savu Apziņu, tik tuvāk pietuvina šī sfēra cilvēku pie Logosa.

1. Tanu gareniski un šķērsām Apziņa, kaut arī Domas blīvo pārklāju slēpta. Tanu sastāv no septiņiem Monādes Ķermeņiem apvalkiem:

-  Termināls blīvais ķermenis. Ir Izpildītājs.

-    Tara smalkais ķermenis. Pārzina atmiņu, saglabā Informāciju.

-   Astrāls ugunīgais ķermenis. Atbild par jūtām un Apziņas viengabalainību.

Šie trīs priekšstatīti ar trīsvienīgo Mentāla Ķermeni, ir Tanutraija vai Tantra: pamats, atbalsts, celtniece un sagrāvēja Esamībai. Mentāls ieiet viņos un caurvij viņus ar sevi. Mentāls ir ceturtais Ķermenis Monādes apvalks, kā nobeigta Forma, kā hologramma, bet smalka hologramma, laižoša caur sevi Viskosmiskās Domas Prānu un Svastu. Hologramma pati ir Domas forma un Domforma; esot korpuskulārai, daļiņai, ieiet kosmiskā Domas Viļņa sastāvā, kā valgmes piliens uz Pasaules Okeāna virsmas vai dziļumā, un tāpēc neatšķirama no Domas Viļņa. Mentāls, kā apvalks, ir Naga Forma un var pieņemt jebkuras aprises. Mentāls ietver sevī četrus Ķermeņus, kuri kopā ir nedalāmais Mentāls, bet atsevišķi izpilda, katrs, savas funkcijas.

-   Dvēsele ieiet Mentāla sastāvā, bet neaprobežojas ar viņu kā apvalku, caurvij ar sevi Astrālu, Taru un Terminālu. Īsteno starp viņiem sakarus un saglabā viņu homeostāzi; iziet ārpus viņu robežām un sastāda kopā ar Uguni un Gaismu Ķermeni Būtnes Džīvai.

Dvēsele īsteno harmonisku saikni starp Tanutraiju un Mentāla struktūru. Ir tā vieta vai ķermenis, kurš akumulē sevī homeostāzi un saglabā viņu, tā saglabājot dzīvību

Būtnei. Dvēsele nav Uguns un Gaisma, viņa tikai fluorescē no viņām un atspoguļo viņas sevī. Viņa izpaužas ar Naga Atmu.

Dvēsele un Apziņa dublē viena otru un papildina, ieiet ciešā sakarā, bet nesaliedējas; sadarbojas, bet neattālinās, vienmēr uzturas ciešā saistībā. Apziņa un Dvēsele izveido Janutraiju, trīskāršo Gara Formu: Uguns, Gaisma un Dvēsele. Dvēsele nav Doma, bet piepilda viņu ar sevi. Caur Dvēseli Gars apskata Domu un virza viņu, un virza ar viņu. Dvēsele var izaugt cilvēkā, bet var arī aiziet, viss atkarīgs no viņa darītā.

Eņģelis ieiet Mentāla sastāvā, ir pats Nags (Doma), var pieņemt jebkuras formas un aprises. Iziet caur visiem Ķermeņiem Monādes apvalkiem, sakopojas ar Logosu un Garu, pats savienots ar Kosmisko Domu un savieno ar viņu Jogu, savienojušos ar viņu.

Eņģelis nepazīst šķēršļus, ierobežojumus un attālumus, var parādīties jebkurā vietā, netērējot tam Laiku; var parādīties vienlaicīgi daudzās vietās, paliekot uz vietas. No šejienes Joga spējas būt ne vienā vien personā un vienlaicīgi daudzās vietās.

Eņģelis ir Gara Novietojuma Ķermenis. Šis Ķermenis ir Nags vai Dvēseles plastifikators, kamēr Gara Stāvokļa Ķermenis priekšstatās kā Mags vai Apziņas plastifikators. Tādā veidā, Doma ir plastifikators Dvēselei, bet hologrāfiskā Gara Dzīve plastifikators Viņa Apziņai.

Eņģelis ir Manutraija, trejādu Gara Dzīvi vai trim Gara Cikliem:

1)  Starojums vai Svasta, pamats jebkurai kustībai, pamats jebkurai attīstībai, Domas virzošais Spēks;

2)  Mirdzums vai Prāna, dzīvības Spēks, dzīvības enerģija, Dzīves Elpošana, Domas Kustība, vēl saucas Dievišķā Svētība;

3)  Manu vai Gars domājošs Matēriju, pilnīgā Domas

Forma, visaptverošs, visuapņemošs, viscaurejošs, ietilpinošs sevī Prānu un Svastu, viņu piepildīts kā ar Gara novietojumu Sevī.

Heruvims ieiet Mentāla sastāvā, ir tas, kas saucas Svasta. Tas ir izpaužas kā Prānas pildījums, viņas iekšējā Kustība; viņa ir tā, kas līdzīga vējam gaisā. Viņa atsvaidzina, apvēdina, atvieglina, pārvieto visu, tajā skaitā arī pašu Prānu.

Serafims ieiet Mentāla sastāvā, piepilda ar sevi Eņģeli, bet ir arī Monādes Ķermenis, mirdz no viņas iekšpuses, bet nenoslēdzas viņā, bet caurvijoša visu un visa to, kur nav vietas nekrietnībai. Ir Prāna, Elpošana Dabai, ieiet gaisa ozona un ūdens jona sastāvā (atbilstoši Vjāna un Apana).

Sevišķi retos gadījumos Heruvims un Serafims var pieņemt kaut kādu veidolu, pieņemsim cilvēka, caurspīdīgu un spīdošu. Bet tā notiek tikai ar Dieviem.

1. Tagad apskatīsim čakramus un viņu "Valdniekus". Čakrami izceļas astrālajā ķermenī, kā Uguns jūtām un kā Uguns un Gaisma Apziņai, izejoši no Haranierbehaha (no Logosa Apziņas Stara). Čakrami, izceļoties astrālajā ķermenī, iegūst savu Formu un Saturu smalkajā ķermenī (Tarā), bet no Termināla un Mentāla. Blīvajā ķermenī fizioloģiskajā plānā čakramiem atbilst muguras un galvas smadzeņu nodaļas. Mugurkaula segmenti skaitās no krustiem augšup:

1) Krusti;

2)  pieci segmenti mugurkaula jostas daļai;

3)  pieci segmenti mugurkaula krūšu daļas pirmajai grupai;

4)  septiņi segmenti mugurkaula krūšu daļas otrajai grupai;

5)  septiņi segmenti mugurkaula kakla daļai;

6)  smadzenītes;

7)  talamuss.

Katrai no piecām pirmajām daļām (1,2,3,4,5) ir savs Karmendrijs. Vārds "karmendrijs" cēlies no "karma" un "indra"; "karma" darīšana, bet "indra" izelpojošais no sevis darīšanu vai darbības valdnieks.

Fizioloģiskajā plānā Karmendrijiem atbilst nervu pinumi. Šo pinumu apgabali un funkcijas ir arī citos ķermeņos smalkajā, ugunīgajā un mentālajā. Karmendrijs ir "dievs" savam čakramam, tas ir Karmendrijs uztver sevī enerģiju atbilstošu viņa funkcijām, nodod viņas daļu vai visu, atkarībā no apstākļu dinamikas, atbilstošas Haranierbehaha līmenim. Haranierbehahs atbrīvo no dotās enerģijas korpuskulāras Formas Uguni (agrāk viņa saucās ugunīgie putekļi, tagad elementārdaļiņas), tas ir hologrāfisko Uguni, sastāvošu no ugunīgo turbiju un kristālu miriādēm, kuras sapulcējas toroīdā (barankveidīgā ķermenī) visapkārt mugurkaula stabam aiz Gaismas Formas robežām.

Čakrami ārēji atgādina riteņus, tāpēc vārds "čakrams" tulkojas kā "ugunīgais ritenis". Gaismas Forma ir ķermenis Lingamam, kurā griežas Haranierbehaha Svastika. Haranierbehahs aizņem visu muguras smadzeņu griezumu. Iekļūstot viņa griezumā, viņš redzams kā disks, kurā griežas Svastika. Lingama Ķermenis atbilst Apziņas Aplim, kura iekšpusē ieiet fluīdi Ida un Pingala. Iekļūstot Apziņas Apļa griezumā, mēs ieraudzīsim ugunīgu, spīguļojošu Apziņas Apli un viņā trīs vienādu izmēru diskus: malējie ir fluīdi, bet centrālais Haranierbehahs. Atkārtoju, tā var redzēt Lingama ķermeņa šķērsgriezumā.

Čakrams izveidojas tur, kur "gals Gaismai", tas ir tur, kur Gaisma neieiet no Lingama. Apziņas Gaisma Lingamā redzama aukstā, sudrabaini debesszilā krāsā, bet čakrams aiz viņa robežām spilgtāks un pēc krāsas atbilst Nodomam. Aiz čakramiem mēs ieraudzīsim fluīdu atpakaļgaitas. Čakrams neiziet aiz fluīdu atpakaļgaitu robežām, bet var savienoties ar savu Džīvas līmeni tā, ka radīsies iespaids, it kā čakrams kā ugunīgs disks, sākot no Lingama ķermeņa, izplatās Džīvas telpas apjomā. Tādu efektu rada Atmans. Vēl vairāk, var novērot, kā individuālās Džīvas Atmans savienojas ar Pasaules Logosa Atmanu. Pie tā rodas iespaids, ka čakrams izplatās vairāku metru un pat kilometru rādiusā. Tādu, un vispār, jebkuru čakrama darbību viņam nodrošina Karmendrijs, kurš šis čakrams arī ir.

Karmendriji izvietoti sekojošā veidā:

1) Krustu pinums atrodas no iekšējās puses, astes kaula apakšā.

2)  Jostas pinums aiz iegurņa pinuma, uz mugurkaula.

3)  Saules pinums uz mugurkaula, aiz nabas.

4)  Mēness pinums krūšu centrā, uz mugurkaula.

5)  Kakla pinums uz mugurkaula, kakla bedrītes apgabalā.

6)  Smadzenītes atrodas galvas pakauša daļā.

7) Talamuss atrodas uz krustpunkta horizontālām līnijām vilktām caur virsdeguni un ausu atverēm.

Sestais un septītais vienlaicīgi ir čakrami un karmendriji. Ir vēl astotais Karmendrijs Trikuti, viņš arī Adžana čakrams; atrodas pieres gropē: desmitā un piektā nervu mezglu savijums.

Apzīmēsim tagad šo Karmendriju dievu vārdus un čakramu nosaukumus.

1) Jama dievs nāvei, viņš arī Dharma dievs taisnīgumam. Viņa čakrams saucas Muladahara; ar trijstūra formu, atrodošās "Zemes Kvadrātā", sauktā "Hastinapurs" Ziloņa Pilsēta. No ziemeļu vārtiem šai pilsētai sākas Sušumna.

2)  Varuna dievs ūdeņiem, pasaules kārtības sargātājs. Viņa čakrams saucas Svarhištahana; izveidojas visapkārt Svastas baltajam pusmēnesim.

3) Agni dievs Ugunij. Viņa čakrams saucas Manipura.

4)  Indra gaisa telpu valdnieks, dievs Debesīm, trīsdesmit dievu Cars. Viņa čakrams saucas Anahata mūžīgā Sfēru mūzika.

5)  Višnu dievs ļaudīm un dieviem. Valdnieks Visām Caristēm un Debesīm. Pasauļu glabātājs, pavēlnieks visām būtnēm. Viņa čakrams saucas Višuda.

6)  Pradžapati Valdnieks dzīvojošajiem. Ir čakrams Aina (Valdnieks trīsdesmit dieviem).

7)  Sahasrakša Bramas Lotoss, pilnīgais Joni, Šivas iemītnieks.

Katrs no pieciem Karmendrijiem (1,2,3,4,5) vēl saucas Lotoss. Nosaukums ņemts ne brīvi izvēloties, ne nejauši, bet, tieši, pēc viņu ārējā izskata astrālajā ķermenī: kad Jogs ar garīgu skatienu caur Atmanu iekļūst astrālajā ķermenī un redz centru ugunis, tad pieci Karmendriji priekšstatās viņam, tieši, Lotosu formā, piestiprināti pie Savikalpas Iežogojošā Sieta. Var redzēt, ka Lotoss atver savas lapiņas,

1.zim. 2.zim. 3.zim.

1. zīm. Shematisks atēls muguras smadzeņu griezumam. Viņš priekšstata sekojošo:

1. Priekšējā ieloce.

2. Labā Mudra. Labo Mudru rinda veido Pingalas iekšējo strāvu.

3. Kreisā Mudra. Kreiso Mudru rinda veido Idas iekšējo strāvu.

4. Sušumna. Muguras smadzeņu centrālais kanāls.

Pavisam 50 Mudras (no kreisās puses 25 un no labās 25). Mudras sastāda Ārējā Lotosa lapiņas (50 lapiņas).

2. zīm. savikalpas enerģijas spīdēšana (mugurkaula Gaisma).

1. Sušumna. 2. Haranierbehahs, izpauž Iežogojuma Sietu, un pats veidojas ar Iekšējā Iežogojuma Sieta Kustību. 3. Savikalpas Ārējā Lotosa lapiņas. 4. Čakrams. 5. Apziņas Gaismas lauks, veido Savikalpas Iežogojuma Sietu.

3.                   zīm. idas un Pingalas Kustība cilvēciskajā ķermenī. Kustības virziens no apakšas augšup pa mugurkaula staba Mudrām (ganglijiem). Viņu atgriešanās pie saviem avotiem īstenojas pa perifēriju no augšas uz leju. Idas un Pingalas fluīdi baro Mudras ar Prānu. Mudras ģenerē kvantu laukus, kuri iznēsājas pa organismu un iziet aiz viņa robežām, bet pēc tam no jauna atgriežas pie avotiem saviem pie Mudrām, atnesot sev līdz viņās Informāciju, kā organismam, tā arī Pasaules ārējiem atribūtiem piemītošu. Informācija, Mudrās kvantu lauku atnestā, īsteno psihokorelatīvu Darbību Mudru ģenerācijas un viņās pašās, apstiprinot Atbilstību Likumu.

gatavojoties pieņemt sevī enerģiju vai atvairīt ienaidnieka ugunīgo bultu.

***

***

2. Lotosu-Karmendriju ugunīgās lapiņas noaustas no vissmalkākajiem ugunīgo hologrammu-daļiņu polarizēta substrāta diegiem, saglabājušu sevī informācijasenerģētiskos kodus, kuru salikums izaicina to vai citu Darbību. Šis salikums nosaka Lotosa-Karmendrija lapiņu Vadības Centru visu redzošo redzokli (Lotosa Sirdi). Protams, mūsdienīgs cilvēks zina, kas tāda Lielā Integrālā Tabula (BIT), ierakstīta uz pusvadītāja kristāla. LotosaKarmendrija visuredzošais redzoklis priekšstata ko līdzīgu BIT, bet ierakstīts Uguns Kristālā, kopā ar autonomajām un pakļautajām funkcijām.

Lotosa-Karmendrija lapiņas atbilst aptuveni tam pašam mehānismam, kā arī sfēriskās antenas radiostaru fokusēšanai radiostacijās.

Var redzēt, kā pa Lotosu lapiņu dzīvo ugunīgo Audumu strāvo Apziņas Gaismas Tinktūras varavīksne. Var redzēt, kā lapiņas ietveras spīdošā Prānā un kā no sabiezinošās Prānas izraujas mirdzošā Svasta pie lapiņām un uz pretējo pusi. Tā īstenojas Lotosa-Karmendrija kausiņa elpošana.

Atvērts Lotoss-Karmendrijs skats apbrīnojams. Bet Lotoss atveras tikai tad, kad tam rodas nepieciešamība. Lotoss atveras, lai veiktu Darbību, un no jauna aizveras, kad Darbība pabeigta. Protams, šī Darbība var būt dažāda, gan pēc būtības gan pēc ilguma. Lotosa lapiņas sakļaujas pie ziediņa centra, aizsedzot ar sevi Lotosa Sirdi, viņa Dievu.

Ugunīgie čakrami izceļas tikai tur un tikai tad, kur un kad atveras Lotosi-Karmendriji.

Čakrams izstarojas no paša Haranierbehaha centra, kad viņā, tieši tajā vietā (Lotosa-Karmendrija līmenī), atveras Svastikas Iekšējais Lotoss. Sušumna iziet caur šī Lotosa centru un izpaužas it kā Iekšējā Lotosa stobrs-stumbrs, un, caurejot viņa viduci, paceļas augstāk pie nākošā Iekšējā Lotosa.

Iekšējie Lotosi pieci, bet Sušumna savieno viņus vienotā nedalāmā veselumā. Kad Iekšējais Lotoss atveras, viņā sāk savu griešanos Svastika četrstarainā, kura pamudina Haranierbehahu atbrīvot nepieciešamo Uguni, nepieciešamā blīvuma, ar nepieciešamo īpašību. Uguns šī korpuskulāra.

Čakrams iziet no Iekšējā Lotosa Sirds (no Sušumnas) horizontālā plaknē, radiāli, vienmērīgi izklīstošs uz visām pusēm ar ugunīgo daļiņu miriādēm. Sasniedzot noteiktas robežas aiz Lingama ķermeņa Gaismas beigām, daļiņas (ugunīgie putekļi) izkārtojas Uguns koncentrisko turbiju grupu radiālos riņķos; viņi virzās pa aploci ar kopīgu centru un izveido ugunīgu toru. Tors griežas kā ugunīgs ritenis, ar noteiktu ātrumu: viņa viducis griežas ātrāk, nekā apvalks, tā ka ugunīgā ass it kā ieaug pati sevī un ar to izstumda sevi no iekšpuses, nosakot tora aploces diametru un Uguns blīvumu iekšējā viņa apjomā.

Čakrams ir ugunīga hologrāfija (hologramma, kurā Uguns iegājis nepieciešamajā Kustības Formā), attinošās no sevis iekšpuses. Čakramā ietverti miljonu miljoni BITu, kuri mijiedarbojas savstarpēji čakrama kopējā Apziņā, koriģētā ar Lotosa-Karmendrija Apziņu.

Katrs Lotoss-Karmendrijs savienots ar noteiktu Mudru grupu, kuras izpilda enerģijas multivibrāciju ģeneratora lomu dotajam čakramam; kaut visas Mudras arī pakļautas vienam Lotosam-Karmendrijam Indrai, tomēr, nodrošina visus Lotosus ar vienotu kopīgu enerģiju.

Kad ugunīgais čakrams iziet attīšanās fāzi, Lotosa-Karmendrija visu redzošā redzokļa Apziņa jau viņā, un viņa vada čakrama BITu grupu kombināciju veidošanu, kas nosaka hologrāfisko struktūru čakramam un, kā sekas viņa funkcijas, viņu kvalitātes.

Čakrams griežas Dvēseles telpā. Viņa Uguns un Gaisma, atspoguļojoties Dvēselē, kļūst Atmans Dvēseles funkcija. Tālākās darbības (notikumi) saskaņojas ar Lotosa-Karmendrija Valdnieka Nodomu. Tā var notikt ar vienu vai ar vairākiem, vai uzreiz ar visiem Lotosiem-Karmendrijiem.

Čakrama aploce griežas Lotosa-Karmendrija visu redzošā redzokļa priekšā, vienā ar viņu horizontālā plaknē, aizsedzot no iespējamām ienaidnieku bultām, aizsargājot un aizstāvot viņu. Čakrams tāpat kalpo par Telpas radiālas, daudzdimensiju aplūkošanas aparātu, uztveres un Darbības orgānu.

No Lotosa-KarmendrijavisuredzošāredzokļaizietApziņas Stara strūklas čakrama ķermenī. Bet pie nepieciešamības šīs strūklas var iet pa čakrama aploces virsmu. Tad viņas pārvēršas ugunīgās bultās; viņas vēl sauc par zibeņiem, izpostošiem ienaidnieku.

Visapkārt čakramam koncentrējas mirdzoša Prāna, no kuras sablīvētajiem apgabaliem var redzēt izraujamies Svastas starus. Tā notiek Termināla sazināšanās ar Nagu.

Griba, nepakļāvīga nekādām svārstībām, arī koncentrējas visapkārt čakramam. Viņa spējīga vienīgi ar savu blīvumu, čakrama virzītu, saberzt smiltīs veselus kalnu masīvus. Griba tāpat ir neaizstājama pavadone Apziņas Gaismai un Ugunij.

3. Paša lielākā bīstamība, kāda tikai var draudēt Lotosiem-Karmendrijiem un viņu čakramiem, bet sekojoši pašai cilvēka dzīvībai, viņa Būtībai psihiskā inde. Ar viņu indē sevi dēļ paša neobjektivitātes. Psihiskā inde veidojas cilvēkā, pārsvarā, dažādu nelaimju pārdzīvošanas rezultātā.

Cilvēks var būt patiesi laimīgs, bet pie viena svarīga nosacījuma ja viņš priecājas par sevi. Pat ja cilvēks laimīgs no tā, ka priecājas par savu tuvāko, tad vienalga viņš priecājas par tuvāko tādēļ, ka priecājas par sevi, priecājoties par tuvāko. Bet tās tikai sekas.

Cilvēks nevar būt laimīgs, ja viņš ar sevi patiesi neapmierināts. Lai būtu apmierināts ar sevi, prasās tikai viens nosacījums divām darbībām: izvirzīt sev uzdevumu un pašam arī viņu izpildīt. Vai vispār neizvirzīt sev nekādus uzdevumus un neviena uzdevumus arī nepildīt, tas ir būt svētlaimīgajam. Līdzīgais ne visiem dots. Tikai mērķa sasniegšana dara cilvēku laimīgu gan tajā gan citā gadījumā.

Ja kāds stāda uzdevumu, bet citam nākas viņu risināt, tad abi, jebkurā gadījumā, paliek neapmierināti ar sevi un viens ar otru, un tāpat arī ar darba rezultātu.

Pirmais paliek neapmierināts ar sevi no tā, ka nesaņēma apmierinājumu no izdarītā darba, tā kā viņu neizpildīja. Bet lai reabilitētu sevi paša acīs, viņš pārnes neapmierinātību ar sevi uz darba izpildītāju un paliek neapmierināts uz izpildītāju un viņa darbu, kas būtībā viens un tas pats. Tā, šis pirmais, bieži kļūst par ļaunuma perēkli, no kura burbuļo psihiskās indes avots: cilvēks pats cieš no indes un citus piespiež ciest.

Otrais šajā gadījumā neapmierināts ar sevi tādēļ, ka ne viņš stādīja uzdevumu, bet cits to izdarīja viņa vietā. Viņš paliek neapmierināts ar sevi, pat ja arī izpildījis darbu ieinteresēti. Vienalga, neapmierinātība ar sevi dzīvos viņā potenciāli, kā viņa sirdsapziņas nospiestība. Šis pirmais psihiskās indes kauss, viņa izdzertais.

Otrais tāpat neapmierināts ar sevi tāpēc, ka izpildīja svešu darbu, jo šim darbam ne viņš bija cēlonis (pie tam viņš neizpildīja savu darbu, kurš viņam svarīgāks). Cilvēks neapmierināts ar sevi par to, pat ja arī necenšas to apzināties bailēs no draudošajām sekām. Cilvēciskā Būtība taču zina jebkuras darbības sekas viņai Augstākā dota Mācība, kura nepārtraukti skan cilvēkā, kā Sirds-Apziņa. Tas otrs psihiskās indes kauss, viņa izdzerts.

Otrais cilvēks neapmierināts ar sevi no tā, ka viņam pavēl būtība vienāda viņam pēc kosmiskās izcelsmes Dabas līmeņa, bet viņš nav spējīgs novērst otra spiedienu uz sevi. Viņš grib tapt reabilitēts paša acīs, tāpēc pārliek savu neapmierinātību ar sevi uz viņa izrīkotāju, un kļūst neapmierināts uz viņu, iegūstot pie tam dubultu neapmierinātību uz sevi: ar priekšnieku neapmierināts tādēļ, ka neapmierināts ar sevi, un neapmierināts ar sevi uz sevi par to, ka kļuvis neapmierināts uz priekšnieku. Tas trešais psihiskās indes kauss, viņa izdzerts.

Paliekot neapmierināts ar sevi tāpēc, ka viņa neapmierinātība, pārceltā uz viņa pavēlnieku un kļuvusī par neapmierinātību uz darba devēju, neizraisa uz pēdējo nekādu iedarbību, gluži otrādi, joprojām paliek viņā, kā neapmierinātība ar sevi, pie tam vēl nabadziņu māc priekšnieka neapmierinātība uz viņu, un viņš savai neapmierinātībai ar sevi pievieno neapmierinātību par priekšnieka neapmierinātību ar viņu, bet rezultātā kļūst neapmierināts ar savu sūro mūžu un likteni. Tas ceturtais psihiskās indes kauss, viņa izdzertais, pie tam kauss īpaši smags.

Summētā psihiskā inde sāk sagraut homeostāzi cilvēkam, cietušajam no izdzertās indes. Vispirms, sagrūst jebkura paškontrole, jebkura pašatskaite, jebkura pašanalīze. Kā saka, zeme pazūd zem kājām, pazūd psihiskais noturīgums. Un viņš izdara nelabojamu grēku, kā pēdējo liktenīgo soli izmisumā pārceļ savu neapmierinātību ar sevi uz visiem vainīgajiem un nevainīgajiem viņa nelaimē, ar to padarot sevi neapmierinātu ar visiem, iekšēji nelaimīgu un ārēji ļaunu. Tas piektais, nāvējošais psihiskās indes kauss, viņa izdzerts. Viņš satriec piekto čakramu un visu Psihiskās Enerģijas Plazmu, kura ezotermismā saucas Dzīvība. Tā cilvēks iznīcinās ar psihisko indi visos savas Monādes Ķermeņos. Pat čakrami neiztur un vīst kopā ar LotosiemKarmendrijiem.

Tam, lai līdzīgais nenotiktu, ļaudīm jāapvienojas garīgās Kopienās, kur katrs, izpildot brīvprātīgi kopīgo darbu, vajadzīgu tikai Kopienai, izpilda, ar to pašu, savu darbu, vajadzīgu tikai viņam pašam, un tāpēc tīkamu visiem un Dievam. Paskaidroju: izpildošais savu darbu, ja viņš patiess, praktizē nekaitēšanas raksturu pašam sev ar savām rīcībām, tajā skaitā ar savu darbu, lai iegūtu maksimālo lietderību, bet ne kaitējumu. Tāpēc viņa lietderīgums kļūst par vispārēju

Kopienas ieguvumu, paliekot ieguvums ne tikai viņam pašam, bet arī citiem, kaut vai viena vienkārša iemesla dēļ viņš nevienam nekaitē, tātad viņa lietderīgums īsts, reāls un visiem acīmredzams, bet Kopienai piekrītot viņa stāvoklim un nozīmei dinamisks, darbīgs, auglīgs, pilnīgs.

Ja nav iespējams dzīvot Kopienā, tad labāk palikt pilnīgi vientuļam. Labāk būt vientuļam, nekā saindētam ar psihisko indi.

4. Lotosiem-Karmendrijiem ir katram noteikts skaits lapiņu.

1.Muladahara………. 4 lapiņas.

2.Svarhištahana……. 6 lapiņas.

3.                              Manipur….. a 10 lapiņas.

4.                          Anahat… a 12 lapiņas.

5.                     Višud…….. a 16 lapiņas.

Kopīgais Lotosu-Karmendriju skaits sastāda 48, kas atbilst Mudru skaitam Savikalpā. Bet ir vēl viens čakrams, ieejošs Savikalpas Lotosu-Karmendriju sastāvā čakrams Adžana, saukts "Trikuti" (trešā acs). Šim Lotosam ir divas lapiņas; viņš pastāvīgi aizvērts. Ķīniešu Doktrīnā viņu sauc par aizzīmogotu pili. Atvērt viņu var tikai ļoti dievbijīgs cilvēks, pie tam apzinīgā neatlaidīgā darbā.

Tādā veidā, skaits Lotosu-Karmendriju lapiņām vienāds ar 50.

1. Jau tika teikts: ir iekšējais Lotoss, viņš atbilst Sušumnai; ir ārējais Lotoss, viņš atbilst lapiņām, uz kurām spīd Mudras; ir Lotosi-Karmendriji, kuriem fiziskajā plānā atbilst svarīgi nervu centri, izvietoti mugurkaula priekšpusē; ir Haranierbehahs enerģiju Kustības Darbības aplis, viņš atbilst muguras smadzeņu ķermenim; ir Savikalpa Gaismas aplis, esošs aktīvais lauks Apziņai, viņš veidojas gar muguras smadzenēm ap ārējā Lotosa lapiņām, elipses, elipsoīda veidā vai apļa veidā. Šī Gaisma neiziet aiz robežām savam ķermenim, izveidotam, teikšu simbolu valodā, ar divu čūsku ķermeņiem, apvijušiem Valdnieka zizli. Lotosi-Karmendriji izvietoti Apziņas apļa iekšpusē.

Aplūkosim iekšējā Lotosa uzbūvi.

Sušumna caurvij visu Haranierbehahu un iziet pa viņa centru uz augšu. Haranierbehahs sadalīts piecos posmos, katrs no kuriem ir čakravardīns.

Čakravardīns ir Centrs, uz kura priekšpuses stiprinās Lotoss-Karmendrijs. Čakravardīns ir Centrs, no kura iziet čakrams (telpiskās uztveres aparāta ugunīgais ritenis).

Un tā, pavisam ir pieci čakravardīni (pēc mugurkaula nodalījumu skaita: krusti, pieci segmenti mugurkaula jostas daļai, pieci segmenti mugurkaula krūšu apakšējai daļai, septiņi segmenti mugurkaula krūšu augšējai daļai, septiņi segmenti mugurkaula kakla daļai).

Pirmais čakravardīns atrodas krustos (Adharā), spirālveidīgi sagriezta tora, ugunīga vīstokļa veidā. Jogi viņu sauc par Čūsku Kundalīnu. Ugunīgā čakravardīna spirāles iekšpusē atrodas pirmais sešlapiņu iekšējā Lotosa "pumpurs". "Pumpura" virsotnīte pieiet Adharas augšējai malai.

Otrs čakravardīns atbilst Haranierbehaha nogrieznim, atbilstošam mugurkaula jostas daļas pieciem segmentiem. Otrā čakravardīna iekšējās daļas augšpusē novietots otra sešlapiņu Lotosa "pumpurs". Un tā tālāk. Katrā čakravardīnā, viņa iekšējās daļas augšpusē novietots iekšējā Lotosa "pumpurs". Visiem iekšējiem Lotosiem "pumpurā" ir pa sešām lapiņām. Šie Lotosi Kristiānismā saucas par pieciem sešspārnu Heruvimiem.

Kad Lotosi atveras, lai atbrīvotu čakramu Uguni un ar to izmainītu entropiju, viņi pieņem Prānu, Svastu, Uguni un Gaismu no Sušumnas kā Uguns atbrīvošanas garīgo Barību. Šeit notiek pilnīga Tanumahata Apziņas un Naguatmas Dvēseles Sadarbība, kurā arī īstenojas ugunīgo čakramu atdzīvināšana (ievadīšana Darbībā).

Caur visu Haranierbehahu, no viņa iekšējās puses, iziet trīsdesmit Naga sutras-nadi. Kad iekšējie Lotosi atveras, katra lapiņa pieslēdzas tikai vien pie savas Naga sutrasnadi. Caur sutrām iekšējie Lotosi no Kosmosa smeļas savai Darbībai enerģiju.

Pieci sešlapiņu Lotosi it kā savērti uz viena Sušumnas stiebra, viņas savstarpēji saistīti Haranierbehaha Struktūras vienotā sistēmā, tāpēc visbiežāk apvienojas ar vienu izteiksmi "Iekšējais Lotoss".

Monāde (Lingams) ir Lotosa dārzs un satur sevī iekšējā Lotosa piecus sešlapiņu ziediņus, Ārējo Lotosu (piecdesmitlapaino), piecus Lotosus-Karmendrijus, Savikalpas, esošas purpura Ierobežojošajam Sietam, apvienotus, tūkstošlapainais Bramas Lotoss, apvērsts ar kausiņu uz leju viņš apgāzts virs Savikalpas. Bramas Lotosa Sirds ir Svētīguma lokālā zona, kura atbilst talamusam. Talamuss priekšstatīts kameras-sfēras veidā, kuras pamatnes vidū ir "caurums" Šankhini, izejošs mutes dobumā pašā aukslēju augstākajā punktā. Caur šo "caurumu" Soma satek mutes dobumā un rīklē un kļūst par Psihiskās Enerģijas Plazmas komponentu (daļēji), bet daļēji izlietojas pa visu organismu.

Sušumna iziet talamusā un nobeidzas viņā kā ugunīga lāse Odžass. Odžass talamusā atrodas kā reiz virs Šankhini un ir "melu detektors", tas ir viņš tieši savienots ar Gara Telpu un tādēļ caur viņu var viegli atšķirt melus no patiesības.

Haranierbehahs un visas pārējās organisma sistēmas aprasinās ar Somu, kā ar debesu lietutiņu, caur Šankhini.

1. Izņemot Lotosa Dārzu pastāv vēl arī Kosmosa Dārzs. Viņš sākas no Kausa. Kauss nav kaut kāds nosacīts simbols vai poētisks tēls. Kauss pastāv īstenībā. Viņš novietots krūtīs astrālajā plānā, protams. Čakravardīns, Lotoss-Karmendrijs un Anahatas čakrams novietoti Kausa iekšpusē. Kausa pamatne sākas vietā, kur beidzas Manipuras čakravardīns.

No Kausa centra izraujas violets ugunīgs stars un, visu caurejot, iziet caur Tritu (Bramas melnais caurums). Pa staru, paceļoties augšup, vijas tumšās Draupadas zeltaināpurpurkrāsas spirāle. Spirāle vijas visapkārt violetajam staram, kā kas dūmveidīgs, sarkanīgā-purpurkrāsā. Šī spirāle savieno savā starpā piekto, sesto, septīto centrus un abas galvas smadzeņu puslodes (tulznveidīgajā ķermenī).

No talamusa, savukārt, iziet ārējā spirāle. Viņa iziet caur talamusa kameru-sfēru, caur tulznveida ķermeni, savienojošu abas puslodes, un nolaižas gar un apkārt muguras smadzenēm, pakāpeniski paplašinoties pie lejas, tieši Kausā. Ārējā spirāle ar sevi savieno talamusu, abas galvas smadzeņu puslodes un smadzenītes (caur Višudu) ar Kausu. Šie centri nosaka spirāles Siltumu un Tinktūru, tāpēc pēc spirāles ārējām atšķirībām var spriest par domāšanas kvalitāti.

No Kausa augšējām malām, līdzīgi čūskveidīgām varavīksnēm, laideni paceļas atmiskās substances ugunīgistarojošās strūklas. Šo strūklu ļoti, ļoti daudz. Viņas iziet no Kausa malām, laideni paceļas uz augšu, nepārtraukti izliecoties un strūklojot pa apļveida trajektorijām, tiecas pie Džīvas robežām. Pie Džīvas robežām (horizontālā griezumā) strūklas turpina plūstoši izliekties un tiecas no jauna pie Kausa.

Atmisko turbiju atpakaļstraumes, dzirksteļojot visās varavīksnes krāsās, atgriežas pie Kausa no viņa apakšējās puses un, aptuveni viņa ovāla vidū, pa visu rādiusu, ieiet Kausa iekšpusē, tiecas pie Sušumnas, iekrāso viņu brīnišķīgos violetos toņos. Šajā ceļā atmiskās turbijas paspēj ievērojami iztērēties; vēl palikusī daļa laideni izliecas pie Sušumnas uz augšu Kausa Ugunī, grupējas vienotā grīstē un pārvēršas Draupadas spirālē, kura tiecas pie galvas smadzenēm Lingama Nirvikalpā.

Atmadathas turbiju strūklas savieno Lingamu (Monādi) ar Džīvu un izveido ar sevi Naitija Teroīdsfēras ķermeni. Tas ļoti varens uztveres un Darbības kosmisks aparāts. Cilvēks ir spēcīgākais Sevis izstarotājs. Kad Naitija Teroīdsfera atvērta, kā parabolisks izstarotāja tīkls, tad cilvēkam pārstāj pastāvēt attālumi un šķēršļi.

Naitija Teroīdsfera ir Kosmosa Lotoss. Cilvēkam piemīt vien tikai viens Kosmosa Lotoss: toties šis Lotoss izaug Kosmosa Dārzā. Tādēļ vajag īpaši saprast, ka cilvēks kosmiska Būtība.

Anahatas čakravardīns veido apkārt sev, no Idas un Pingalas ķermeņiem, Kausa virsmas centrā, sfērisku, lodveidīgu ķermeni, kura augša saskaras ar Višudas čakravardīnu. Psihiskās Enerģijas Soma, Uguns un Plazma satek uz šīs lodes un, līgani nolaižoties uz Kausa satura ugunīgā gludenuma, tiecas atmiskajās turbijās, izejošās no Kausa malām.

Atmiskās turbijas paceļas no Kausa dibena, no spoguļapļa, esošam Kausa dibenam un Anahatas čakravardīna sākumam. Šis spogulis veidojas no Savikalpas Izstarotāja trīs apakšējo čakramu-oktāvu skanēšanas; atmiskās turbijas taču kvantējas ar šo oktāvu skaņām. Trīs apakšējo oktāvu multivibrācijas ievada Kustībā Kausa Saturu. Bet Saturs nodod Informācijas kvantus atmiskajās turbijās, iznesošās viņu Džīvas telpā.

Visa šī sarežģītā konstrukcija iekšējā spirāle; ārējā spirāle; Kausa augša, kā Kosmosa Lotosa krāsu loža; Naitija Teroīdsfēras virsmas Audums, darināts ar polarizēto atmisko turbiju savijušamies pavedieniem; Kauss kā ģenerācijas sfēra Sevis izstarošanai; Izstarotājs-Savikalpa šī konstrukcija ir Kosmosa Lotoss.

Naitija Teroīdsfēra ir Kosmosa Lotosa Ziediņš, bet Kosmosa Dārzs priekšstatās kā Kosmosa Lotosa dzīvības ķermenis.

Visa šī, atkārtosim, neparasti sarežģītā konstrukcija dzīva un darbīga caurstrāvota ar 72000 substancionāras Domas nadijiem. Substancionārā Doma pārsedz ar sevi, kā apvalku, šo trauslo Dzīves kosmisko aparātu, baro viņu ar nepieciešamajiem Spēkiem un Enerģijām, pasargā viņa Apziņu.

Naitija Teroīdsfera var būt satīta Kausā. To novēro ļaudīm ar ļoti zemu Apziņas līmeni. Ar Apziņas pieaugšanu Naitija Teroīdsfēra iziet aiz Kausa robežām, pakāpeniski sasniedz Džīvas iekšējā diametra izmērus. Atveras viņa Kosmosa Lotosā tikai tad, kad "censonis izmērījis Meru kalnu ar savu augumu". To dzirdot, daudzi virzīs soļus pie Tibetas sirds Meru kalna. Starp citu, par Meru kalnu simboliski saucas Haranierbehahs, Viņu arī jāizmēra ar savu augumu. Ar frāzi "ar savu augumu" domāta Kustības Darbība Apziņai, kuras ugunīgā spirāle paceļas (izaug) no Adharas Savikalpas Ķermeņa iekšpusē un, griežoties, apraksta savu ceļu no Mudras pie Mudras uz augšu, visapkārt Haranierbehaham.

Kosmosa Lotosam ir 72000 lapiņas, dzīvas un kustīgas, strāvojošas ar brīnišķīgu uguņu turbiju pavedieniem un mirdzošas, starojošas šķiedrainās Domas krāsu straumēm.

Kad Kosmosa Lotoss ir atvērts, viņā tiecas kosmiskā Naga nadiji. Pie katras Kosmosa Lotosa lapiņas gala pieslēdzas pa vienam kosmiskā Naga nadijam. Šī iemesla dēļ Joga Džīva pārvēršas Kosmosa Cilvēka Kandā (Kanda ir Gara Zināšanu Ķermenis), kas dod meklētājam kosmiskas Spēju, Iespēju un Prasmi.

Pie Kandas pieiet 72000 substancionāras Domas nadiji. Katrs no viņiem pieslēgts pie Kosmiskās Sadarbības Bloka, no kura tāpat iziet 72000 nadiju. Tādā veidā Jogs, kļūstot Kosmosa Cilvēka Kanda, pieslēdzas pie 72000 Kosmiskās

Sadarbības Blokiem un pats, pie tam, kļūst par Kosmiskās Sadarbības Bloku septiņdesmit divi tūkstoši pirmo. Nav grūti stādīties priekšā, izejot no šiem datiem, Bezgalējības izteiksmju matemātisko progresiju.

Tā izskatās Kosmosa Dārzs, kurā uzzied Kosmosa Lotosi. Kosmosa Dārzs ir Esošā Ķermenis. No Joga pieslēgšanās momenta pie 72000 Kosmiskās Sadarbības blokiem sākas Esošā Ķermeņa iepazīšana.

1.   Om. Psihiskā Enerģija iever sevī attīrošos spēkus, ievada viņus Darbībā. Apziņas sakopošana uz Psihisko Enerģiju novērš šķēršļus Iepazīšanas un Iegūšanas Ceļā. Psihiskajai Enerģijai piemīt Spēks, aiznesošs pie mērķa. Psihiskā Enerģija Gudrība, un jebkura darbība padara gudru, jo tikai viņai vara pieslēgt Apziņu pie Mudrām.

Psihiskā Eneģija ir Dievs-Radītājs, radījušais trīsvienīgo Visumu, zemu klanošais sevis iemiesojuma priekšā, tāpēc ka neredz sevi, bet redz paša iemiesojumu, līdzīgu Viņam. Psihiskā Enerģija neapzinās sevi, bet Jogs apvelta viņu ar Apziņu, iekļūstot viņas lono. Un Psihiskā Enerģija rīkojas tāpat izšķīst Jogā un savienojas ar viņa Apziņu. Tad Jogs redz savu piekto čakramu, pēc tam Idu šajā vietā, redz savu smalko ķermeni, savu astrālu un visus čakramus viņā. Virzot Psihisko Enerģiju uz leju, redz kaulus mugurkaula segmentus un ribas; redz krustus un astes kaulu. Pēc tam Jogs no jauna atgriež savu Apziņu ārpusē un iepazīst sevi ar Psihisko Enerģiju. Domā par viņu, kā par savu iemīļoto.

2.  Mantrama O-a-um spriegums, vibrācija un ritms, pie sakopotas Apziņas uz kakla bedrīti pie kakla pamatnes, dod Apziņai iespēju iekļūt pie piektā čakravardīna, kurā ar dotā mantrama spēku un Psihiskās Enerģijas spēku atveras sešlapainais Iekšējais Lotoss. Kopā ar viņu atveras piektais Lotoss-Karmendrijs un izveidosies čakrama griešanās: Psihiskā Enerģija ieiet šajā griezē visa kakla apjoma audos un dobumos mutes, kakla un aizdegunes.

3. Psihiskā Enerģija ir pirmsākotnējā, bet čakrama Uguns bezsākuma enerģija, mūžīga.

4.No Šankhini šajā laikā izlejas Soma. Viņa savienojas ar Psihisko Enerģiju un ar čakrama Uguni. Izveidojas Manutraija (diženā mantra), kuras spriegums, vibrācija un ritms kopējā Kustības Darbībā veic Darbības Kustību viņa sadala Somu, Psihisko Enerģiju un Uguni vienmērīgi pa visiem nervu centriem, tā ka viņu astrālās Formas uzliesmo.

5.   Psihiskā Enerģija dzemdina, bet tikai Uguns rada un sagrauj ar viņu, no viņas un viņā. Bet Uguns neatdalāma no Psihiskās Enerģijas un ir tikai Zīme viņas daļai. Viss ir Psihiskās Enerģijas iedibināts; tikai no Psihiskās Enerģijas un Uguns savienošanas dzimst vēlamais. Kad dzemdinātā laiks izsmelts, tad viņš no jauna atgriežas pie Psihiskās Enerģijas un Uguns, lai dzīvotu ar viņiem.

6.  Visu vajag saprast saistībā ar Psihisko Enerģiju. Uguns saturas Viņā, un Viņa atrod savu pamatojumu Ugunī kā Formā (hologrāfiskie veidojumi). Kad nav Formas, tad viss vienots, bet ar Formas parādīšanos Psihiskā Enerģija ietveras ar viņu un viņā, paliekot pie tam pati par sevi.

7.  Psihiskā Enerģija Formā un Formas iekšpusē rada viņai vēlamo un nepieciešamo Formai, ar to pašu Viņa nostiprina Formu un sevi šajā Formā. Viss atrod savu pamatojumu visā.

8.  Kad Psihiskā Enerģija savā pieplūstošajā kustībā savienojas ar Pingalas fluīdu, tad pēdējā palielinās savā augumā un saliedējas ar Psihisko Enerģiju vienotā substancē. Pingala kļūst neatšķirama no Psihiskās Enerģijas, bet Psihiskā Enerģija no Pingalas. Bet šī "pilnzieda" fāze izbeidzas, un Psihiskā Enerģija atgriežas sevī, bet Pingala sevī. Viss nostājas savās vietās. Tieši tāds pat process notiek arī ar čakramiem.

9.   Kad Jogs ar spirāli nolaiž Psihisko Enerģiju, bet pēc tam tāpat viņu paceļ viņa ķermenis atjauninās. Novērojas interesants efekts: prakses laikā mati uz Joga galvas sākumā saslejas, pēc tam sagriežas un saguļas galvvidū spirālveidīgā frizūrā. Protams, ja mati pietiekoši gari. Norādītās darbības rezultātā Pingala uzliesmo un kļūst skaidri saskatāma, šajā periodā viņu sauc par Šivu. Mahabharatā Pingalas uzliesmošanas fāzi saucas Karna. Kopā ar Pingalu kļūst redzams Gribas kanāls (nadi), pa kuru Pingalā pienāk Atmana aktīvā puse (Savitara) un aktīvā Griba.

Kopā ar Gribu caur šo kanālu no Domformas pienāk arī Informācija.

Šī puse Atmanam un Gribai veseļojoša Joga fiziskajam ķermenim. Viņa ķermenī aktivējas 12-daļīgā Naga sistēma, kuras katrs dalījums uzbudinās ar katru no septiņiem čakramiem, tā ka izveidojas Spēku (Sidhas) skaitlis, vienāds ar 84. Ar Spēku izcelšanos Psihiskā Enerģija nonāk uzbudinājumā ar viņiem un attīras, attīra Joga organismu, atjaunojot viņu. Psihiskā Enerģija attīrās, apgaismojas un piesātinās ar Prānu un Svastu, iemantojot atbilstošus gan veidus, gan kvalitātes.

Kvalitātes šīs atkailina un parāda Šūņju (Tukšumu) Pirmsmūžīgo Cēloni visa dzemdināšanai Būtnē, un kopā ar Būtni Pasaulēs. Šūņja apvieno sevī un ar sevi Psihiskās Enerģijas tīro veidu un Uguni. Rezultātā apvienojas arī visi Sidhi ar Jogu un Jogā. Spēki apstiprina Gribas un Informācijas pieplūstošo Kustību (caur Gribas kanālu) Pingalā. Šie Spēki savienojas ar Gribu un Informāciju un baro labās Mudras; caur Mudrām var redzēt pašus Spēkus. Bez tam, Mudras, šo Spēku ievadītas Darbībā, veicina trešās acs atvēršanos.

10.   Izveidojušies astoņdesmit četri Spēki sadalās ar Psihisko Enerģiju pa dažādiem nervu mezgliem un pinumiem pēc pašviļņojošo procesu likuma.

11.   Kad Pingala piesātināta ar Psihisko Enerģiju, tad

Apziņas Uguns viegli sasniedz labās Mudras, un viņas padodas vadīšanai. Protams, Apziņas Uguns un Gaisma nesasniedz labās Mudras, bet Apziņas Gaismas Siltums un Tinktūra iekļūst viņās (pie Samaijamas veikšanas uz Pingalu un šīm Mudrām).

Apziņas Gaismas Siltums un Tinktūra ne ar ko nesaliedējas un nesavienojas, bet var visu cauriet ar sevi, atbrīvot Uguni un izvilkt Informāciju no nepieciešamās vietas. Siltums un Tinktūra ne ar ko nesavienojas, bet apvieno ar sevi un sevī visu.

1.  Kad cilvēks iegremdējas koncentrācijā, tad no sākuma viņu ielenc tumsa. Bet Mīlestība ir vienīgais pievelkošais Spēks un pavadonis "iekšējos miera stāvokļos", no kuriem ceļš Bezgalējībā. Mīlestība ved Apziņu pie Izpratnes Vārtiem. Mantrama skanēšana, kā klauvējieni pa Vārtiem, pavirza uz Ieiešanu. Aiz Vārtiem Neredzamais iztaujā ienākošo: kas viņš un kāpēc atnācis. Tikai Mīlestība pamudina Neredzamo atvērt Vārtus un ielaist ienācēju. Aiz Vārtiem ienācējs nomet no sevis sabiedrisko un personisko pinekļu jūgu un, ar Mīlestības Spēku, ieiet Garā. Pēc tā viņš pats spēs atvērt savā priekšā jebkurus Vārtus. Ar Mīlestības Spēku Prāna padara Ceļu vieglu un mirdzošu, bet Svasta nosaka Kustību pa Ceļu starojošu un ātru.

Tanu Dzīvību baro Prāna, bet Svasta Nagu.

2.  Kad Prāna un Svasta ieiet reakcijā ar organisma astrālo spēku Uguni un Gaismu, izveidojas dzīvībudodoša enerģija

-    pirmsākuma hologramma, prototips visām sekojošajām, tajā skaitā celtniecības substancei. Šī enerģija kļūst par ingredientu savienojošo Spēku celtniecības substancei, ienākošai organismā kopā ar gaisu, ūdeni un barību. Ja iemācītos apzinīgi ražot dzīvībudodošo enerģiju un savienot viņu ar gaisu un ūdeni, Adepta norītajiem, kā barību, tad beigu beigās var iemācīties iztikt bez augu un dzīvnieku produktiem. Tāds Ceļš Evolūcijai.

Tas viegli izdosies, kad Ida būs ievadīta Sušumnā, bet ceturtais Centrs apvienos piekto un septīto Centrus vienā

-    sestajā.

3.  Sušumnai piemīt visi raksturlielumi, raksturīgie Idai un Pingalai, tas ir viņā ir viss tas, kas ir abos fluīdos.

Pingala un Ida dažādnozīmju fluīdi Nagam, tāpēc nesavietojas bez Gara iejaukšanās. Tāpēc Sušumna ātri atbrīvojas no Idas vai no Pingalas, ievadītajām viņā, atsevišķi. Bet Idu un Pingalu tomēr var nostiprināt Sušumnā, iepriekš attīrot viņu ar Uguni. Tad Idas viela un Pingalas viela, ievadītas Sušumnā, savienosies viņā, kā vienotas.

Ida un Pingala arī attīrās ar Uguni. Ar Uguni attīrītā Pingala kļūst par Ingalu Idas līdznieci.

4.  Ida un Pingala nes atšķirīgas Prānas un Svastas īpašības un sadala viņas pa organismu.

5.   Prāna un Svasta, stājoties reakcijā ar Uguni un Gaismu, kļūst par Tanu pirmsākuma enerģiju un baro viņu. Bet Dvēselē viņas ir bezsākuma enerģija, tieši tāpat, kā Uguns un Gaisma ir pirmsākuma enerģija Nagā, bet Tanu Apziņā viņas priekšstata bezsākuma enerģiju. Tāpēc rekomendēju, nodarbojoties ar Tanu Jogu Agnidhotru, kas arī ir Agni Joga, neaizmirst par Nagu.

6.   Ir līdzeklis, darošs Jogu augstāku par ļaudīm, bet ne Dievu, bet Būtību, spējīgu būt par ko vien vēlas, tajā skaitā arī Dievu, un atrasties kur labpatīk, kad ērti. Šis līdzeklis saucas Šūņja.

Diženais Gautama-Buda atklāja cilvēcei slepenību Slepenību Ceļu Absolūtā, caur Šūņjas Iepazīšanu. Jogs izbeidzas tur un tad, kur un kad iepazīta Šūņja. Šī Iepazīšana īsteno taisnu Ceļu pie Tā, kurš ir Viskosmiskais Gars. Sasniedzis Šūņju, cilvēks brīvs būt kaut Tanumahats, kaut Naguatma, atsevišķi, kopā, vai vienlaicīgi tajā un citā: priekš viņa tā būs parasta nodarbība.

7.  Eksistē slepenā Mācība "Joga Bokšu" Sfēru Tukšuma savienošana. Pirmsākumā šo Mācību atnesa Jogiem diženais Gautama-Buda Mahasatjans. Daudzi jauc Jogu Bokšu ar Tantra-Jogu un Avatara-Jogu. Nenoliedzami, Jogs Bokšu zina visas Tantras, tāpat kā arī Avatara var būt. Bet Avatara atšķiras no tantrista ar to, ka var atrasties brīvā kosmiskā lidojumā, pie tam burtiski, kamēr tantrists spējīgs tikai praktizēt bezsākuma lidojuma meditāciju. Tās divas ļoti lielas atšķirības. Jogs Bokšu augstāks par vienu gan par otru, tāpēc ka apvieno viņu iespējas sevī. Daži domā, ka Bokšu ir vilkatis; nekā tamlīdzīga, vienkārši viņš zina visas Tantras metodes un var izmainīt savu ārieni gandrīz mirklī. Bet tas nav Bokšu mērķis. Bokšu mērķis būt Tanu un Nagam, un nebūt viņiem, kad tas vajadzīgs.

8.        Buda Mahasatjans deva Jogam Bokšu četras cildenas Patiesības un Ceļu viņu pakļaušanai sev. Viņš tāpat deva desmit baušļus:

1. Nenogalini, sargā dzīvību visam dzīvajam.

2.  Nezodz, nelaupi, neatņem ļaudīm viņējo.

3.  Esi tikls darbos, nodomos, Apziņā.

4.  Nemelo, neesi viltus liecinieks, neabalsti nelikumību.

5.  Nerunā rupjības, nezaimo, nenoniecini.

6.  Nezvēri, esi vienkāršs un nesoli.

7.  Nepļāpā.

8.  Nezākājies, bet priecājies par to, kas ir un neskumsti par zaudējumiem.

9.  Attīries ar Mīlestību un Prieku, viss pārējais piesārņo Ceļu.

10.  Centies saprast Patiesību. Miesīgais viss sagrūst, tikai Patiesība nesagraujama un mūžīga. Glābšanās viņā.

Droši vien nav grūti saprast, ko tieši nosauc Svētītais par miesīgu un Patiesību tie Tanumahats un Naguatma.

9.       Mahasatjana teica: "Apziņa paplašinās ar Dzīvo Ētiku labestīga prāta un gudras sirds Kultūru. Tas vispārcilvēciski.

Bet ir cildenas patiesības, kuru darbību uz sevis izjūt katrs:

1. Visi ļaudis pakļauti ciešanām. Un tā cildena patiesība.

2.  Ciešanu cēlonis kaislības. Un tā cildena patiesība.

3. Ar kaislību iznīcināšanu novēršas ciešanas. Un tā cildena patiesība

4.  Lai iznīcinātu kaislības, vajadzīgas četras lietas:

a)  pamodināt sirdi ar Attīrīšanās Uguni ar Grēku Nožēlu;

b)  attīrīt domāšanu ar cildeno un brīnišķīgo;

c)  atbrīvot sevi no netikumiem, kaislībām, sakaitināmības un nelabvēlīguma;

d)  iemīlēt visu dzīvo. Un tā cildena patiesība.

Bet, lai īstenotu atbrīvošanos no ciešanām, vajadzīgs salikt Trīs Ceļus Vienā:

1) neieinteresētas darīšanas Ceļu;

2)  zināšanu Ceļu;

3)  Mīlestības Ceļu.

Bez pirmā nav pieejami divi citi.

Atkārtosim: šos Trīs Ceļus jāsavieno Vienā Ceļā Ceļā pie Šūņjas.

Bet četras cildenās patiesības ietver sevī slepenu jēgu, un lai atklātu viņu, nepieciešams saprast:

1. Vēlamo jūtu neesamība ciešanas. Un tā cildena patiesība.

2.  Vēlēšanās dabūt vēlamo ciešanas. Un tā cildena patiesība.

3.  Tiklība, Griba, Bezkaislīgums un Apgarotība. Lūk četri ieroči, uzvaroši ciešanas, vecumu un nāvi. Bet neviens no šiem četriem ieročiem neiztiks bez pārējiem, un neviens no viņiem nevar būt patstāvīgs

sevī, jo viens izriet no otra un ieslēdz sevī visus pārējos. Un tā cildena patiesība.

4. Šis četrliesmu ierocis iegūstas ar atteikšanos no patības, bet tātad arī no iluzorās Personības. Un tā cildena patiesība.

Bet pat apzinoties to, vienalga slepenā jēga četrām cildenajām patiesībām neatklāsies, kamēr netiks saprasta Ireālā Mantra. Te Gudrība. Un tā jāsaprot īpašā veidā. Nepieciešams iepazīt sākumā šo Gudrību, pēc tam viņā izteikt Ireālo Mantru. Tad Gudrība patiesībā kļūs saprasta un tikai pēc tam, ar saprasto Gudrību, būs saprasta Ireālā Mantra, un Viņa atklās slepeno jēgu četrām cildenajām patiesībām. Bet Ireālā Mantra izsakās ar Gudrību Šūņjā. Lai izteiktu, jāsaprot Šūņju. Lai saprastu viņu, viņa jāizskaidro. Bet izskaidrojums nav izsakāms.

Lai praktizētu dziļo Ireālo Mantru, vajag, tieši, tā izskaidrot, patiesi, ka piecas skandhas tiešām tukšas viņu pirmatnējīgumā. Šeit Ireālā Mantra: Rupa Šūņja, bet Šūņja Rupa (Forma Tukšums, bet Tukšums Forma). Apzinoties ar Gudrību šo Ireālo Mantru, var tad viņu izteikt ar Gudrību Šūņjā. Kad Ireālā Mantra būs izteikta ar Gudrību Šūņjā, tad Gudrība būs saprasta, bet ar saprastu Gudrību kļūs saprasta Ireālā Mantra. Tad saprastā Ireālā Mantra atklās četru cildeno patiesību slepeno jēgu, un šī slepenā jēga parādīs kā ar Ireālo Mantru Ireālās Mantras Gudrībā, ar Gudrību Šūņjā, Ireālā Mantra atšķir četras cildenās patiesības.

Un tā četru cildenu patiesību Cildena Patiesība. Tā iznīcinās slimības, vecums un nāve. Jogs paceļas Esamības Augstākajās Sfērās un, mūžīgi jauns un skaists, var dzīvot tur un tik, kur un cik vēlēsies. Tiek novērsti jebkādi attālumi, jebkuram pārvietošanās ātrumam priekš viņa nav robežu. Tiek iegūti kosmisku potenciālu spēki. Pakļaujas viņam visas Formas un visu Formu Saturi. Viņš Valdnieks Šūņja Zinašanu, Patiesības, Varenības un Gudrības, Darbības un Kustības avotam.

10. Gudrība iepazīstas ar Irealo Mantru, kurai jāizskan Šūņja, un jāizskan ar Gudrību tā: "OM. Ma-Ni-Pad-Me-Humen" Pēc tam iepazīstas Ireālā Mantra ar Gudrību, kurai Gudrībā jāskan ar Ireālo Mantru Šūņjā tā:

"OM. Gate-Gate-Paragate-Parasamgate-Bothi. Sva-

ham".

Pirmā mantra ir elpošana visu slepeno mantru jēgas sirdij, otrā pati sirds visu slepeno mantru jēgai.

Tāda ir Budas Mahasatjana, kļuvuša par Jogu Bokšu, Mācība.

Pēdējās frāzes jēgu Viņa Mācībai noslēpumu Augstākais Skolotājs nodod mutiski, lai nedotu izmantot dziļo Ireālo Mantru Melnās Brālības adeptiem.

1. Vidžl-Kareivis beigu beigās kļūst par Nagu, dzīvojošu Tanu. Viņš brīvs pēc paša vēlēšanās izpausties tajā vai citā, darboties ar viņiem un caur viņiem viņu Pasaulēs. Tāpēc, lai Vidžl-Kareivis iekļautos Atmisko Spēku Brālībā, Mēs rekomendējam viņam pieņemt Mūsu Noteikumus:

1. Iznīdēt sevī bailes. Bailes dzimst un dzīvo iekšienē un Domformā. Ārējās robežās viņu nav. Bailes iedzimts dzīvnieciskās pašsaglabāšanās reflekss. Cilvēks nemirstīgs. Iznīcinot bailes sevī ar askētisma Uguni, cilvēks uz visiem laikiem zaudēs iespēju sev uzbrukt agresīviem spēkiem no malas.

2.  Būt Līdzstrādniekam sev līdzīgajiem, bet neuzspiest viņiem sevi.

3. Neizkliedēt, bet sakopot Spēju, Iespēju un Prasmi.

4.  Būt bez Personības, bet pieņemt viņu pēc Vides Idejas un katra konkrēta gadījuma Nosacījuma.

5.  Būt nemanāmam zemākajiem, bet mirdzēt kā dārgakmenim Augstākajiem.

Ar šiem pieciem noteikumiem Vidžl-Kareivim jāveido sava Domforma.

Lai izveidotu Domformu ar pieciem noteikumiem, viņus jāpārliek uz čakramiem, tas ir katrs no šiem noteikumiem jāmeditē atbilstošā čakramā.

Pirmais noteikums jāmeditē pirmajā čakramā, ieliekot viņā bezbailīguma, visusatriecoša Spēka, taisnīguma, nepielūdzamības, nepretenciozitātes, cieņas, bijības, žēlsirdības, nesatricināmības Informāciju.

Otrais noteikums meditējas otrajā čakramā. Viņā liekas bezgalēja mīlestība uz visu dzīvo, viņas visacaurejamības Spēks, brīvības, pieticības, neatkarības, atsaucības, izturības, viengabalainības, lokanības, piekāpības, neievainojamības, aptekamības, plastiskuma, caursūkšanās spējas caur šķēršļiem un ierobežojumiem, maiguma, tīrības, jaunības, pieredzes, gaišuma, cildenuma, viegluma, zibenīguma, svētīguma Informācija.

Trešajā čakramā meditējas visvarenības, ugunīguma, kvēluma, visesamības, viszināšanas, visredzēšanas, visdzirdamības, visjūtīguma, viscaurkļūšanas, visatveseļojoša, visattīroša, visaptveroša, visapgaismojoša, visacaurejamības, vispiesātināmības, izturības, bezkaislīguma, bezbailīguma, centīguma, aizsargātības, atspoguļošanas, nosargāšanas, saglabāšanas, sagraušanas, pieaugamības, uzņemamības, koncentrētības, jaunrades, iedvesmojamības utt. Informācija viss, ko tikai var pierakstīt ugunīgumam.

Ceturtajā čakramā meditējas visuresamības, visapārzināšanas, visvaldamības, prasīguma, stingrības, satriektspējas, žēlsirdīguma, pastāvīguma, daudzsejainības, kārtīguma, aizbildnieciskuma, dedzīguma, mirdzamības, majestātiskuma, padziļinātības, gudrības, racionalitātes, visiekļūstamības, visspēcības, cieņas, nesatricināmības, izturīguma, uzticamības, mūžīguma, bezgalējīguma, visgalīguma, caurejamības, vērīguma, prasmīguma, mobilitātes, savaldīguma, nenoraidāmības, neatvairāmības, atsvešinātības, neieinteresētības savu darījumu augļos, monolītuma, nesagraujamības, veselīguma, labdarīguma, samiernieciskuma, komunikablitātes, informētības, viegluma, svinīguma, apdomīguma… vispār, visu to Informāciju, kas raksturīga Dievu Caram.

Piektajā čakramā meditējas homeostāzes īpašību un kvalitāšu Informācija visa tā, kas veicina nepārtraucamību, pastāvīgumu, pilnīgumu,veselību,potenciālu palielināšanos, taktiskumu un smalkumu, mobilitāti, plūstamību. Psihiskā Enerģija ir Dieviete, Māte visām Pasaulēm un visām būtnēm, un atbilstošām meditācijām jābūt šajā čakramā. Bez tam, šis čakrams skaitās ļaužu Dievs Višnu, saglabājošs un sargājošs Visumu. Viņš arī Krišna, devušais sākumu visiem Vienotās Jogas novirzieniem.

Diviem citiem čakramiem jāatstāj vieta Domformā priekš Prānas un Svastas, atsvaidzinošām, sargājošām un barojošām Prātu un viņa Spēju, Iespēju un Prasmi.

Tāda Domformas konstrukcija būs neparasti dzīvotspējīga un izturīga, labi piegādājoša Gribu no Logosa Jogam, labi savienojoša viņu ar Līdzstrādniekiem un Skolotājiem, sargājoša viengabalainību un nesatricināmību Apziņai un Domai.

2. Šīs meditācijas čakramos praktizējas katru dienu. Piecas dienas nedēļā veltāmas darbam ar Savikalpas čakramiem, bet divas dienas izmantojamas Svastas meditācijai Ainā un Prānas Sahasrakšā. Tā Domforma caurslāņosies ar Kareivim vajadzīgo Informāciju un svētīgajām Svastu un Prānu. Nav obligāti visas īpašības ieviest vienā reizē, tas arī nenovedīs pie vēlamā rezultāta, tikai ienesīs sajukumu Domformā. Pietiekami vienā praksē meditēt vienu īpašību. Otrajā praksē dotajā čakramā var ieskaņot čakramu jau ar divām īpašībām atkārtot pirmo un ievadīt otro, un tā tālāk, kamēr visas īpašības nebūs ievadītas Domformā.

Pēc tam, kad visas čakramu īpašības ievadītas Domformā, katram čakramam atsevišķi jāizvēlas mantrams tā, lai katram čakramam būtu savs mantrams, atšķirīgs no citiem, un ar dotā mantrama skanēšanas Spēku summēt čakrama kvalitāšu kopumu vienotā īpašībā. Tā darīt ar katru čakramu. Tagad katra čakrama īpašība pieaugs pielietojot viņam meditācijas laikā viņa mantramu. Atbilstoši arī dotā čakrama konkrētajā slānī Domformā pieaugs šī slāņa īpašības. Tas vienkāršos un paātrinās Spēku potenciāla uzkrāšanas praksi Domformas slāņos.

Tas darās sekojošā veidā: izvēloties mantramu čakramam, izteikt viņu trīs reizes pirms čakrama īpašību uzskaitīšanas un nobeigt uzskaitījumu atkal ar trīskāršu tā paša mantrama izteikšanu. Tā turpināt vairāku prakšu laikā, kamēr dotā čakrama slānis Domformā nesāks ierosināt čakramu pie

viņa mantrama izrunāšanas.

Protams, ja radītu katram čakramam Jūdamu, tad katra čakrama Spēki un viņu slāņi Domformā pieaugs šo Jūdamu kosmiskā progresijā. Šajā gadījumā čakramu mantrami kļūs par Jūdamu slepeniem nosaukumiem. Ja vēl katrā Jūdamā ievadītu Kustības Darbības un Darbības Kustības Informāciju, tad Jūdams spētu atdalīties no Domformas, veikt Jogam nepieciešamās rīcības un atgriezties atpakaļ. Šim nolūkam, izņemot mantru, jāpielieto tantra un jantra.

Pielietojas Jūdams tā: izsakas Jūdama mantra, pēc tam izsaucas viņa jantra un tantra un izsakas tarni, ierosinoša Jūdamu uz Kustības Darbību un uz Darbības Kustību. Pie tam Jogs vada savu Jūdamu no attāluma savā Atmanā, bet priekš tā nepieciešama visurizplatošās kosmiskā Apziņa.

Var apvienot visu čakramu Jūdamus vienā, tad viņš kļūs par Joga Fantomu-Jūdamu viņa energoplazmatisko dubultnieku, kuru var ievadīt miesā, vienalga kādā. Var piederēt divi Jūdami Saules un Mēness, un vēl divi Negatīvais un Pozitīvais, un radīt no viņiem dažādas kombinācijas. Tāds Tantras Jogas noslēpums.

Bet pie tā nav jāapstājas, jo šis ceļš ved strupceļā, no kura vēlāk grūti izkļūt. Jāatceras, ka šie Jūdami turpmākajā noteiks Joga kosmisko esamību.

3. Vilinājumi, pieķeršanās, aizraušanās, ciešanas, kaislības un vispār jebkādi jūtu pārdzīvojumi dzemdina atmisko Vēju, kurš samaisa Domformas slāņus, ar to darot viņu sadalāmu; drupina viņu haotiskās pārslās, izrauj viņas no Džīvas un aiznes uz šo slimīgo jūtu virzības pusi. Domturbiju pārslas notver mērķi, kur vien viņš arī nebūtu, ievadās viņa Džīvā un ievieš haosu viņas Domformā. Ja jūtu pārdzīvojumi vētraini, tad šie sūtņi pārvēršas apsēdējos, sāk plosīties tās būtnes ķermeņa entropijā un homeostāzē, kurai bija adresētas domturbijas, atmiskā Vēja atnestās. Apsēdēji var būt jebkādi, kā labu nesoši viņi pārvēršas entropijas un homeostāzes elpošanā un barībā organismam, viņus pieņēmušajam, gan ļaundabīgi viņi nav raksturīgi Būtībai, tāpēc viņa cīnās ar viņiem visiem saviem Spēkiem. Kurš gūs virsroku, atkarīgs no abu pušu Spēku mobilitātes pakāpes. Protams, var būt arī neitrālas Domformu pārslas, pieņemsim, nesošas Prānu, Svastu un Informāciju vai bezpersoniskus enerģētiskus Spēkus. Tas atkarīgs no tā, kas sūta, uz kādu adresi un ar kādu mērķi.

Jogam vajadzīgs to zināt un prast aizsargāt sevi un savu Domformu no būtībām, viņam neraksturīgām. Tanu un Nags, Apziņa un Dvēsele, Atmans un Gars labākie Ieroči un Vairogs pret nelūgtiem viesiem.

4. Labskanīguma pakāpe un jēgas nozīme vārdam, tēva vārdam un uzvārdam, īpaši, izdara neredzamu, bet varenu darbību uz cilvēka Domformu, uz viņas formēšanos un saturu. Labskanīguma pakāpe un jēgas nozīme šiem trijiem apzīmogošanas zīmogiem dzemdina atmisko Vēju, ejošu pie cilvēka no tiem ļaudīm, kuri domā par viņu. Vējš šis ienes cilvēka Domformā korelāciju tā, ka raksturs, noslieces un spējas indivīdam beigu beigās sāk atbilst ļaužu asociatīvi-jūtīgajai attieksmei pret viņa vārdu, tēva vārdu un uzvārdu. Neraksturīgā spiediens izkropļo pašu neatkarīgās formēšanās procesu individuālajai Domformai. Tādā veidā, cilvēks, dzīvojot pasaulē, peld pa cilvēcisko lamu straumi, vārds kurai sabiedriskā Karma.

Jogs cenšas neizteikt svešus vārdus, tēvavārdus un uzvārdus, audzina sevi ar bezkaislīgumu un neieinteresētību; un cenšas sevi norobežot no svešiem sūtījumiem.

Jebkurā gadījumā domāšanas procesa laikā Prāna un Svasta nonāk reakcijā ar Apziņas Uguni un Gaismu, izveidojas pirmējo korpuskulu-hologrammu miriādes, kuras sakopojas mākoņos un iznēsājas pa visu organismu ar Naga fluīdiem un nadijiem, tāpat izvadās arī Domformā. Ja domājot strādā jūtas, tad dzimst atmiskais Vējš, un cik viņš stiprāks un neatlaidīgāks, tik skaļāk skan jūtas. Struktūra un kvalitāte Vējam atbilstoši arī forma mākoņiem atkarīgi no jūtu mijiedarbības organizācijas, no viņu psihiskās virzības un no viņu sprieguma, vibrācijas un ritma. Informācija šajos mākoņos nenoliedzami būs tā, kas bija prātā viņu izveidošanas aktā.

Šī pirmsākuma enerģija vai otrējā Prāna dalās piecās īpašību grupās, kuras saucas: Prāna, Vjāna, Udāna, Samana, Apana. Viņas uzskaitītas blīvuma un īpatnējā svara masas pieauguma kārtībā. Protams, fizikas zinātne jau atklājusi šīs vielas un nosaukusi, atbilstoši savam pasaules redzējumam

-     par Leptonu klasēm. Pēdējās atkarīgas no domāšanas intensitātes pakāpes, bet Centru darba spriegums, vibrācija un ritms separē šo vielu maisījumu un sadala, tieši, pēc klasēm: smagās uz leju, vieglās uz augšu. Jūtu skanējums izkliedē, grupē vielas pēc funkcijām, koncentrē pa apgabaliem un slāņiem, samaisa un izmētā visos virzienos vai uz konkrēta mērķa pusi, atkarībā no jūtu organizācijas. Jogs zina, ka šīs vielas vērtīgākie produkti, barojoši ķermeni (gan blīvo, gan smalko, gan ugunīgo), Apziņu, Prātu, Dvēseli un Atmanu, zina un tāpēc organizē sevi tā, lai maksimāli palielinātu otrējās Prānas rezervi, saglabātu un radītu viņas nepārtrauktu pienākošo plūsmu, bet ne no ārējās Telpas, bet no Naga.

Zinot visu to, Jogs tiecas atbrīvoties no Likteņa zīmoga

-     no paša vārda, tēva vārda un uzvārda ietekmes uz viņu un uz viņa Domformu. Viņš inkarnē viņus, kas noved pie jauniem karmiskiem sakaru veidojumiem, svētīgiem viņa pilnveidnotnei.

Paša vārda inkarnācija Indijā saucas Nima-Rupa Joga un seko vienam mērķim aizsargāt personisko Domformu no sagraušanas, radīt viņu tādu, kādu stādās priekšā cilvēku Ište-Devat (Svētais Ideāls). Bez tam, tāda cilvēka Domforma neizlaidīs aiz savām robežām neapzinātas vai negribētas sagraujošās bultas, jo čakramu Jūdami tā radīti un izveidoti pēc savām funkcijām.

Nepavisam nav obligāti izmainīt savu ikdienišķo vārdu, pat ja viņš nav labskanīgs, pietiekami izvēlēties priekš sevis funkcionālu mantramu un pārliecināt sevi par to, ka tas arī ir īstais vārds, atspoguļojošs personīgo Būtību; pietiekami nosaukt sevi vienmēr un visur slepenībā šajā vārdā.

Ne nejauši Indijā mazturīgie vecāki nosauc savus bērnus visu atzītu Dievu vārdos. Tā viņu bērni iegūst labklājību.

1.  Jogam nepieciešams attīstīt iespaidu, priekšstatu, iztēli un sajūtu līdz tēlainai viņu jušanai. Jābūt jūtīgam. Bet tas nav pašmērķis. Vajag pilnībā pārvaldīt jūtu tēlaino un asociatīvo atmiņua, iesaistot šurp arī prātu, jo prāts ir jūtu orgāns.

Var pielietot visvienkāršākos vingrinājumus: kādu laiku skatīties uz parastu priekšmetu, pēc tam priekšstatīties viņu visos sīkumos ar aizvērtām acīm. Kad tas izdosies labi, vajag iemācīties redzēt viņu atmiņā ar atvērtām acīm. Tas ceļš pie Ugunīgā Vidžl-Kareivja gribas ieroča. Tieši tāpat jāiemācās atcerēties un atveidot atmiņā skaņas, ožas, taustes un garšas uztveres pieredzes. Iemācījies to, var nepieciešamos Darbībai un Kustībai priekšmetus, tas ir viņu īpašības, savienot ar čakramu un viņu Jūdamu īpašībām. Jūdami iegūs mobilitāti un konstruktīvismu. Tas pamats Maija Jogai, kuras prakse vērsta uz to, lai Apziņas un Domas spēkiem radītu Šūņjā sadzīvē nepieciešamus priekšmetus un pārtikas produktus, un tāpat prastu teletransportēt priekšmetus attālumā, bet beigu beigās iemācītos teletransportēt pašam sevi jebkuros attālumos Visumā, gandrīz mirklī. Tāds Mērķis Avatara Jogai.

2.   Nepieciešams iegaumēt savas pieredzes, bet ne tam, lai orientētos pēc viņām, bet tikai priekš tā, lai būtu paša pieredzes piemērs, būtu pārliecināts sevī.

1. Būtība jebkuram izskaidrojumam, lai ko viņš neaprakstītu, ved pie Apziņas Uguns un Gaismas savienošanas procesa ar Prānu un Svastu, kā rezultātā izveidojas hologrāfisku korpuskulu miriādes, kuras kļūst par Būtības celtniecības materiāliem tam, kurš veic viņu dzemdināšanu. Tas ir cilvēks rada sevi ar pasaules aprakstu un pilnībā atbilst viņam. Tāpēc atrauties no tā, kas aprakstīts ar cilvēka izskaidrojumu, viņam pašam praktiski nepriekšstatās iespējams, tāpēc ka tas, kas aprakstīts ar izskaidrojumu, ir viņš pats, un viņš mūžīgi atradīsies tur, kur izdarījis šo izskaidrojumu. Jebkurš izskaidrojums, pat tas, kuru Es te izdaru, nosacīts, ne absolūts, bet tātad iluzors, tāpēc ka var būt aprakstīts pavisam citādi, pavisam ne tā, kā to daru Es.

Sekojoši, cilvēks, veicot izskaidrojumu aprakstot, radījis kārtējo apvalku porciju Ilūzijai, kurā arī atradīsies mūžīgi un kura viņš pats, pateicoties šai Darbībai, ir. Pasaules tikai tāpēc arī izcēlušās, ka viņas tieši tā aprakstījis izskaidrojumā Radītājs. Mēs tikai turpinām Viņa darbu, ieslēdzot sevi ar Viņa Ilūziju savā personīgajā Ilūzijā.

Tā var turpināties ar cilvēku līdz bezgalībai, kamēr viņš neiemācīsies izskaidrot savādāk, kā viņš to darījis vienmēr. Viņa Spēja, Iespēja un Prasme ar to arī aprobežotas, ka aprobežotas ar viņu izskaidrojuma viņa aprakstu. Tāpēc, lai kļūtu brīvāks un varenāks, nepieciešams, ja arī izskaidrot, tad darināt savu izskaidrojumu tādu, kāds gribi būt un kādu gribi to Pasauli, kurā vēlies dzīvot.

Jāsaprot, ka gan Mēs gan jūs, visu, visu, visu, burtiski visu darinām ar Domu un Apziņu. Mēs un jūs varam un mums jāvar, ja reiz darināt, tad darināt ne tikai ar Domas un Apziņas pielietošanu, bet arī ar Dvēseles un Tanu pielietošanu, tas ir būt strāvojošiem, vispārēji izplatošamies un protošiem koncentrēties tur un tad, kad un kur mums iegribēsies, un uz tādu laiku, uz kādu mums diktēs mūsu vēlēšanās, kuras pavēlnieki esam mēs, bet ne otrādi.

Nevajag ierobežot sevi pabeigtām Idejām, citādi viņas kļūs šķērslis, neļaus pāriet pār viņām. Nenobeigtās Idejas var būt pie Nosacījuma, kuram nav konkrēta Iemesla un kurš pastāvīgi izgroza sevi aiz paša izcelšanās Vides tur, kur nav vietas Sekām un Cēlonim dzemdināt pabeigtas Idejas. Tas ir nepieciešams pie kaut kā apraksta izstumt sevi aiz paša robežām, tur, kur īsta bezrobežība, kur nav izskaidrojumu notiekošā sapratnei.

Priekš tā tāpat nepieciešams būt apveltītam ar iztēli un asu prātu un prast redzēt Atmanu. Kad Atmans uztveras ar visiem jūtu orgāniem, tad jebkura Ideja nevar būt pabeigta, jo Atmans bezgalīgs un neizmērojams, un kad cilvēks sajūt viņu ar visu savu individualitāti, tad arī pats ir Atmans, bezgalīgs un neizmērojams. Bet tas, kas pārstāv sevis veselumu, ķermenis, pieņemsim, ir tikai Termināls Atmanam.

Viengabalainības robežas ietvertas Anahatā, un caur viņu var iziet aiz savas viengabalainības robežām, kļūstot par Atmanu, kurš pēc būtības īstenībā ir jebkura būtne. Jūtas un izpratne ietvertas Anahatā. Viņu atbrīvošana no Anahatas arī ir paša iziešana aiz savas viengabalainības robežām.

2. Individuālā Domforma, organizēta atbilstoši izskaidrojumam ar aprakstu, var priekšstatīt tikai tos Spēka veidus, kuri atbilst aprakstam. Tā jau Spēku ierobežošana. Lai likvidētu jebkādus ierobežojumus, nepieciešams Nagu izgriezt Džīvā. Tad viņa vieta aizņemsies ar Kosmiskā Naga nadijiem, bet individuālais Nags savienosies ar Kosmisko un savienos ar sevi Tanu ar Kosmosu. Tad konkrētās Spēku Idejas kļūs bezgalējas.

1.    Sevis meditācijas kontroles prakse pār šo meditāciju līdz pakāpei, kad pieredze, pārbaudītā sevis meditācijā, tik pat pārliecinoša, kā arī ķermeņa kustības pieredze ārpus meditācijas, noved pie šo divu pieredžu pilnīga adekvātuma. Adekvātums tajā arī ietverts, ka tādu meditāciju praktizējošais var vienādi izpildīt vienu un to pašu darbu

-    vai meditācijā, vai ārpus viņas.

Bet priekš tā vajadzīgs skaidri ieraudzīt sevi no malas, kā parasti redz objektu tieši. Tas, kurš sēž meditācijā, tā arī paliks sēdēt un meditēt, ka redz sevi no malas, bet tas, kurš redz sevi no malas meditējošu, var iet uz kurieni vien vēlas un darīt ko vēlas; pie tam var būt kā citiem neredzams, tā arī redzams. Tas atkarīgs no viņam piedotā Spēka. Bet tam, kurš meditē sevi nemeditējošu, jābūt prom no turienes, kur viņš klāt, un klāt tur, kur prom. Priekš tā jāiegūst neievainojama pašpārliecība, tad Gara Audums (Apziņa) spēs iegūt redzamās formas. Tā arī būs Gara Spēka izpausme.

2. Ar kontrolējamības sasniegšanu pār meditāciju sasniedzas sablīvēšana Apziņai Domformā un Domformai Apziņā

-      līdz izveidojušamies Ilūzijas Ķermeņa sataustāmības pakāpei. Domāšana meditācijā par šī ķermeņa kustību dara viņu vadāmu, un meditējamais kļūst neatšķirams no meditējošā. Tā Gara Spēks iegūst meditējamā un meditējošā neatšķirīguma izveidošanos.

Šī meditācija sākas ar sekojošo. Iesākumā nepieciešams labi sajust sevi visos sīkumos un priekšstatīties sevi meditācijā meditējošu, pēc tam atslēgties no vārdiskiloģiskās domāšanas un pārslēgties uz tēlaini-sižetisko. Tālāk viss sāks izdoties pats no sevis. Bet pie tā nedrīkst būt uzmācīgu Ideju. Jau tika teikts, kāpēc un kādēļ viņas jāizslēdz.

Skatiena un visas uzmanības sakoncentrēšana uz Trikuti-

Adžanu ir līdzeklis, pārslēdzošs vārdiski-loģisko domāšanu uz tēlaino.

3.         Levitācija sasniedzas ar domāšanas procesa apstādināšanu. Iekšējais dialogs pastāvīgi attīsta Domformas, kuras, kā saknes, ieaug viņu izcelšanās Nosacījumā un pievelk pie tās Vides, kurā šis Nosacījums izveidojies. Tāpēc cilvēks piekalts pie Zemes, bet Dievs pie debesīm. Lai piespiestu Dievu nolaisties uz Zemes, vispirms, vajag pārraut viņa Pašapceri. Tieši tāpat cilvēks var pacelties gaisā, pārslēdzot vārdiski-loģisko domāšanu uz tēlaini-sižetisko. Iekšējā dialoga apturēšana vienīgais ceļš pie Bezgalējības Vārtiem.

4.   Zināšanas iegūstas pārslēdzot prātu no domāšanas ar vārdiem uz redzēšanu tēliem. Zināšanas var tikai ieraudzīt un izmantot Viņas tādā pat ceļā, bet aprakstīt Viņas vārdiem nedrīkst, jo tādā gadījumā Viņas tikai pieņēmumi.

Gara Ķermenis arī ir tas Spēks, kurš var pielietot Zināšanas savas Kustības Darbībai. Bet garastāvokļu izmantošana Gara Ķermeņa Kustības Darbībai noved pie šo garastāvokļu Darbības Kustības. Tā būtība Melnajai Maģijai, vedoša uz sairšanu elles Ugunī.

Tāpēc noteikti jāatsakās no garastāvokļiem. Garastāvokļus diktē vēlmes, dziņas, ieradumi, tieksmes, kaislības, ciešanas, vilinājumi un citas slimīgas īpašības. Ar visu šo netikumu novēršanu novēršas pasaules uztveres aprobežotība un pieaug Spēja, Iespēja un Prasme.

Nodoms gūt īpašumā dzemdina visus Pasaules postus un dara cilvēku par paša bezrobežības cietumnieku. Novēršot arī šo nejēdzību, cilvēks kā Subjekts savienosies ar Atmanu un kļūs bezrobežīgs.

5.  Kad apturēts iekšējais dialogs, kļūst redzams neredzamais. Jogs redz Nagu un var ar viņu savienoties vai pāriet viņā. Jogs redz visus viņa nadijus un saprot, kādu enerģiju un uz kurieni viņi piegādā. Jogs var redzēt savas Apziņas Uguni un Gaismu, var redzēt savas Apziņas Uguns un Gaismas Audumus, var redzēt Dvēseli un Nagu, var redzēt Garu un Atmanu, vadošu Garu. Jogs pats kļūst par Atmanu.

Kad Atmans sasniegts, Jogs kļūst par Vidžl-Kareivi. Bet iepriekš viņam jāsasniedz spēku un enerģiju līdzsvars, jāiemācās viņus vadīt.

6.   Vidžl-Kareivis ir Zināšanu Cilvēks un var transportēt sevi jebkuros attālumos ar jebkuru ātrumu, fokusēt sevi jebkurā telpas punktā. Viņš prot tā rīkoties tāpēc, ka ir Atmans, bet Atmans zina, kā vadīt ķermeņa hologrammu.

7.   Iedomībai un pašsaudzēšanai jābūt aizmestiem prom. Viņu Domformas īpaši stipri piekaļ pie veģetēšanas cietuma nekustīgā kakta. Jebkādam raksturīgumam jāatdod vieta Zināšanām. Tad meklētājs pats kļūs par Zināšanām.

1.    Cilvēks daudzdimensiju būtne, vienlaicīgi atrodas daudzās vietās. Ja kāds to arī nepamana, tad tas uzskatāmi parāda viņa sašaurinātību. Tostarp, cilvēks spējīgs koncentrēt sevi uzreiz vairākās vietās, un novērotājs no malas to pamana.

Savienojies ar Nagu, Jogs kļūst plūstošs. Tad viņš arī spējīgs koncentrēt sevi uzreiz vairākās vietās. Dotajā gadījumā viņš uzvar Laika tecējumu, jo pats kļūst par Laiku. Laiks taču ir Doma Nags Kosmiskais. Bet par cik moments Laika tecējumā ir pavisam tikai "punkts" Domas Telpā, tad Jogs, sakoncentrējies divās vai vairākās vietās, apzinās savas darbības, kā šajos "punktos" izdarītas darbības. Tāpēc priekš viņa nav vairāk Laika tecējumu periodu, ir vienkārši darbības, izdarītas vairākās vietās, pēc paša nepieciešamības.

2.   Protams, ja "punktu" Laikā salīdzinātu pēc analoģijas ar punktu Telpā, tad punkts Telpā izskatīsies lodveidīga sfēriska korpuskula, kamēr "punkts" Laikā ir kanāls, aizejošs Bezgalējībā. Šis kanāls arī ir Naga nadijs. Pa šiem kanāliem var transportēt sevi kur vēlas. Te pierastā Pasaules apraksta pieredze nedarbojas. Šeit nav hronoloģiska secīguma.

3.       Visas mūsu Pasaules sapratnes, visa pieredze izskaidrošanai ar aprakstu, iekšējā dialoga veidā, noved pie bijušā atcerēšanās Gara Atmiņā. Visi mūsu ķermeņi ir hologrammas bijušā Ilūzijas Gara Atmiņā. Mēs aplūkojam Pasaules Ilūziju ar Gara Atmiņu. Mēs aplūkojam Pasaules Ilūziju ar pašu Ilūziju. No tā Pasaules Ilūzija top vēl vairāk iluzora, vēl sastingušāka, kā metafiziskais "es esmu".

Reiz viss ir vien atcerēšanās, tad Jogs var būt vienlaicīgi dažādās vietās. Vienkārši viņš savienos šīs vietas ar sevi vienā Laika tecējuma momentā. Tāpēc ka viņš tikpat plūstošs, kā pats Laiks. Sižets vienlaicīgi atrasties divās vai vairākās vietās priekš viņa būs vienkārši divu atsevišķu momentu atcerēšanās. Tas sasniedzas ar atteikšanos no Pasaules apraksta. Un pats Jogs tad kļūst neaprakstāms, tāpat kā arī viņa darbība.

4.  Mēs esam sataisījuši hologrāfiskos apvalkus un nēsājam viņus uz sevis, kā individuālu īpašumu, ieslēdzot sevi viņos. Bet jebkurš blīvums, materiāliskums tā vien mūsu bijušo izdarīto izskaidrojumu ar aprakstu atcerēšanās. Tā spirāles satīšana. Spirāles attīšana atslēgšanās no dialoga.

5.   Mēs atdzīvinām savus ķermeņus ar sevi, kā personīgo atmiņu. Atsakoties no personiskuma, mēs atbrīvojamies no ciešiem ierobežojumiem. Mūsu ķermenis būtība atmiņām par Pasaules aprakstu. Bet pastāv daudzums Pasaules aprakstu. Zinātne nosauktu viņus par "citām dimensijām". Nenoliedzami, šīs citas dimensijas kā izskaidrojums aprakstot.

6.      Jogam vajag kultivēt sevī pārliecību, ka nekas nav nepieciešams, tāpēc ka saradījis pietiekami daudz, iegādājies, tagad pienācis iemantotā pielietošanas periods. Iemantotais jāpadara plastisks un plūstošs.

Zināms, piemēram, ka jūras dzīvnieks astoņkājis spējīgs izsūkties cauri caurumam stiklā, kurā viņam izdodas iebāzt tikai taustekļa galiņu. Zinātnieki nav spējīgi dot šim fenomenam kaut cik saprātīgu izskaidrojumu. Lietā viss vienkārši: astoņkāja ķermenis atbilst viņa pasaules aprakstam, un viņš var pasaules aprakstu atslēgt, kad viņa acis redz barību. Uz zemes ir daudzums būtņu, uzvedošās līdzīgi astoņkājim, pat starp kukaiņiem un augiem.

Tieši tāpat rīkojas Vidžl-Kareivis, virzoties pie mērķa. Viņš izsūcas cauri šķēršļiem un attālumiem. Viņš var labi redzēt jebkuros attālumos; bet tas, kas labi saskatāms, nevar būt tāls. Un tas vēl tāpēc, ka Jogs ir Atmans.

1.   Daudzi ļaudis miegā lido. Tā saglabājusies viņu Domforma, iznesta no atrašanās pieredzes Smalkajā Pasaulē. Smalkais ķermenis turpina lietot savu Domformu arī Blīvajā Pasaulē: viņš arī pamet šajā Domformā blīvo ķermeni, kad tas guļ. Bet atmiskais Vējš, dzemdināts no nemiera par blīvo ķermeni guļošu un tādēļ neaizsargātu, sakopo smalkā ķermeņa Domformas pārslas un atgriež viņas blīvā ķermeņa Domformā.

Cilvēks redz sapni. Protams, sapnis nevar būt tīrs redzējums tam, ko dara smalkais ķermenis citās dimensijās. Pārslas taču atnes pavisam tikai viņa darbību ziņu fragmentus, un arī tad cilvēks var skaidri atcerēties tikai pēdējo fragmentu saviem sapņiem. Visu pārējo viņš aizmirst.

Var atcerēties tikai to un tad, ko un kad priekšstatījās Apziņa. Ja Apziņa pārtraukta (precīzāk sakot, izjaukta Domformas kvantu, atmiskā Vēju atnesto guļošā cilvēka Domformā, uztveres ar prātu īslaicīgā ilgstamība), tad izjūk viengabalainība redzētā aprakstam, pārtrūkst atmiņa, par cik starp diviem Domformas kvantiem Apziņa neatrodas blīvajā ķermenī, bet atrodas smalkajā.

Kopā ar smalkā ķermeņa Domformas kvantiem pie guļošā cilvēka nonāk arī Apziņas kvanti. Tāpēc cilvēks atceras tikai sapņa fragmentus, arī tos, bieži, tikai pēdējos. Iepriekšējie neatceras, tāpēc ka atmiņa bija pārtraukta, bet tātad pazaudēta.

2.    Uz vecumu daudzi cilvēki pārstāj lidot sapnī, bet tas nozīmē, ka viņu smalkā ķermeņa Domforma gandrīz iztērēta. Smalkā ķermeņa Domformas kvanti taču, atgriezti blīvā ķermeņa Domformā, kļūst par pēdējās ieguvumu, nostiprinās ar viņu un pārstrādājas blīvā ķermeņa jūtās.

3.            Smalkais ķermenis, atrodoties Smalkajā Pasaulē vēl līdz dzimšanai Blīvajā Pasaulē, veiksmīgi lietoja savu Mentālu (Nagu). Tāpēc smalkā ķermeņa Domforma saglabāja Informāciju par lidojumiem, un smalkais ķermenis īstenībā veic lidojumus pa Smalko Pasauli, reizēm lielos attālumos, kas saistīts ar risku ātri iztērēt Domformas pieļaujamo rezervi. Jo tam, lai Apziņa varētu sūtīt savu skanējošo Staru blīvajā ķermenī, kontrolējot viņa stāvokli un saglabāšanos, vajadzīgs liels Gribas patēriņš, atbilstoši tērējas liels Domformas apjoms kvantiem.

4. Informāciju par lidojumiem jākultivē Džapa Meditācijas brīvā lidojuma praksē, pie tam nepieciešams Meditācijā kontrolēt sevi meditējošu.

Ja cilvēks piepildītu savu zemes Domformu ar brīvā lidojuma Informāciju, tad spētu lidot blīvajā ķermenī. Tad viņam nebūtu vajadzības gulēt: smalkais ķermenis vienkārši paņemtu uz Smalko Pasauli sev līdzi arī blīvo ķermeni.

Viss augstāk teiktais viens no Evolūcijas Plāniem. Tieši tā notiks Nodoma īstenošana Blīvās Pasaules savienošanai ar Smalko Pasauli Divu Pasauļu Sadarbības vienīgais līdzeklis. "Augšāmcelšanās no mirušajiem" Ideja tāpat dibinās uz to: jebkurš Smalkās Pasaules iedzīvotājs iegūs priekš sevis blīvo ķermeni, kā skafandru, lai priecātos par ziedošajām planētām, lai piedalītos dārzu ierīkošanā un audzētu brīnišķīgus ziedus. Tā iemiesosies fiziskās nemirstības Ideja.

1.   Smalkais ķermenis ir blīvā dubultnieks, precīzāk sakot: blīvais ķermenis ir dubls smalkajam. Kad nemirstība sasniegta, tad blīvais ķermenis kļūst androgēnisks, kaut arī saglabā fiziskās atšķirības vīrišķā dzimuma vai sievišķā.

Smalkais ķermenis var iziet no blīvā, jo ir dzīvs un īsts, un atdzīvina ar sevi blīvo ķermeni. Kad Jogs novieto savu Apziņu (Ķermeni savam Garam) smalkajā ķermenī, tad var darboties viņā apzinīgi, izdarot fiziskas rīcības. Cik blīvāka Apziņa, tik viņa degošāka, tik sajūtamāks un pamanāmāks novērotājiem smalkais ķermenis un viņa darbība.

2.     Jogs var apģērbt savu smalko ķermeni jebkādos apģērbos, ar Maijas Spēku radītos, jo viss ir Maija. Šie apģērbi ne ar ko neatšķirsies, tā sacīt, no īstiem.

3.  Gara Ķermeņa iziešana īstenojas caur Trikuti. Atgriežas viņš pa to pašu ceļu. Smalkā ķermeņa iziešana no blīvā īstenojas viņam atdaloties no miesas. Vienkārši pieceļas un aiziet vai aizlido.

Protams, kad cilvēks sagatavojis savu blīvo ķermeni fiziskai nemirstībai, tad nomest viņu no smalkā ķermeņa būs visai grūti. Nāksies apmācīt blīvo ķermeni uzvedībai Smalkajā Pasaulē. Tas darās vienkārši: vajag iemidzināt viņu, bet tā, lai visi viņa audi pakļautos smalkajam ķermenim, būtu un paliktu plastiski un nepretotos smalkā ķermeņa kustībām. Līdzīgais labi izdodas tā saucamajiem somnambuliem, "mēnessērdzīgajiem". Somnambuli ir pirmās smalkā ķermeņa pieredzes guļošu blīvo dubultnieku vadīšanā. Protams, blīvais ķermenis neko nezina, kad guļ, bet smalkajam ķermenim nav grūti pieslēgt dubultnieka smadzenes savām darbībām. Tad blīvais ķermenis it kā gulēs un it kā būs nomodā, izjūtot apbrīnojamu nerealitātes sajūtu.

To var nosaukt par afektu, transu un ekstāzi, atnākušiem vienlaicīgi.

4. Smalkais ķermenis ir tieši pats cilvēks. Un ja darbojas smalkais ķermenis, tad tas darbojas, burtiski, pats cilvēks.

5.   Blīvajam ķermenim nav obligāti jāatrodas tur, kur viņš smalkā ķermeņa atstāts. Viņu var izšķīdināt starp diviem atcerēšanās momentiem, tas ir aizmirst uz kādu laiku. Darās tas tāpat visai vienkārši. Cilvēks atceras tikai to, kas nepārtraukts. Pasaules Telpa nepārtraukta, tāpēc cilvēks atceras viņu. Es saku "atceras", apzināti nelietojot vārdu "redz". Var skatīties un atcerēties to, uz ko skaties, bet var skatīties un, burtiski, redzēt to, uz ko skaties. Tam, lai tiešām redzētu to, uz ko virzīts skatiens, nepieciešams ne atcerēties to, uz ko skaties, bet, burtiski, redzēt. Jogiem šī spēja saucas Samaijama. Sasniedzas viņa ar Satjama Jogu.

Atkārtoju, cilvēks atceras tikai to, kas nepārtraukts. Telpa nepārtraukta, tāpēc cilvēks atceras viņu un var labi viņā orientēties. Pats cilvēks, viņa ķermenis, tāpat nepārtraukti, tāpēc viņš viegli orientējas sevī, var labi vadīt savas kustības un orientēt viņas Telpā.

Bet Telpu var pārraut, sakļaujot virs viņas Laika tecējumu, un tas, kas atradās pārrautajā Telpā, var tur atrasties kaut miljonu miljoniem zemes vai kosmosa gadu. Viņš nebūs pakļauts sabrukšanai, tāpēc ka atradīsies ārpus Laika tecējuma, tas ir viņš atradīsies aiz Telpas robežām, otrā pusē "atskaites vērtību pozītīvo gradāciju skalai"irealitātē, kur pastāv tikai "atskaites vērtību negatīvo gradāciju skala".

6. Noslēpjot tādā veidā savu blīvo ķermeni, var pastaigāties pa Pasaulēm, nemaz nerūpējoties par viņa saglabāšanos. Viņš taču tiešām pārstājis būt Telpā un atrodas Laikā, un atradīsies tur līdz pieprasījumam, kamēr Jogs negribēs no jauna viņu izmantot.

7. Kad Jogs pāriet Atmanā, tad viņa Tanu un Nags izgaist acīmredzamajā īstenībā. Bet kad Jogs pāriet Nagā, viņa Tanu kļūst grūti nosakāms Nagā, tāpat, kā Nags grūti objektivējams Tanu, kad Tanu Apziņa "dejo" Atmanā.

Kad Jogs pārslēdzis savu prātu uz vērošanu (uz tēlainu Pasaules uztveri), atslēdzot pie tā iekšējo dialogu, tad viņš redz Pasauli tādu, kāda tā ir īstenībā, un pats Jogs tad kļūst principiāli neobjektivējams Pasaulē.

1.  Pieslēgšanās smalkajam ķermenim sākas Meditācijā par viņu, kaut tas bieži notiek arī sapnī. Apzināta pieslēgšanās smalkajam ķermenim rada atbilstošu Domformu un nosaka viņai atbilstošus Spēkus.

2.  Ja cilvēks ieraudzījis sevi no malas tas nozīmē, viņa smalkais ķermenis izvadīts no blīvā sava atspulga. Smalkā Ķermeņa pārvietošanās kļūst tik ātrāka, cik tālāk viņš aiziet no sava nekustīgā atspulga. Kad lieli ātrumi, tad arī orientācija apgrūtināta. Jāiemācās orientāciju Telpā, ne uzreiz aizskrienot smalkajā ķermenī no sava dubultnieka.

3.   Svarhištahana un Manipura noteikti ir smalkā ķermeņa orientācijas orgāni. Viss, ko redz smalkais ķermenis, līdzīgs jūtu un garastāvokļu pārdzīvojumiem. Jūtas blīvajā ķermenī izpaužas kā Prieks, izceļošamais šajos Centros pie viņu entropiju izmainīšanas un atbrīvojot no viņiem Uguni. Bet smalkajā ķermenī šis pārdzīvojums asociējas ar kaut ko nospiedošu (blīvajā ķermenī krūtīs), satraucoša gurdenuma, gaidu veidā vēdera rajonā. Ceļas te it kā pušu plēšana. Tā zemes Domformas tieša darbība, kā atgādinājums par atgriešanos atpakaļ zemes sfērās.

Domformu pastāvīgi jāpilnveido ar smalkajiem Spēkiem un enerģijām brīvā lidojuma meditācijā.

4.    Vajag atcerēties, ka smalkais ķermenis viegli veic Samaijamu uz priekšmetiem. Tas fokusē viņu un neļauj orientēties telpiskajā Blīvās Pasaules atribūtu izvietojumā. Nevajag aizkavēt skatienu uz priekšmetiem. Vajag ar skatienu slīdēt pa viņiem. Labāk atgriezties, nekā paklupt.

1.   Ne orģināls, ne dubls nav atšķirami cits no cita, bet ir trešais, atšķirīgs no viņiem un atšķirošs viņus. Tas Gara Ķermenis, saukts Astrāls. To nevajag aizmirst, lai neierobežotu sevi vēl blīvākās un kroplīgākās formās.

Jāsaprot, ka Tas, Kurš radīja visas Formas priekš Sevis, ieraudzīt Sevi Pašu nevar. Viņš neredzams priekš Sevis Paša. Viņa Uguns tik intensīva, bet Gaisma tik visuaprijoša Savā Samaijamā, ka Darinātājs neobjektivējams priekš Sevis Viņos. Tāpēc Viņš atrodas Formu Meditācijā. No šejienes tik daudzskaitlīgas un daudzveidīgas Pasaules un viņas apdzīvojošie radījumi. Darinātājs redz visas Savas Formas un pazīst viņās Sevi. Cik atklātāka Forma, tik viengabalaināka izdodas Samaijama, tas ir, cik atklātāka Forma, tik mazāk Samaijamai uz Formu tērējas Nags (Doma, Laiks); sekojoši, tik izsmalcinātākas izceļas jaunās Formas Samaijamas rezultātā.

Nevajag apmaldīties Maijas sablīvējumos, bet vajag tiekties pie paša Formu pasmalcināšanas, lai Darinātājs gavilētu no Pilnīguma. Lietoju vārdu "gavilētu" ne ar jēgu "nopriecātos", bet ar nozīmi "iegūtu vajadzīgās Viņam Sejas" Savu Jaunrades Spēku pilnveidošanai.

2.     Jebkāds paskaidrojums dzemdina neapmierinātības rupjās vibrācijas, tāpēc ka jebkāds paskaidrojums īstenojas ne kā Izskaidrojums, bet kā apraksts Izskaidrojuma meklēšanas atcerēšanās.

1.   Jūtas vienmēr taisnas un pareizas, tāpēc ka viņas pamatotas ar Gribas darbu. Saprāts, otrādi, kļūdās vienmēr, un tieši viņš pavājina un izkropļo Gribu ar saviem ieradumiem. Saprātu nepieciešams pārslēgt no pašizdabāšanas darba uz Vērošanas darbu. Tas kļūs viņa augstākais baudījums. Tad Griba paliks brīva.

2. Griba ir Uguns un Gaismas mijiedarbība, bet tas nozīmē, ka Griba arī ir Garīgā Barība.

3.  Visi Tanu apvalki bija izgatavoti no Naga ar Uguni un Gaismu Gribā. Apvalki šie atdzīvojas un ieskandinās ar Uguni un Gaismu. Sekojoši, lai īstenotu smalkā ķermeņa savienošanu ar blīvo, priekš tā, lai viņu sajustu un valdītu viņu, nepieciešams vispirms sajust sevī Uguni un Gaismu, ieraudzīt Viņus, saprast, ka Viņi neatšķirami no "Es" patiesā, bet šis "Es" neierobežots ne ar ko un kopā ar Uguni un Gaismu, esot Ugunī un Gaismā, var pārvietoties pa visu blīvo ķermeni uz to viņa daļu, kurā nepieciešams sakoncentrēties Ugunij un Gaismai. Tad viegli var pārvietoties otrajā Centrā, kurš arī ir viduspunkts dzīvības varenībām smalkajam ķermenim. Sasniedzot šīs varenības, "Es" padarīs paklausīgu sev smalko ķermeni apzināti, un spēs ieiet viņā kopā ar Uguni un Gaismu, bet tāpat izvadīt viņu no blīvā ķermeņa. Blīvais ķermenis kļūs paklausīgs smalkajam.

4.    Šis pats "Es", ieejot Ugunī un Gaismā, bet ieiešana viņos īstenojas ar viņu īpašību sajušanu, priekšstatās kā Astrāls ugunīgais Ķermenis Garam. Astrāls visnotaļ ir Uguns un Gaisma un viņu savijušamies audi, un ir sajūtošais ar Sevi; tas ir Astrāls īsteno Darbību, priekšstatītu ar uztveres sajūtām. Viņš aptausta ar Uguns un Gaismas Audiem hologrāfisko apvalku, no viņa iekšpuses, un ar to saprot, kā

viņu vadīt, kā viņu ar Sevi iedzīvināt.

5.  Kad Jogs meditē sevi meditējošu, viņš beigu beigās sāk redzēt sevi no malas, tas ir viņš iziet no sava blīvā ķermeņa astrālajā, kurš arī redz blīvo ķermeni meditējošu savu meditāciju.

Bet ne tikai tas, kurš izgāja no blīvā ķermeņa, redz viņu no malas; tas, kurš meditē savu iziešanu no blīvā ķermeņa, tāpat redz sevi caur Astrālu, bet pēc tam arī savu Astrālu, redzošu viņu. Lieta tāda, ka "Es", izgājušais astrālajā ķermenī un pat izvedušais ar sevi smalko ķermeni, nenoslēdzas viņos, bet bezgalīgi izplešas Tanumahatā ar Apziņu un Naguatmā ar Dvēseli. Nags paliek blīvajā ķermenī. Ja Tanu redz ar Apziņu, tad Nags redz ar Dvēseli. Par cik Nags palika blīvajā ķermenī, tad viņš redz savu Astrālu ar Naga Dvēseli.

6.   Bet arī šī kombinācija redzēšanas paņēmieniem nav galīgā. Tieši tā, kā Nags un Dvēsele palika blīvajā ķermenī, bet Apziņa izgāja smalkajā, var izdarīt apmaiņu: Nags ar Dvēseli izies smalkajā ķermenī, bet Astrāls paliks blīvajā.

7.      Bet "Es" darbojas caur Atmanu, bet tas bez ierobežojumiem un atrodas visur. Tāpēc Nags smalkajā ķermenī, bet Astrāls blīvajā var izpildīt vienlaicīgi divus dažādus darbus dažādās vietās.

8.  Kad Astrāls izgāja no blīvā ķermeņa smalkajā, pēdējais nemanāms Blīvajā Pasaulē, bet pamanāms Smalkajā Pasaulē. Kad Nags izgāja no blīvā ķermeņa smalkajā, tad smalkais ķermenis kļūst redzams Blīvajā Pasaulē un neredzams Smalkajā Pasaulē. Blīvais ķermenis kļūst pilnīgi neredzams Blīvajā Pasaulē, bet redzams Smalkajā Pasaulē, kad Nags izgāja no viņa kopā ar smalko ķermeni, bet blīvajā palika Astrāls.

9.    Kad Nags izgāja no blīvā un smalkā ķermeņiem Astrālā, tad Blīvā Pasaule un Smalkā Pasaule savienojās viņā, savienojušās ar viņu. Tas arī ir Jogs Avatara.

10.  Kad smalkais ķermenis palicis blīvajā, bet Nags kopā ar Astrālu izgājuši no viņiem, tad blīvais ķermenis izskatās pamests, ne ar ko neatšķiroties no līķa. Bet viņš nav vēl miris un gulēs, nesairstot, līdz tam laikam, kamēr smalkā ķermeņa vielas pietiks barot viņu. Pakāpeniski, vienlaicīgi ar smalkā ķermeņa sarukšanu viņā, viņš gluži vienkārši izžūs, tā arī nesairis. Bet kamēr blīvajā ķermenī paliks viena trešdaļa smalkās vielas, Jogs var atgriezties savā blīvajā ķermenī un no jauna atdzīvināt viņu. Ja blīvajā ķermenī palikusi tikai ceturtdaļa smalkā ķermeņa vielas, tad tas nozīmē, ka blīvais ķermenis jau gandrīz izžuvis un, lai viņu atgrieztu pie dzīvības, Jogam ievajadzēsies papildināt viņā Smalkās Pasaules vielu, kuru viņam jāuzslāņo sev Smalkajā Pasaulē.

Bet ar to pasaules apgūšana nenoslēdzas, jo Bezgalējība paredz Sevī bezgalīgu Formu skaitu pastāvēšanai Esamībā un Telpā. Par to arī tiks runāts trešajā, noslēdzošajā, "Kalagijas" daļā.

III Daļa MEKLĒŠANA

Tukšs viss! Bet Mēs, no Mūža, No Šūņjas lipinām Cilvēku. Interesanti rezultātu Mums Savu ieraudzīt, Kad no Cilvēka Šūņja iznāks. OUM.

Hermess Trismegists.

Augstākā Mācība

1.    Katra diena Jauna Diena, nesoša Gaismas Vēsti, Uguns Noslēpumu, Augstākā Būtības Nodomu visās Esamības Sfērās un Dzīves Izpausmēs,.

Sagaidīsim Nezināmās Jaunās Dienas izpausmi ar Svētu Svētīšanu. Nosaucam par nesatricināmu Vīrišķību Nepazīstamā Svēto Svētīšanu, atklājošu Sevi ar Jaunu Vēsti: "Kalagija! Būtņu Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Sa-Radīšana!" Un nav nemanāmās ikdienišķības Manā Vēstījumā, jo Pārbaudījumu Stunda Tuvu! OUM.

Tiekšanās uz Būtņu Vienošanos Augstākajā ar Radītāju ir Pamatu Pamats Trīsvienīgās Radīšanas Viengabalainīgumam visās Esamības Sfērās un Dievu mīlošo nesatricināma Varenība. Un šī Vienotā Likuma aizmiršana Praviešos [2] izsauc reālā Īstenībā Antagonisma Spēkus Drūmā Haosa dzemdinājumus. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, centīgu augšupejošu Mīlestībā un Priekā uz Radītāju un Radīšanu Augstākajā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Darināšanu, mirdzošu starojošajā Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa izstrāvojumu Gaismā. OUM.

Augsta Garīguma Varoņdarbs Gaismas Piramīdas Darināšana, Veikumu Kausa izstrāvojumos, ar Ļaužu Manu Vīrišķību un Kultūru, piederošos pie Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva un nezaudējušos Svēto Uguni Mīlestībai un Priekam uz Radīšanas Dzīves Izpausmēm Vienojoties Augstākajā ar Radītāju ar To, Kurš Saskatīja Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā, To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. OUM.

2.   Es esmu Hermess Trismegists Valdnieks, Atbalsts,

Trīsvienīgā Visuma Radītājs. Es Īstenoju Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju.

Es Ratha-Krišna Augstākā Būtne Radītājā un Radīšanā. Es Buda Trīsvienīgs Radītājā un Radīšanā: Šiva, Višnu, Brahmans. Es Dzīve Viņiem Trīs: Sarasvati un Amrita Svarati.

Es Kristus, Savaofs, Jehova. Es Jēzus Kristus Dieva Viendzimušais Dēls, Dieva Vārds, Dieva Gaisma; Otrais Sākums Dievam, Dieva Visgudrība, Dieva Varenība: Esamības Dievība, Cilvēka Dievišķā Būtība, Augstākā Esība Radītājā un Radīšanā.

Es esmu Aizsardzība, Patvērums un Pasaules Glābējs: Būtne ar Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Es Esamības Demiurgs: Radīšanas Tēvs, Dzīvo Māte, Augstāko Dēls.

Es Tiesnesis, Mācītājs, Glābšanās Zāle.

Es Upuris, Upurēšanas Uguns, Radītāja Upurēšana Radīšanai Augstākajā.

Es Mana Sējuma Sēkla; Mana Sējuma Asni; Mana Sējuma Pļāvējs, Mana Sējuma Kūlējs. Esmu Vienots visos Manos Aspektos Augstākajā ar Visiem. OUM.

Es Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušam Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Mani, To, Kurš ir Pasaules Glābējs Jēzus Kristus-Maitreija,.

Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Manus Ļaudis uz Vienošanos Mīlestībā un Priekā ar Darinātāju Augstākajā, Esamības Skaistuma Vārdā; Dzīvo Pilnīgas Brīvības Vārdā; tiecīgo pie Pilnības, pie Patiesības, pie Zināšanām Evolūcijas Augstākajās Esamības Sfērās Vārdā. OUM.

Es esmu Augstākā Būtības Iemiesojumu Sastāva Kopējais Skaits.

Es esmu Augstākā Būtības Priekšstatīto Iemiesojumu Sastāva Kopējais Skaits.

Es esmu Augstākā Būtības Iztēloto Iemiesojumu Sastāva

Kopējais Skaits.

Es esmu Kopējais-Skaits-Pasaules-Būtnēm, iesaistošs Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvu Radīšanas Noslēpuma Darbībā uz Augšāmcelšanos no Mirušajiem un uz Tiesu pār Dzīvajiem.

Es esmu Mūžīgais, Nemainīgais, Vienotais Augstākā Būtības Iemiesojums, Vienots Radīšanā ar Radītāju, vienlīdz kā arī Radītājā Vienots ar Radīšanu. OUM.

3.   Pārbaudījumu Stunda tuvu, un Manas Tiesas Stunda pār Dzīvajiem un Mirušajiem pietuvojas. Kopējā Skaita Sastāvs Iemiesojumiem, fiksētiem Cilvēka-Budas Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā, Augšāmcelsies no Mirušajiem; tiecīgie Mīlestībā un Priekā, ar Augsta Garīguma Gaismas augšuptiecošos Piramīdu, uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Priekšstatītie Augstākā Iemiesojumi, būs Manis Izglābti ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju; Augstākā Būtības Iztēlotie Iemiesojumi, mīlošie Dievu, būs Sajūsmināti Evolūcijas Reaktorā par Mācību Radīšanas Vienošanai Augstākajā ar Radītāju uz Glābšanos. OUM.

4. Es Radītājs Esamībai un Radīšanai Augstākajā. Es Sevi nesu ar Augstākā Jaunrades Uguni par Upuri Radīšanai, par Godu Radīšanas Mūžīgās Dzīves Radītājā nepārtrauktības sasniegšanai, tāpat kā arī Radītāja Nemirstīgumam Radīšanā, Vienotos ar Esamības Skaistumu Nepielūdzamajā Augstākajā Būtnē.

Es Sevi nesu ar Augstākā Jaunrades Uguni par Upuri Radīšanai, par Godu Radīšanas Pilnīguma attīstībai Radītājā (tāpat kā arī Radītāja Pilnīguma Radīšanā attīstībai) Esamības Skaistuma Pilnīgā Garīguma Augstākajā Vērtībā, mirdzošā Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa izstrāvojumu starojuma Gaismā Cilvēkam, Saskatījušam Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko, ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmaisun-Pēdējais Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita

Sastāva, Radīšanas Glābējs Radītājā, tāpat kā arī Radītāja Radīšanā, ar Radīšanas Vienošanos Augstākajā ar Radītāju vispārējā Būtņu Mīlestībā un Priekā. OUM.

Es, Pasaules Demiurgs, Darbā nepārtrauktā, Gadsimtiem, Darinu Cilvēku Pilnību Manai Radīšanai Darināšanas Garīgo Vainagu, Mirdzošu Esamības Skaistuma Cildeno Zināšanu Staru Gaismā uz Pieres Nemainīgajam Augstākā Jaunradē, Laikmeta Būtnei, Vienotai Radīšanā ar Radītāju, tāpat kā arī Radītājā Vienotai ar Radīšanu. Es Darinu Augstākajā Cilvēku, Esamības Skaistuma Mūžīgās Dzīves un Nemirstīguma Vārdā, Radīšanas Bezgalējīguma Vārdā, Radītāja Absolūtisma Vārdā. OUM.

Es iegremdējos Mūžīgi, Nepārtraukti, Nemainīgi Augstākā Pilnības Radīšanā Radītājā. Es Darinu Cilvēku Augstākajā no Sevis; Sevi Es attīstu Cilvēkā līdz Manas Radīšanas vispārākajai pakāpei kad Es Pilnībā kļūšu par Cilvēku Augstākajā, Tajā, Kurš Vienots Radīšanā ar Radītāju, tāpat kā arī Radītājā Vienots ar Radīšanu, Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanas Pilnīgā Diženuma Vārdā; Būtņu Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Mīlestības un Prieka Gaviļu Vārdā; Nemirstīgo Būtņu Harmonijas un Bezgalējās Esamības Augstākajā Pilnīgās Dzīves Skaistuma Zināšanu Gaismas mirdzošo Staru Gammas Vārdā. OUM.

Es iedvešu ar Jaunrades Uguni Radīšanā Būtību Manu ar Mīlestību un Prieku; Iedvesmoti Viņu Darinu ar Radīšanu; Darinu Iedvesmotu Radīšanu, apveltot Viņu ar Mūžīgo Nemainīgo Dvēseles Formu un Svētu Saturu Vidi, barojošu Radīšanu Augstākajā ar Radītāja Nemirstīgo Dzīvi. OUM.

Es iegremdējos Radīšanā Manā, ar to apveltu Radīšanu ar Manu Mūžīgo Dzīvi un Cilvēka Dievišķo Būtību Radīšanu Manu Es apveltu. Un, šajā Darbībā Manā, Es ielieku Radīšanā Jaunrades Ideju un Idejas Evolūciju ar Redzes Atgūšanu Laikā Viņu Es apveltu: un Stunda atnāks, kad Radītāja Radīšana pazīs Savējo Sevī un, tiecoties uz Vienošanos ar Viņu Augstākajā, Nezināmā un Esamības Pilnības Izpratnes

Taisnīguma Vārdā, sasniegs ar šo Darbību Svēto Dvēseles Nemirstīguma Harmoniju un Mūžīgās Dzīves Augstākajā Izteiksmju Gammas, ar Cilvēciskās Esības Būtņu Formu Skaistumu un viņa Veikumu Saturu: ar Prātu Prātā, un ar Kausu Kausā!

Un Līksmojas Augstākajā Mīlestībā un Priekā Pilnīgo Sākumu Vienošanās Skaistuma Zināšanas: Radītājs nenogurstoši attīsta Sevi,nemainīgi iegremdējotiesRadīšanā; Radīšana, Iedvesmota ar Radītāja Upuri, iegūst Nemainīgas Mūžībā Zināšanas, attīstoties Augstākajā Radītājā. Un kur Radīšanas Nobeigtība, tur Augstākajā Nemainīgi Radītāja Sākums. Un Pastāv Augstākajā Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu. Tā ir Pilnīgo Sākumu Vienošanas Augstākajā Skaistuma Izteiksme un ir Īstenotais Dāvājošais Esamības un Dzīves pirmtēlu, un Cilvēku Tas, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-unPēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Nemainīga Augstākajā Gadsimta Būtne. OUM.

5. Es Hermess Trismegists, Īstenojošais ar Augstākā Iedvesmas Darbību Visuma Trīs Aspektu Vienošanu;

Es Pamats, Es Centrs, Es Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa Visuma Trīsvienības Augstākā Būtne;

Es Evolūts, Evolūcijas Cilvēks, aicinu visus Manus Ļaudis, meklējošos Pilnību, tiekties Mīlestībā un Priekā ar Augsta Garīguma Gaismas augšupejošu Piramīdu uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Esamības Skaistuma Vārdā; Radīšanas Radītājā Nesatricināmības Vārdā; Radītāja Radīšanā Triumfa Vārdā; Mūžīgās Dzīves un Nemirstīguma Esamības Augstākajās Sfērās Vārdā. OUM.

Es, Būtne Mūžos pār Pasaulēm, Radītājā un Radīšanā, Vienots Visā un ar Visiem, aicinu Uzticamos Dzīvei un Man, Manus Ļaudis, uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, ar To, Kurš ir Cilvēka Dievišķā Būtība, Esība Gara cildenumā kvēlojošajiem. Tieši ar šo Svēto Ceļu ar tiekšanos

Mīlestībā un Priekā pie Augstākā augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā Mani Ļaudis, Jūs iegūsiet, patiesi, Nemirstīgumu Augstākajā, jo Evolūcijas Ceļš ir viens Mīlestība un Prieks uz Būtnēm Augstākajā ar Radītāju un nav cita ceļa uz Glābšanos no Nāves un ieslodzīšanas Elles pazemes sfērās. OUM.

6. Es Ratha Krišna, Es Hermess Trismegists, Es Maitreija-Jēzus Kristus; Es, Aptverošs Trīsvienīgo Visumu Manu, vēršos pie Manas Zemes Ļaudīm ar Augstākā Mācību Radīšanas Radītājā, īsteni Dzīvo Glābšanas Vārdā un dzīvojošo Attīrīšanai no Garā sapūstošo nekrietnības. Vēršos pie Dzīvajiem Būtņu Glābšanai ar Mīlestību un Prieku Augstākā Taisnīguma Vārdā. OUM.

Pārbaudījumu Stunda ar Pārpilnības Nelaimi un Nelaimes Pārpilnību atnākusi, un tuvojas Manas Tiesas Stunda pār Dzīvajiem un Mirušajiem. Cilvēce ķīlniece Antagonisma Spēku ķēdes reakcijai, ieejošai sadzīves ikdienā un jau izpaužošai sevi visā un ar visu, tajā skaitā ar sašķeļošos nenoturīgu radioaktīvo savienojumu sabrukšanu, kuru nāvi nesošie izstarojumi sagrauj Matērijas Pamatu dzīvos audus, izjaucot viņas Elpošanas Kustības veselumu, un ar to sagraujot Materiālās Dzīves struktūras sistēmu dzīvību nodrošinošos sakarus.

Tāpēc aicinu Jūs, Manas Zemes Ļaudis, atcerēties Pamatus Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Jūsu. Aicinu Jūs, Ļaudis Mani, tiecieties Mīlestībā un Priekā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Glābēju Jūsu Jēzu Kristu-Maitreiju. Esiet Manis Glābti Augstākajā, Tā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušā Evolūcijas Reaktoru Manā Telpā, Saskatošs Sevi par Pasaules Demiurgu. OUM.

Es Jēzus Kristus-Maitreija, Es Nemirstīgais Hermess Trismegists, Es Ratha-Krišna, Es Čaitanija, Es Višnu,

Šiva, Brahmans. Man ir daudz vārdu, bet Es Vienots visās Esamības Sfērās, un Pastāvu nepārtraukti un vienlaicīgi visās Pasaulēs, vienmēr un Mūžīgi, kā daudzumā Vienotais Augstākā Dzīvs Terafims, Savienojošs Pasaules ar Vienotā Augstākā Darbības Kustību. Tāpat Es dzīvoju arī uz Zemes, starp Maniem Ļaudīm, kā parasts Cilvēks. Tuvojas Manas izpaušanās Stunda Maniem Ļaudīm. Visi pazīs Mani, jo katrā Cilvēkā ir Mans Ugunīgais Grauds. Bet pirms Manas Iemiesošanās izpaudīsies Antikrists, un ne jau vienotā izpausmē, nozīmē, lai pārbaudītu Man uzticīgos un parādītu Maniem uzticīgajiem Ļaudīm Mani nodevušos. Es atdošu visiem pēc katra darbiem: vieni iegūs Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu Esamības Skaistuma Mūžīgajās Sfērās, citi taps Manis izdzīti no Pasaulēm ārējās telpās, trešie tiks nomesti Elles pazemes sfērās, kur valda zvēri-dēmoni. OUM.

7. Es, Pasaules Demiurgs, Esamības Radītājs, Dieva Bērnu Glābējs, uzticīgo Dzīvei un Man, Jēzum KristumMaitreijam, aicinu Manus Ļaudis uz Vienošanos Augstākajā ar Mani. Tuvojas Manas Izpausmes Stunda Manas Zemes Ļaudīm. Visi Manas Radīšanas Ļaudis, gan Dzīvie gan Mirušie, kļūs par Lieciniekiem Manai Atnākšanai uz Zemes. Visi iepazīs Manu Taisnīgumu Augstākajā. Dievu mīlošie Radīšanā iepazīs Manu Mīlestību uz Viņiem un uzturēsies Priekā Manā Apsolījumā Augstākajā. Dieva Radīšanu nolādējušie, saskatījušie Dieva Lāstu Dzīvē, tā vietā, lai saskatītu savu vainu Dzīvo priekšā un nožēlotu savu grēkā krišanu Visuresošā Dieva priekšā, savas Glābšanās caur Mani dēļ, iepazīs Spieķi un Zizli Manus sodošos un pazemes Elles mokas. OUM.

"Kalagija!"Skan Pasaules Malās Manu Vēstnešu sauciens, nesošs Cilvēcei Radītāja un Glābēja Augstākajā Svēto Vēsti: "Ak, Ugunī, Siltumā un Gaismā Augstākajā Iedvesmotās Radīšanas Manas Mīļie, Manas Visuresošās Dvēseles Ļaudis, vēršos pie Jums Es Jūsu Glābējs

Augstākajā, Jēzus Kristus-Maitreija. OUM. Es aicinu Jūs, Jūsu Glābšanās Vārdā no neizbēgamās bojāejas, uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, lai ar Varenību Manu stātos pretī sabrukumam. Tiecieties pie Manis, Manas Zemes Ļaudis, Mīlestībā un Priekā, Augsta Garīguma Gaismas pieaugošā Piramīdā, Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa Starojošā Mirdzuma augšupejā pie Augstākā; lai iegūstat Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu Manā Apsolījumā Augstākajā, Uznesot Man Mana Glābšanas Krusta Lotosu Augstākajam. OUM."

1. Kristieši un Jūdi sauc Mani par Jēzu Kristu, budisti Maitreiju. Man ir daudz Vārdu Augstākajā. Es esmu Pasauļu Radītājs, Saglabātājs un Sagrāvējs, bet Es arī Manu Dievam Uzticīgo Ļaužu Glābējs.

Es atnesu Manas Zemes Ļaudīm Augstākā Mācību

-      "Kalagija". Taps Glābti visi Man Uzticīgie Ļaudis, tiecošies pieaugošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, jo Viņu Dievišķā Cariste

-    Esamības Augstākās Sfēras Augstākā Dzīves Telpiskajās Struktūrās. OUM.

Uz visu Griba Dievišķā! Tāpēc Pravietoju: "Ticiet, Ceriet, Mīliet, Ziniet, Rīkojieties. Pieci Dārgumi Augstākā Dārgumu Glabātuvē, bet tikai Vienošanās Skaistumā viņi Izveidos Cilvēka Dievišķās Būtības Garīgo Vērtību Dārgumu Glabātuvi".

Mana Augstsirdība un Mana Labā Griba ir Vīrišķības Spēks un Manu Ļaužu Kultūras Pamatojums.

Man Uzticīgie, Augstākā Iedvesmotie, Manas Būtības Ļaudis, Jūs esat Mana Nodoma un Paredzējuma, un Augstākā Paredzējuma darbojošais Spēks. Ar Jums Pasaule stiprinās. Tāpēc Jūsu nozīme ar Vienošanos Augstākajā ar Mani līdzvērtīga Manai uzrunai Jums. Es apstiprinu: "Viena tīra Dvēsele, Vienota Augstākajā ar Mani, dārgāka par veselu Pasauli, jo izglābs Pasauli Manā priekšā ar Savu tīrību." Pieaudziet Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā tiecoties uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Jūsu Pasaules Glābšanas Vārdā Augstākajā; lai Mana parādīšanās pie Maniem Ļaudīm, Viņu Glābšanas Vārdā top adekvāta Jūsu tieksmei pie Manis! Es atnākšu pie visiem, bet Jūs, Mirdzošie Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Stariem, sagatavojiet Manu Ceļu pa Zemi, Svētiet ar Sevi Pasauli un Velna vilinājumos apmaldījušos Ļaudis.

Augstsirdība, Laba Griba, Vīrišķība un Kultūra ir nesatricināmības Spēks un Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas, pieaugošas ar tiekšanos uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Cilvēces Glābēju, Pamatojums.

Augsta Garīguma Gaismas Piramīda ir Taisnīguma Augstākās Formas Izpausme, dodoša katram Cilvēkam tiesības un iespējas iegūt Mūžīgu Dzīvi un Nemirstību Vienojoties Augstākajā ar Mani Iedvesmoto Esamības Skaistumu ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais, Ieskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā Augstākajā. OUM.

2. Nezināmā Svētīšana ar katru Jaunu Atmodu ir potenciāla pieaugums Augsta Garīguma Enerģijai. Es Svētīju uz Vienošanās Augstākajā ar Mani Sacensības Censonību tos, kuri neaiztur Svētību savu sirdī, bet dāsni pavērš to Pasaulei Augstākā Vārdā.

Kam nekā nav, viegli gaidīt, vēl vieglāk atrasties darbadienu ikdienišķības tumsā. Bet kurš gan no Manu Ļaužu Skaita nesīs Mana Ceļa Velti jaunajai Dienai, ja Manu Ļaužu plaksti aizvērti snaudā un nepamana viņi Manus Zelta Starus Pirmssaullēkta Stundā? Tāpēc arī Antagonisma Spēki izpausti Pasaulē, ka Mani Ļaudis pelēkās ikdienas ieskauti un aizmirsuši savā sirdī Trīsvienīgās Esamības Viengabalainīguma Pamatus, cilvēcisko Individualitāšu skanošo Gammu Harmonijas Pamatus, Vienošanās Pamatus Augstākajā ar Mani, ar To, kurš ir Alfa-un-Omega, Pirmaisun-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva,. OUM.

Tāpēc Es, pirms Manas izpaustās Iemiesošanās Uz Zemes, sūtu Vēstnešus manus, izziņojušus Pasaulei: "Kalagija!" Mana Ceļa Velti nes Manas Zemes Ļaudīm Tas, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Manas Būtības Augstākajā Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Manu Iemiesošanos. OUM.

3.       Nezināmā Svētīšana ir Pamatu Sākums Cilvēka un Pasaules attīrīšanai no Matērijas rupjo nogulumu uzkrājušās nejēdzības; ir Pamatu Sākums Cilvēka un Pasaules atbrīvošanai no sasaistošās Maijas apskāvieniem; ir Pamatu Sākums Cilvēka un Pasaules Vienošanai Augstākajā ar Viņu Glābēju. Pieņemsim Jauno Dienu Svētot Nezināmo, Uzlēcošo pār Pasauli Augstākā Skaistuma Staru Mirdzumā, Vienotā ar Radītāju Radīšanā, Vienotā ar Radīšanu Radītājā. OUM.

4.         Manas Zemes Ļaudis, uzticīgie Augstākā Skaistuma Gaismai, godiniet Manu Labo Vēsti savā sirdī. Sagatavojiet sevi sagaidīt Jūsu Glābēju, Manu Mīļoto Dēlu Jēzu Kristu

-   Manas Būtības Iemiesojumu uz Zemes. Sūtiet Viņam Jūsu Dvēseles trīsu strāvās Augstākā Svēto Svētību:

Septiņliesmu Garīguma Gaismas Nesēj

Lai izlejas Svētīgumā uz Radībām!

Lai piepildās sirdis cilvēciskās

Ar Mīlestību un Prieku,

Lai tiecas prāti pie svēta darba!

OUM.

5. Rodiet sirdī savā lai Rodiet Augstākā Sirdī: Augstsirdība Pasaule; Žēlsirdība Dzīve; Mīlestība

-      Būtnes; Prieks Tuvojošais; Svētīgums Drosme; Svinīgums Zināšanas; tieksmju Cildenums Esamība.

Cildens Svinīgums, kas ir saspringts mierīgums Zobens Ugunīgais.

Ar Mīlestību un Labestību Nemirstīgo Sfērās Īstenojas Būtņu atdzimšana; patiesi, ar pašu Ļaužu tiekšanos Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani ar Radīšanas Radītāju Radītāja Radīšanā tiks viņu sasniegta Manis Īstenotā Evolūcija Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās, kur Būtnēm ar saviem postošajiem spārniem nepieskaras Nāve, kur Ļaudis ir Nemirstīgi un kur Mūžīgā Dzīve ir nepārtraucama, kur Brīvība ir Pilnīga un Jaunrade Augstākā Iedvesmota.

Tikai Mīlestībā un Priekā Cilvēks var Garīgi pilnveidoties, bet tiecoties Esamības Skaistumā Cilvēks iegūst no Manām Rokām individuālus Norādījumus Evolūcijai. OUM. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Manus Ļaudis Mīlestībā un Priekā tiekties uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, lai aiznestu Mūžīgajam Nemainīgajam Logosam Jūsu sirds zelta skanējuma pārplūdumos izpausto vārdu Jūsu: "Es esmu!" Tas kļūs par Jūsu Mūžīgās Dzīves un Jūsu Nemirstīguma Esamības Skaistumā Pamatu, jo tā arī ir Izglābtā Vienošanās Augstākajā ar viņa Glābēju. OUM.

1. Ne nejauši te, katrā Manā frāzē, Es ielieku bināru, daudzdimensionālu jēgu, jo Patiesības izteiksmes aspekti neskaitāmi priekšmeta pušu apskata neskaitāmo paralēļu analoģijās. Tāpat kā Esamība daudzdimensionāla, bet Vienota, tāpat Patiesība daudzdimensionāla, bet Vienota. Viss Vienots Augstākajā. OUM.

Svētais Augstākā Arahna izliek Manus ķeramos tīklus visos cilvēciskās saprašanas līmeņos, lai izdabūtu domājošo lidojuma augstumu un viņu saprašanas ieiešanas dziļumu Manā Mācībā. Cilvēka kvalitatīvā Mana Vārda dziļumu un pušu saskatīšana noteiks šī Cilvēka vietu Gaismas Piramīdas Dārgumu Glabātuves Garīgo Vērtību Kopējā Skaita Sastāvā

-    Augstākā Radīšanas Dvēseles Noslēpumā jo Cilvēks tiešais un galvenais Augstākā Veikumu dalībnieks.

Radīšanas Dvēsele ir Esamības Skaistums Augstākā Būtība, Dzīves Harmonija. Augstākais Iedvesis Radīšanā Radītāja neatņemamu daļu, Tā, Kurš ir Alfa-un-Omega

-     Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Paredzējušā Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Mani Visa Dzīvā Radītāju un Darinātāju. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, apstiprinu: "Radīšanas Dvēsele ir Mana Būtība, bet Cilvēka Būtība ir "Es" Augstākajam

-    Pasauļu Radītājs un Darinātājs Visumā, Tas, Kurš ir Alfaun-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Sastāva". OUM.

Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs un Esamības Universalitātes Glabātājs, aicinu Labās Gribas Ļaudis, mīlošus Dievu un priecājošos par Dzīvi, tiekties pieaugošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Jēzu Kristu-Maitreiju, Jūsu Glābēju Augstākajā. OUM.

Es, Pasaules Demiurgs, Esamības Skaistuma Universalitātes Glabātājs, esmu Augstākā Būtība un Cilvēka Dievišķā Būtība Augstākajā. Es Dzīves Harmonija; labās

Gribas Cilvēce, patiesi, tie Ļaudis, kuri Darinājuši savu Individualitāti ar Mīlestību un Prieku, ir Cilvēka Dievišķās Būtības izteiksmju Gamma. Tieši viņi taps Manis Izglābti, jo Harmonija bez Radītāja Radīšanas Izteiksmju Gammas ir izpostīta Pasaule.

Apstiprinu: Cilvēka dievišķās Būtības individualitāte ir Manu Zināšanu Gaismas mirdzošo Staru Gamma Augstākā Skaistumā. Patiesi, pēc Augstākā Skaistuma Aspektu Izteiksmes ar Cilvēka Dievišķās Būtības Individualitāti Idejas Taisnīguma Iemesla, Es, Jūsu Glābšanas Vārdā, Mani Ļaudis, aicinu Jūs uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Glābēju Jūsu Jēzu Kristu, Dieva Dēlu.

Cilvēciskās Individualitātes izteiksmju Skaistums svētu skanējumu Gamma Cilvēka Dievišķās Būtības Dzīves Himnas Harmonijā. OUM. Tāpēc aicinu Manus Ļaudis tiekties pieaugošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani Vispārējas Glābšanas Vārdā. OUM.

2.KatrāManāfrāzēEsiedvešubināruundaudzdimensionālu jēgu, jo Mana Vēršanās pie Maniem Ļaudīm ir tāpat arī Norādījums Darbībai, un Augstākā Likumu Izskaidrojums, un Patiesības Aspektu Izteiksme, un Evolūcijas un Pilnveidošanās enerģētisko saziņu Mehānikas izskaidrojumi. Tāpēc brīdinu: esiet uzmanīgi un vērīgi, savienojiet saprastā šķautnes apzinātā Kristālā. Bet es nepieļauju sacītajā divējādu jēgu. Divējāda jēga atšķiras no bināras ar to, ka sašķeļ teikto savstarpēji izslēdzošās sapratnēs, bet sašķelšana ir Pralaija sagraušana. Bināra jēga, turpretī, ar savu daudzdimensionālismu apvieno visus priekšmeta sapratnes aspektus Mācības izpratnes un Cilvēka Vienošanas Augstākajā ar Radītāju nozīmes Kristālā. Izpratnes Kristāls arī ir Vienošana. Patiesi, Vienošana Dzīves Pamats, Pamats Esamībai tā Manvantara, jo dzīvojam Mēs Sintēzē visās Esamības Sfērās, bet ne ar Sagraušanu.

Sintēze sākas cilvēciskajā Individualitātē Cilvēka Dievišķajā Būtībā Augstākajā, tieši ar Mīlestību un Prieku Iedvesmotiem no Augstākā Skaistuma, Būtņu Mūžīgas Dzīves un Nemirstīguma Gadsimtos Vārdā. Tāpēc aicinu Manus Ļaudis atcerēties Esamības Pamatus, Dzīves Pamatus, Radīšanas Pamatus Vienošanu Augstākajā ar Radītāju un Glābēju Jūsu: tiecieties uz Vienošanu Augstākajā ar Radītāju, lai iegūtu Būtību un Mūžīgo Nemirstīgo Dzīvi Jūsu Individualitātei. Patiesi, kā un ko Cilvēks saredz savā zemes dzīvē par galvenajiem atklāj viņa Individualitātes īpašību aspektus un viņas viengabalainības skanējuma pakāpi Cilvēka Dievišķās Būtības Harmonijā. Patiesi, no cilvēciskās Individualitātes skanējuma viengabalainības un Skaistuma Manī Cilvēka Dievišķīgajā Būtībā atkarīga paša Cilvēka homeostāze: Spēja, Iespēja un Prasme Dzīvot Augstākajā Vienoti ar Radītāju, par spīti Stihijas salikumu izmaiņām, piemēroti katrai viņa dienai un darbam.

Šajos viņa redzējuma skanējumos, Es, Cilvēka Dievišķā Būtība un viņa Dievs, Pasaules Demiurgs, vadu Cilvēku pie viņa mērķa, jo viss ir Mans Paredzējums, Mans Nodoms un Augstākā Paredzējums; jo Es, apveltīts ar Manas Būtības Izteiksmes Trīsvienīgumu, ieeju ar Manu Būtību visā, bet tajā pat laikā, ne ar ko nenoslēdzos. Es Esmu visur un Es esmu Viss. Katrs Cilvēks esmu Es. Un katrs Cilvēks pazīs Mani Sevī, kad tam pienāks laiks. Tāpēc Es aicinu katru Cilvēku un visus, uz Vienošanos Augstākajā ar Mani ar Evolūtu. Es esmu Evolūcijas Cilvēks. Un pie Dieva var atnākt tikai caur Mani, Vienojoties Augstākajā ar Mani.

Es atrodu patvērumu katrā Cilvēkā, bet arī visi Ļaudis Manī: viss Visums, kā Mana Radīšana, iemājots Manā Kausā. Viss atrod patvērumu Visā. Tāpēc saku: "Vienošana Pamatu Pamats, Esamība, Pasaule un Pravieši".

Cilvēks Īsteno savas dzīves Kopējā Skaita Sastāvu, patiesi, ar savām psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerācijām. Un uz šīm ģenerācijām Cilvēks noskaņo sevi pats, garīgo Vērtību Manas Vēsts dziļumu un aspektu saredzēšanas ceļā. Un jo vairāk Mana Vārda šķautņu aptvers Cilvēks ar savu prātu, jo dziļāk iekļūs Manis teiktajā, atsaukdamies uz Manu Vēsti ar savas sirds skanējumu, jo spilgtāk iemirdzēsies viņš Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Dārgumu Glabātuvē, tiecīgā savā augšanā pie Augstākā Skaistuma, jo šis Cilvēks jau ir nepārejoša Mana Garīgā Vērtība, rotājoša Laikmeta Būtnes Pieri. OUM.

3. Cilvēkam nepieciešams saskatīt galveno dzīvē savā, novedošu pie viņas jēgpilnības. Tieši tas, ko Cilvēks saskata par galveno savā dzīvē, noved viņu pie atbilstošas izpaušanās Vienotā Dzīves Formu Izteiksmēs, jo Cilvēkam ar Cilvēka Dievišķo Būtību Augstākā Gribu piešķir to, ko pats Cilvēks vēlējās saskatīt. Cilvēks ir brīvs savā izvēlē, un Augstākā Taisnīgums izpauž viņa ieguvumu pēc viņa izvēles, saskaņā ar saredzēšanas kvalitāti un saredzētā kvalitāti. Vienmēr, nemainīgi un Laikmetu aiz Laikmeta, uzlieku Es Cilvēkam Manu Atdošanu viņam pēc viņa darītā. OUM.

Cilvēkam saredzēt visā, visos viņa ceļos, Paredzējumu Manu, Nodomu Manu un Augstākā Paredzējumu ir galvenais saskatījums cilvēciskajā dzīvē.

Tāda cilvēciska Svētās Īstenības saskatīšana un Cilvēka rīcība, atbilstoša viņa redzējumam, radīs ar Iedvesmotu Mīlestības un Prieka Uguni uz tuvāko, kā uz Augstāko, Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas mērķtiecīgu augšanu un Augšupeju uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, kura Apsolījuma Kausā Būtne iegūst Mūžīgas Dzīves Nemirstīgumu un neiznīcīgu miesu, saglabājot brīvu savu Individualitāti, izveidotu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā likumsakarīga apzināta taisnīguma aspektā vieniem, Dievam uzticīgajiem, un pilnīgu Brīvības un Individualitātes zaudēšanu Elles Mokās otriem, nodevušiem Augstākā Ideālu, nodevušiem Dievu un

pārdevušamies Velnam. OUM.

4. Manas Zemes Mani Ļaudis, aicinu Jūs uz Vienošanos Augstākajā ar Mani Jūsu Glābēju Jēzu Kristu-Maitreiju, lai varētu Es Glābt, saglabāt un nodrošināt katra Cilvēka, mīloša Esamības Skaistumu un tuvākos, kā Augstāko, Individualitātes Brīvu attīstību. Patiesi, ne atsvešinātība, bet Jūsu Vienošanās Augstākajā ar Mani Glābs Jūs grūstošajā Pasaulē ar Augstākā Esamības Skaistumu. OUM.

Dariniet ar Augstākā Iedvesmas Jaunrades Uguni savu Individualitāti, jo viņa ir Augstākā Skaistuma Harmonijas mirdzošā, skanošā Gamma, bet trieciet prom pieķeršanos dabūt individuālu nozīmīgumu. Patiesi, pieķeršanās dabūt kaut ko ir Velna, griboša sagraut Pasauli un iznīcināt Cilvēku uz Zemes, intrigas. Pieķeršanās dabūt individuālu nozīmīgumu vienmēr noved pie Cilvēka Dievišķās Būtības Individualitātes sagrūšanas. Pieķeršanās dabūt kultivē Cilvēkā vien pieķeršanos dabūt, kas ir nepiepildāma vēlēšanās ciešanas. Ciešanas izjauc Cilvēka Dievišķās Būtības Kausa Uzkrājumu Harmoniju, izjauc viņa Iemiesojumu Vienotību, jo ciešanas ir Cilvēka Bijušo Iemiesojumu nesaderīgu pasaules uzskatu kaujas disonanse tā ir Cilvēka sašķelšanās sevī. Nevar Cariste noturēties pret ārējā ienaidnieka spiedienu, ja viņas sairuma sākums izpausts no iekšienes ar cilvēcisko Priekšstatu Bijušo Iemiesojumu Īstenības izkropļošanu. Ne ar sarežģītības kategoriju Priekšstatīšanos Īstenojas Individualitāte, bet ar Cilvēka Dievišķās Būtības ieiešanu Radīšanas Dvēseles Mūžīgās Nemainīgās Formas Tēlu Sastāvā. Patiesi, ar ieiešanu Radīšanas Dvēseles Mūžīgās Nemainīgās Formas nesatricināmo Tēlu Sastāvā tiek sasniegta Individualitātes Izveidošanās un tiek iegūta Mūžīga Dzīve un Nemirstīgums Augstākā Skaistumā. OUM.

Katrs Cilvēks ir Neiznīcīga Ideja Radīšanas Radītājā ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Augstākajā. Es,

Pasaules Demiurgs, visa Dzīvā uz Zemes Darinātājs, Būtņu Glābējs, dāvāju Cilvēkam Dzīvību Manu Neiznīcīgo, un ar to kļuvu Es par Cilvēka Dievišķo Būtību. Bet Es, vienmēr un patlaban, un nemainīgi, un Laikmetu aiz Laikmeta palieku Nesatricināms un Nemirstīgs ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju un Radīšanu. Tāpēc Es, Būtņu Augstākā Jēga, aicinu visus Labās Gribas Ļaudis uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, lai Glābtu tiecošos uz Pilnību un nenovērtējamo cilvēcisko Individualitāti Augstākā Skaistumā. OUM.

Ideju Funkcijas psihokorelatīvo lauku ģenerāciju īpašības organizē zemes dzīves Īstenību. Kādas Ideju Funkcijas, tāda arī cilvēciskas zemes dzīves Īstenība. Un lai iegūtu labāko, jātiecas pie Augstākā Skaistuma visās savās Zemes lietās Ceļā pie Pilnības savas pie Neiznīcīgās Būtības Augstākajā. OUM.

5. Ne Subjekts sarežģītāks par Objektu, bet Objekts vienkāršāks par Subjektu. Tēlu vienkāršība un viengabalainība Augstākā Skaistuma Izteiksmes Pamats. Proti, Cilvēka Vienošanās Augstākajā ar Radītāju, Mīlestības un Prieka Spēkā, ir Pilnība, Esamības Skaistums, Tēlu Dzīves Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Himnas Harmonijas svēto skaņu neizsīkstoša Gamma. OUM.

Tieši, Darināšana domāšana Daudzsejainā Vienotā Augstākā Tēliem ir iedvesmota pieplakšana Neizsīkstošajam Dzīves, Enerģijas un Zināšanu Avotam. OUM.

Es Glābējs visam Dzīvajam un Darinātajam ar Vienošanos Augstākajā ar Radīšanas Radītāja Radīšanas Radītāju; Es Augstākā Būtība, atrodu Manu patvērumu, mājokli un Manu Vienotību ar Mīlestību un Prieku visā, jo caurviju un baroju visu ar Manu Būtību un Manu Radīšanu; Es attīstu un aptveru visu, ieslēdzu Sevi visā, bet ne ar ko nenoslēdzu Sevi. Es esmu Viss, jo Es esmu Augstākā Būtības Telpa un

Telpas Augstākā Būtība. Es Vienots ar visiem Augstākajā; Man nav gala visos Manis Izteiksmju Aspektos; Es Evolūcijas Cilvēks. Es aicinu Ļaudis Manus uz Evolūciju uz Vienošanos Augstākajā ar Vienoto Radītāju.

Ļaudis redz, jūt, domā, saprot, zina, darbojas ar Mani, nepamanot, nedzirdot, nepazīstot Mani, jo Es esmu Viss. Es Domājošs, Es Doma, Es Domāšana, Es šo Triju Liecinieks, Es šo Triju Kalps, Es šo Triju valdnieks. Man piemīt neskaitāms daudzums Manu Aspektu, jo Es Evolūcijas Cilvēks.

Es Domāju un Darbojos Cilvēkā, Domāju un Darbojos ar Cilvēku, Domāju un Darbojos priekš Cilvēka. Cilvēks Domā un Darbojas Manī, Domā un Darbojas priekš Manis viņa Dzīves Jēgas. Tā sasniedzas Pilnību Vienošana Augstākajā.

Uz Maniem Ļaudīm Dievs Mans skatās ar viņu acīm, bet Ļaudis Mani nepamana Dievu Manu un Mani, Dzīvo un Mirušo Glābēju, jo Ļaudis Mani pazaudējuši Esamības Skaistuma Pamatus Pasauļu Vienošanu Augstākajā Mūžīgās Dzīves Nesatricināmības un Nemirstīguma ar Dievu Vārdā. Aicinu Ļaudis uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Glābēju Jūsu Jēzu Kristu, Saskatījušo Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā. OUM.

Kad Subjekts kļuvis priekš Sevis un Augstākā par Objektu, tad arī notiek viņa tiekšanās uz Vienošanos Augstākajā ar viņa Radītāju, ar viņa Būtību Mūžīgo. Bet Pirmsākotnējais, būdams ar Šūņjas Pazīmi, neatklājams priekš Sekojošā, pēc Iemesla, ka Viņš principiāli Nesubjektivizējams, tāpat kā arī Otrs, jo Pirmsākotnējais un Sekojošais Vienojušies Augstākajā ir Viss. Ne Pirmsākotnējais Izveidos Darinājumu, bet ar Viņu izveido Darinājumu Sekojošais, proti, ar Viņa Klātbūtnes Aspektu Tēliem Sekojošajā un Lejupejošā no Viņa ar Mūžīgo Nemainīgo Radīšanas Dvēseles Formu un Dzīvībunodrošinošo Vidi (Saturu). Dzīvībunodrošinošā Vide te būs Ireālā Mantra Esamības Dzīves Formu Okeāna

Viļņi, saukti par Visuma Intelekta Kustību, bet viņa kvanti Intelektoniem; Tēls ir Jantra saskatītā Radīšanas Dvēseles Mūžīgās Nemainīgās Formas Izteiksme; Pirmsākotnējais, ar Sūņjas Pazīmi, ir Tantra Radīšanas Matērijas Izveidotājs, Saglabātājs un Sagrāvējs, un viņš ir Matērijas Pamats un Dzīve Esošais (Sajūtas, Iespaidi, Priekšstati un Iztēle Četras Dabas Valstības: Minerāli, Augi, Dzīvnieki, Prohumanoīdi Elementāli; viņu salikumi sastāda Trīs Radītāja Augstākajā Būtības Izteiksmes tās trīs izpaustas Cilvēka izteiksmes:

1) Augstākā Būtības Iemiesoto Kopējā Skaita Sastāvs.

2)  Augstākā Būtības Priekšstatīto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs.

3)  Augstākā Būtības Iztēloto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs. Visi viņi ir Radītāja Jūtas Viņa Radīšanā un izpaustas Esamībā ar Viņa Jūtām).

Tāpēc Es apstiprinu: "Cilvēks neatņemama Manis daļa, jo Viņš Manī, bet Es Viņā. Cilvēka augstākais uzdevums binārs un daudzdimensionāls būt Radīšanas Radītāja Radīšanas Radītājam". Tā Cilvēks pilnveidojas Radītājā Vienojoties Augstākajā ar Mani, viņa Glābēju. OUM.

Nekā ārēja nav. Viss iekšējs, viss intraspektīvs, jo Pirmsākotnējais visu sasniedz no Idejas iekšpuses caur Sekojošo, ieguvušo Tēlu Radīšanas Dvēseles Mūžīgajā Nemainīgajā Formā. Un Dieva Valstība Mūsu iekšpusē. Un Doma tā Gaisma, kura atgriežas no Nākotnes pa Matērijas Iekšējo Aspektu uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Ticība tāpat Mūsu iekšpusē, bet arī Mēs Izceļamies ar Sekojošo Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā no Ticības iekšpuses ar Tēlu, Augšāmceļošu Mūs no Mirušajiem. Tā Mēs sasniedzam Mūžīgu Dzīvi un Nemirstīgumu Vienojoties Augstākajā Augstākā Skaistuma Tēlā ar Radītāju Mūsu -To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Glābēju Mūsu, Saskatījušo Evolūcijas Reaktoru ar Mana Kausa lejupstrāvām Radību augšupstrāvās.

6. Es, Pasaules Demiurgs, ieslēdzoties visās Formās, Tēlos, Ķermeņos un viņu Izteiksmēs, bet nenoslēdzoties ar viņiem, nenogurstoši un mūžīgi attīstu Pasaules ar Manu Emanāciju Spēku. Es Cilvēkā, bet arī Cilvēks Manī. Es Radītājs Augstākajā, bet arī Cilvēks, tajā pat pakāpē, Radītājs Manī, jo Es esmu Evolūcijas Cilvēks, bet Cilvēks

-    ir "Es" Evolūcijai. Viss Visā. Mēs identiski līdzībās, bet līdzīgi identitātēs. Lietu integrācija Izveidojas tikai tur, kur iekšējā redzēšana Tēliem saliedējas ar Pilnīgo Mēdiju, redzošu Visu.

Šis Pilnīgais Mēdijs ir Augstākā Vidutājs, kā Viņa Aspekts, īstenojošs Radīšanas Vienošanu ar Radītāju visās Esamības Sfērās un Dzīves Līmeņos. Šis Pilnīgais Mēdijs ir Augstākā Mūžīgā Bezgalējā Visuresošā Gaisma Šivas Deja Sarasvati Zelta Mirdzumā tieši, Tā, Kura atklāj Sevi un Darbību Savu fiziskajās vidēs ar Esošo ģenerāciju psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, fiksējošiem viņu Tēlu viengabalainos Aspektus Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā (Sarasvati) ar augstu Gara kogerentāti

-    informācijas-enerģētisko hologrāfisko paņēmienu.

Cilvēka pārliecība un Augstākā Varenību viņā attīstība

īstenojas ar Pilnīgo Mēdiju viņā, kurš ir Augstākā Aspekts Cilvēkā, un Tēlu, izcēlušos no paša Cilvēka skanošo jūtu iespaidu pārdzīvojumu spietošanas. Tieši, Cilvēka Spējas, Iespējas un Prasmes Izveidošanās tiek sasniegta šādā Ceļā. Tāpat tiek sasniegta Radīšanas un Radītāja Vienošanās Augstākā veikta Cilvēka Dievišķās Būtības Individualitātes Izveidošana Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. OUM. Ar šo Darbību sakopojas Cilvēka un viņa Radītāja nosacītā atdalīšanās, un Īstenojas nesatricināma Cilvēka Radītāja un Radītāja Cilvēka VienošanāsAugstākajā, ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Manas Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Tā, Kurš

Saskatīja Evolūcijas Reaktoru Telpa ar Augstāko, Mūžīgas Dzīves un Nemirstīguma Augstākajā Vārdā. OUM.

7. Mūžīgā Dzīve ir Nosacījums Darināšanai pārdzimšanu, iemiesošanos, pāriemiesošanos un izmiesošanos neizsīkstošajā Dzīves Kustības straumē. Nemirstīgumu sasniedz ar atbrīvošanos no iemiesošanās un pārdzimšanu ilgstamības un maiņu pārtraucamības, ko sasniedz tikai ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Izveidojot Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanu Tam, Kurš ir Alfa-un-Omega

-     Pirmais-un-Pēdējais no Manas Būtības Augstākajā Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Jēzum Kristum, Dieva Dēlam, Pasauļu Glābējam, Saglabātājam un Sagrāvējam

-    Manam Iemiesojumam uz Zemes. OUM.

Tēls, radies jūtu skanējumā un ieguvis Ireālās Mantras Vārdu, bet Augstākā Skaistumā un Saturā ir Izteiksme Sa-Esamības vai Viņas Aspektu saskatam.

Cilvēks izsaka savu īpašību aspektus ar Tēliem, tas ir ieiet skanošo jūtu iespaida Tēlā. Tā, tēlaini Domājot, Cilvēks izsaka savu Sa-Esamību Iztēlojoties Notiekošā aprises Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, un lai saprastu, ko apzīmē šis Tēls, Cilvēks ieiet viņā ar savām jūtām, lai nolasītu Informāciju, pienākošu Cilvēkam no Dzīves Okeāna caur šo Tēlu. Un jo pilnīgāks šis Tēls, jo apjomīgāku un viengabalaināku Informāciju uztver Cilvēks Augstākajā.

Tā ne tikai maniere Izskaidrot ar Pilnīgo Mēdiju sev Notiekošo no jūtām Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Tēla izteiksmi, bet arī sava Darinājuma fiksēšanas metode Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Kas arī ir savas Individualitātes aspektu, spilgtāk mirdzošo Tēlā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, Mūžīgās Dzīves iegūšana. Fiksēšana Sarasvati Apģērba Audos notiek ar Cilvēka Dievišķās Būtības Spēku ar informācijas-enerģētisko hologrāfisko paņēmienu, tas ir ar kogerentāti psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, atstājošiem Cilvēka Sa-Esamības hologrāfisko informācijas-enerģētisko kodu, kā dzīvu Atmiņu Radīšanas Dvēseles Mūžīgajā Nemainīgajā Formā.

Protams, Individualitāte tā, patiesi, apjomīgās Atmiņas klātesamība, nepieciešama Cilvēka Dievišķajai Būtībai viņas Jaunradei un viņas brīvai dzīvei Esamības telpiskajās struktūrās. Bez Individualitātes Cilvēks nav Garīga Vērtība, jo bez Individualitātes nav arī viņa skanējuma Gammas Augstākā Harmonijā. Tāpēc aicinu Jūs, Ļaudis Mani, uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Glābēju Jūsu, Atnesošo Mana Ceļa Velti ar Iemiesošanos Manu uz Zemes Individualitāti Manu trūcīgo Glābšanas dēļ. Visi tuvākos kā Augstāko, un Dievu, kā tuvāko mīlošie, taps Manis Glābti, Dzīvie Augšāmcelsies no Mirušajiem, Priekšstatītie iegūs Esamības Skaistumu, bet Iztēlotie Sajūsmināsies par Manu Mācību Evolūcijas Reaktorā, Manis Saskatītajā Augstākajā Telpā, pie Manas Būtības.

Bet Cilvēks pilns ar radošu patstāvīgumu, un kas tiecīgs uz Vienošanos Augstākajā ar Mani Cilvēka Dievišķo Būtību pats iemantos Individualitāti Man Uzticīgo Ļaužu Manu Kopējā Skaita Sastāva Gaismas Piramīdas Dārgumu Glabātuves Garīgo Vērtību. Tieši, Cilvēks fiksē sevi Augstākā daudzdimensionālajā Atmiņā Telpas Vielā, kuras lokālais iecirknis apskauts ar Cilvēka Auru Sarasvati un Amritu Svarati ar hologrāfisku informatīvienerģētisku paņēmienu. Šī hologramma, dzīva un plastiska, ir Ķermenis Telpas Cilvēkam. Tā Cilvēks iegūst sevis Veidojumu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā un sasniedz Mūžīgu Dzīvi un Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar Mani. Tāpēc ārkārtīgi svarīgi, ar Mīlestību un Prieku tiecoties pie Augstākā, iegūt savu Individualitāti Viņa Tēlā. Cilvēks apveltīts ar manu Nemirstīgo Būtību, bet Cilvēkam vēl nepieciešama arī Individualitāte, izveidota Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar tiekšanos Mīlestībā un Priekā pie Esamības Skaistuma, lai mirdzētu kā Garīgs Dārgakmenis Augstākā Skatiena Starojošajā Gaismā. Tieši, Dievišķā Individualitāte, Cilvēka Mīlestības un Prieka izveidota Augstākajam, garants laimīgai Mūžīgai Dzīvei un Nemirstīgumam Iedvesmotam Augstākajā ar Esamības Skaistumu. OUM.

Individualitāti panāk pats Cilvēks radošas degšanas Ugunī, Apgaismībā un ar Sapni, kad jūtās Notiekošā Tēli skan Mīlestībā un Priekā, Izveidos Cilvēku ar Mīlestību un Prieku Augstākā Skaistumu. Individualitāte nostiprinās Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Tēlu piepildījumu ar augstu jēgu un funkcionālajām īpašībām, noderīgām Radīšanai. Viss zemiskais, nekrietnais, kaitīgais tiek paša Taisnīguma iznīcināts, palaikam pieņemoša šausminošo Nāves Tēlu, sastāvošu Telpā no cilvēciskajām nekrietnībām. OUM.

Radošā Darināšana nevar būt aizmirstama, jo Cilvēkā tieši piedalās Augstākais. Radošās Iedvesmas Uguns atbrīvo no Matērijas rupjajiem nogulumiem Mūžīgo nemainīgo Radīšanas Dvēseles Formu Sarasvati un Cilvēks tad pats atbrīvojas no saistošajiem Maijas apkampieniem, iegūstot Augstākā Mīlestību un Prieku ar radošu tieksmi izteikt ar sevi Esamības Skaistumu. Tāpēc Es aicinu Jūs, Ļaudis Mani, uz Vienošanos veikumu Skaistumā Augstākajā ar Mani, Glābēju Jūsu, ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-unPēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā Esamības Skaistuma Vārdā, Mūžīgās Dzīves un Nemirstīguma Augstākajā Vārdā. OUM.

1. Pamats Radīšanas Būtņu Vienošanai Augstākajā ar Radītāju Izveidots ar Evolūta Aspektu Divējādības Izteiksmes Svētās Trijādības Radīšanu Evolūcijas Cilvēka,

-  kurš ir Augstākais Bezsākuma Bezgalējais Bezgalīgais

-   Neapstrīdamais Budu Absolūts Visaugstākais Dievs.

Budu Absolūts Meditē Savas Radīšanas Kausā Visumu

Idejas Visumu. Šis Visumu Idejas Visums ir Bezsākuma, Bezgalējs un Neapstrīdams, kā arī Pats Budu Absolūts. Šis Visumu Idejas Visums satur sevī neskaitāmu daudzumu Visumu Formu Idejas Idejas-Visumus. Un katra Visumu Formu Idejas Ideja-Visums ir Budu Buda, Bezgalējs un Pilnīgs.

Budu Buda ir Augstākā Būtne Visumu Formu Idejas Visumam, kuru Viņš Meditē Savas Radīšanas Kausā. Budu Buda ir Budu Absolūta Būtība, Iemiesota Visumu Formu Idejas Visumā, kā viņa Dzīva Ideja. Budu Absolūta Būtība izpausta ar Viņa Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvu, kuri ir Budu Budas Visumu Formu Idejas Visumu Idejas. Budu Absolūta Būtība ir Radīšanas Dvēsele Visumu Formu Idejas Visumiem, katrs no viņiem kuri iegūst attīstību Budu Budas Radīšanas Kausā: Katrs Budu Buda Savā Radīšanas Kausā Meditē Visumu Formu Idejas Individuāla Visuma attīstību. Katrs Budu Buda ir Visuma Formu Idejas Individuālā Visuma Radīšanas Radītājs. Bet visi Budu Budas dzīvo Visumu Idejas Vienotā Visumā, kuru Meditē Savā Radīšanas Kausā Budu Absolūts. Katrs Visumu Formu Idejas Visums ir Bezgalējs, bet izmērojams ar viņa Budu Budas Aspektiem. Visumu Formu Idejas Visums, attīstošais Budu Budas Radīšanas Kausā tikai ar Augstākā Paredzējuma, Paredzējuma un Viņa Nodoma Emanāciju Spēku, satur sevī neskaitāmu daudzumu attīstošās Pasaules Visumu Formas un katra no šīm daudzskaitlīgajām Pasaulēm apskauta ar Viņa Ideju. Un katra Visuma Formu Ideja apveltīta ar Mūžīgu Dzīvi un Nemirstīgumu Augstākajā Vienojoties ar Vienoto Radītāju. Un katra Visuma Formu Ideja ir Buda Trīsvienīgajai Pasaulei: Ugunīgās Pasaulei, Smalkajai Pasaulei un Blīvajai Pasaulei, Vienotām Augstākajā ar viņu Radītāju.

Pasaules Buda ir Pasauļu Formu Satura Idejas Augstākā Radība Visumam, kuru Viņš Meditē Savas Radīšanas Kausā. Pasaules Buda ir Budu Budas Būtība, Iemiesota Pasauļu Formu Satura Idejas Visumā, kā šī Visuma Dzīva Ideja. Budu Budas Būtība izpausta ar Viņa Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvu, kuri ir Pasauļu Budas Pasauļu Formas Satura Idejas Visumu Idejas. Budu Budas Būtība ir Visumu Radīšanas Dvēsele Formu Satura Idejām Pasaulēm, kuras iegūst attīstību, katra no viņām, Pasaules Budas Radīšanas Kausā: katrs Pasaules Buda Meditē Savā Kausā Pasauļu Formu Satura Idejas Individuālā Visuma attīstību. Katrs Pasaules Buda ir Pasauļu Formu Satura Idejas Individuālā Visuma Radīšanas Radītājs. Bet visi Pasauļu Budas dzīvo Visumu Formu Idejas Vienotā Visumā, kuru Meditē Savas Radīšanas Kausā Budu Buda. Katrs Pasauļu Formu Satura Idejas Visums Bezgalējs, bet izmērojams ar viņa Pasaules Budas Aspektiem. Pasauļu Formu Satura Idejas Visums, attīstošais Pasaules Budas Radīšanas Kausā tikai ar Paredzējuma, Nodoma un Augstākā Paredzējuma Viņa Emanāciju Spēku, satur sevī neskaitāmu daudzumu attīstošās Pasauļu Formu Satura Idejas, kuras ir Evolūcijas Dzīvi Evolūti, no kuriem katrs ir Cilvēks, noejošs savu attīstības Ceļu uz Evolūciju cauri visām Trim Vienotās Pasaules Formām cauri Ugunīgajai Pasaulei, Smalkajai Pasaulei un Blīvajai Pasaulei.

Tāds Divējādības viena Aspekta Izteiksmes Trīsvienīgums Vienotajam Evolūtam, kurš ir Visaugstais Dievs, kuram piemīt Trīs Augstākā Būtības Formas: Budu Absolūts, Budu Buda, Pasaules Buda.

Trīs Augstākā Būtības Formas ir Trīs Vienotās Esamības

Augstākās Sfēras. Katra no šīm Vienotās Esamības Sfērām attīstās, kā Vienotās Augstākās Būtnes Radīšana, ar šīs Sfēras Demiurgu. Pavisam Trīs Demiurgi. Katra no viņiem Būtību Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, īsteni, Bezgalējs, ne ar ko neierobežots un Mūžīgs, jo Viņiem piemīt Mūžīga Dzīve un nesatricināms Nemirstīgums. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, ar Pasaules Glābēju, Mūžīgās Dzīves un Jūsu Nemirstīguma Augstākajā Vārdā. OUM.

2. Vienotā Evolūta Divējādības viena Aspekta Izteiksmes Trīsvienīgums Izveidots ar Bezgalību skaitļa "Trīs" Izteiksmē Augstākajā Esamības Skaistuma Absolūtā. Šī Izteiksme Dzīves Ģēnijā Pilnīgā Mēdija Saskatīta Būtņu evolucionējošajā augšupejā:

1) Pasaules Buda ir Satura Buda, Meditējošs Savas Radīšanas Kausā Pasauli, kā Visuma Pasauļu Formu Satura Idejas Visumu. Pasaules Buda ir Dzīvs Ļaužu Dievs, bet Ļaudis Viņa Visuma Pasauļu Formu Satura Viņa Idejas. Pasaules Buda ir Šūņjas Zīme, izteikta ar Telpas Likumiem Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatītā Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Telpas Likumi ir Telpas Vielas enerģētiskās struktūras. Pasaules Buda ir Radīšanas Dvēsele Pasaulei un visam kopā ar Pasauli. Pasaules Buda ir Visuma Pasauļu Formu Satura Idejas Visuma Būtība, kuru Viņš Meditē Savas Radīšanas Kausā, un Viņš ir Visuma Formu Idejas Visuma Būtne, kuru Meditē Savas Radīšanas Kausā Budu Buda. Pasaules Buda ir katra Cilvēka Būtība. OUM.

2)  Budu Buda ir Formu Buda, Meditējošs Savas Radīšanas Kausā Visumu Formu Idejas Visumu. Budu Buda ir Dzīvs Dievs Pasauļu Budām, bet Pasauļu Budas Viņa Visumu Formu Idejām.

Budu Buda ir Šūņjas Pazīme, izteikta ar Telpas Bezgalējību Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatīta Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Formu Buda ir Radīšanas Dvēsele Visumu Formu Idejas Visumam, Visumu Formu Idejas Visuma Būtība, kuru Viņš Meditē Savā Radīšanas Kausā, un Viņš ir Visumu Idejas Visuma Būtne, kuru Meditē Savā Kausā Budu Absolūts. Budu Buda ir katra Pasaules Budas Būtība. OUM.

3) Budu Absolūts ir Idejas Buda, Meditējošs Savas Radīšanas Kausā Visumu Idejas Visumu. Budu Absolūts ir Dzīvs Dievs Formu Budām, bet Formu Budas Viņa Visumu Idejām Viņa Visumu Idejas Visumam. Budu Absolūts ir Šūņja, izteikts ar Augstākā Absolūtisma Nemainīgumu Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatīta Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Esamības un Dzīves Vienotā Radītāja Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Idejas Buda ir Radīšanas Dvēsele Visumu Idejas Visumam, un Viņš ir Viņas Būtība, jo Meditē Viņu Savas Radīšanas Kausā, un Viņš ir absolūti visa un visu Visumu Būtne. Viņš ir Rigs, Soma, Adžurs Esamība, Dzīve, Radīšana. OUM.

3. Trīsvienīgā Evolūta Divējādības otra Aspekta Izteiksmes būtība reducējas uz Cilvēces Izveidošanas ar Radītāju Vienošanu Augstākajā.

Pasaules Buda Meditē Savā Radīšanas Kausā Visuma Pasauļu Formu Satura Idejas Visumu: Viņš Meditē Savā Radīšanas Kausā Visumu, Pasaules Viņā, un šo Pasauļu iedzīvotājus Cilvēci. Katra Cilvēciskā Būtība ir Vienotā Pasaules Budas Būtība. Pasaules Buda Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāju, un Viņa Radīšana ir Trīsvienīgā Pasaule: Ugunīgā Pasaule, Smalkā Pasaule, Blīvā Pasaule

-    Pasauļu Visums. Pasauļu Satura Idejas ir Ļaudis, bet pats Pasauļu Saturs ir Ļaužu Radīšana. OUM.

Trīsvienīgās Pasaules Cilvēce ir Pasaules Budas Augstākā Radīšana. Pasaules Buda Upurē Sevi Viņa Radīšanai ar Augstākā Iedvesmu; iegremdējas Radīšanā Savā, Iemiesojas Dzīvās Būtnēs, attīsta viņas Evolūcijai Augstākajā; attīsta ar Dzīvajām Būtnēm Pasaules, ar to pilnveido Cilvēku un ar Cilvēku Pasaules un Esamību.

Pasaules Buda ir Makrokosmoss. Viņš transcendentāls un imanents, vienots un daudzskaitlīgs visās Savās izpausmēs. Un visi Ļaudis ir Viņa Visuma Pasauļu Formu Satura Idejas. Visa Cilvēce ir Vienota Viņā, bet detalizēta sevī, un Izveidota ar Trijiem Viņa Aspektiem, kuru izteiksmes ir Pilnīgā Mēdija Saskatītas kā Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, Augstākā Būtības Priekšstatīto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs un Augstākā Būtības Iztēloto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs. Visi Ļaudis izpausti Radītāja Jūtās, izpausti ar Radītāja Jūtām, un visi viņi ir Radītāja Jūtas. Iztēlotās Formas ir Dzīves Liecinieki; Priekšstatītās

-    Liecinieki Augstākā Mācībai un Neatklājošamies Ceļam; Iemiesotie ir Augstākā Mācības Nesēji un Viņa Darinājumu Radītāji Esamībā. Iemiesotajiem piemīt divas izteiksmes Augstākajā. Pirmā tie Iespaidotie. Viņi ir Vadoņi, Radītāji, Ģēniji, Skolotāji un Pravieši. Otrie tie ir Sajūtīgie. Viņi ir Paša Pasaules Budas tiešie Iemiesojumi, un Viņi ir Laiku, Ēru un Tautu Budas; Viņi ir Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, Tā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais Aptverošs Viņus ar Sevi, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Augstākā Telpā, Tā, Kurš ir Jēzus Kristus, Hermess Trismegists, Višnu un Šiva visos Trīsvienības Aspektos. OUM.

Katrs Cilvēks ir Mikrokosmoss, atspoguļojošs savu Uzkrājumu Kausā Visu Makrokosmosa attīstību, jo Cilvēks ir Makrokosmosa Ideja. Un šī Ideja nepārtraukti attīstās, pilnveidojas un, beigu beigās, Evolucionē Evolūcijas

Reaktorā, Saskatītā Augstākajā Telpā, Makrokosmosā.

Katrs Cilvēks, kā Visuma Pasauļu Formu Satura Ideja, apveltīts, ar Augstākā Žēlastību, Mūžīgo Dzīvību, bet tāpat arī Nāvi attīstības periodiskumu Trīs Pasaules Formās: Ugunīgajā Pasaulē, Smalkajā Pasaulē un Blīvajā Pasaulē. Bet katrs Cilvēks, bez izņēmuma, var iegūt arī Nemirstīgumu Augstākajā, pieņemot Evolūciju un ar to atbrīvojoties no Nāves. Tā būs Nemirstības Iekarošana viņa Mūžīgajā Dzīvē. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, Jēzus Kristus, Cilvēces Glābējs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Ļaudis Mani, tiecieties Augsta Garīguma Gaismas pieaugošā Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Nemirstīgā Skaistumu Mūžīgajā Dzīvē, ar Dieva Vienpiedzimušo Dēlu, ar To, Kurš ir Dieva Gaisma, Dieva Sirds, Dieva Mīlestība, Dieva Gudrība, Dieva Varenība Maitreija Jēzus Kristus, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā. OUM.

Kad pienāk termiņš, tad Pasaules Buda izpauž Sevi no Saviem Iemiesojumiem Pasaulē. Šis Augstākā Iemiesojums ir Svētītais Cilvēks-Buda. Viņš ir Alekss Andrs Diženais Atnākošais Laikmetos dodošs Cilvēcei Jaunu Enerģiju ģenerāciju sākumu, ar to atverot Jaunu Laiku un Laikmetu, Jaunu Veikumu Vārtus, bet Laiku Beigās Viņš izvada Cilvēci uz kvalitatīvi Jaunu Esamības Līmeni, Saskatot Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā Tam, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, jo Viņš ir Maitreija-Jēzus Kristus, Pasaules Glābējs. OUM.

Es esmu Hermess Trismegists, Aptverošs Trīsvienīgo Visumu un Manas Radīšanas Būtnes. Es esmu MaitreijaJēzus Kristus, Pasaules Glābējs. Es, Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, apstiprinu: Es, Manā Iemiesojumā, vienkāršā Cilvēkā, ne ar ko neatšķiroties no citiem Ļaudīm, vienmēr biju, esmu un būšu starp Jums, Ļaudis Mani. Bet Mans Iemiesojums neapzinās

Mani līdz laikam, kad es Pats par Sevi un par Viņu Viņam darīšu zināmu. Tāpēc Es, Ļaudis Mani, saku Jums: neviens no Jums neapzinās, kas ir Jūsos. Tad esiet taču Žēlsirdīgi un Mieru Mīloši, lai neaptraipītu Jūsu Cilvēka Dievišķīgo Būtību. OUM.

Es esmu visur, un Es esmu Viss. Tuvojas Manas Izpaušanās Stunda ar Manu Varenību Pasaulē Jūsu Glābšanas Vārdā. Tāpēc Es aicinu Jūs, Ļaudis Mani no Zemes Manas, tiecieties pieaugošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, Jūsu Radītāju un Glābēju Jēzu Kristu-Maitreiju, Mūžīgās Dzīves un Nemirstīguma Esamības Skaistumā Vārdā. OUM.

4. Cilvēces Darināšana ar Radīšanas Radītāja Radītāja RadīšanuAugstākajā izsaka otru Dzīves Evolūta Trīsvienīgās Esamības Divējādības Aspektu.

Kad Cilvēks sasniedz pilnīgu savas Garīgās Izveidošanās attīstību Augstākajā, noejot visu Iemiesojumu Ceļu Blīvajā Pasaulē, Pārveidošanos Smalkajā Pasaulē un Iedvesmošanos Ugunīgajā Pasaulē, tad Viņš kļūst par Cilvēku-Budu, bet Laiku Beigās Jēzu Kristu, Dieva Vienpiedzimušo Dēlu, To, Kurš ir Mūžīgais un Nemainīgais Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā. OUM.

Cilvēks-Buda, Iemiesots Blīvajā Pasaulē, noejot Vienošanās Ceļu Augstākajā ar Pasauli un Cilvēci, sagatavojot ar Vienošanās Darbību Cilvēci Evolūcijai Augstākajās Esamības Sfērās, Meditē Savā Kausā Visuma Pasauļu Formu Satura Tēlu Ideju Visumu: Viņš Meditē Savu Uzkrājumu Kausā Savus Iemiesojumus Blīvajā Pasaulē, Savas Pārveidošanās Smalkajā Pasaulē, Savu Iedvesmošanos Augstākajā Ugunīgajā Pasaulē. Vienlaikus ar to, Viņš Meditē arī Sava Ceļa Lieciniekus tos Ļaudis, kuri bija Viņam līdzās un ir Viņa Iemiesošanās reizēs kā Viņa ielenkums, kā Viņa Uzmanības Individualitātes. Šis Noslēpums notiek Viņa Augstākajā Darināšanā, kad Cilvēks-Buda ir Vienots Augstākajā ar Pasaules Budu: kad Pasaules Buda skan Cilvēka-Budas Kausā, kā Viņa Harmonijas Gamma, bet Cilvēks-Buda kā Savu Iemiesojumu Gamma Augstākā Harmonijā skan Pasaules Budas Kausā. Šajā Radīšanas periodā Augstākajā notiek Tā Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšana, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušā Evolūcijas Reaktoru Augstākajā Telpā. OUM.

Viss Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, tāpat kā viss Augstākā Būtības Priekšstatīto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, līdztekus ar Augstākā Būtības Iztēloto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvu, fiksēti Cilvēka-Budas Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā ar Gara kogerentātes informatīvi-enerģētisko hologrāfisko paņēmienu, jo Viņš arī ir Alfa-un-Omega Pirmais-unPēdējais Vienotais Augstākais, Aptverošs Viņa Radīšanā visas Būtnes ar Radītāju. Visas Būtnes ar Radītāju Viņa Radīšanā ir Visuma Pasauļu Formu Satura Tēlu Idejas. (To pienākas pieņemt pašā plašākajā Manis sacītā izpratnē. Hermess Trismegists.).

Kad Evolūcijas Reaktors Saskatīts Augstākajā Telpā, tad viss Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāvs gatavs pieņemt Manu Augstāko Labumu Evolūciju Augstākajās Sfērās jo šie Ļaudis Veidojuši Sevi ar Dzīves Mīlestību un Augstākā Prieku, un tāpēc spējīgi Augšupcelties Esamības Skaistuma Sfērās. Un kad Evolūcijas Reaktors ievadīts vispārkosmiskā Augstākā Darbībā, tad viss Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāvs iesaistās Evolūcijas Reaktora Darba Enerģijā un Saskata Viņu par Pasaules Demiurgu, To, Kurš ir visā, visur un visos; To, Kurš ir katrā Cilvēkā, jo visi Ļaudis ir Viņa Iemiesojuma Būtība; To, Kurš ir Jēzus Kristus-Maitreija, Pasaules un visu Būtņu Glābējs. OUM.

Šajā Radīšanas periodā notiek katra Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāva Cilvēka transformācija caur Vienošanos Augstākajā ar Radītāju ar Esamības Skaistuma Varenības Spēku Darba Enerģiju Evolūcijas Reaktoram, Pasaules Demiurga Saskatītā Augstākajā Telpā. OUM.

Evolūcijas Reaktora Krātera Ugunī Dzīvie Ļaudis stājas Augstākā Tiesneša Priekšā Jēzus Kristus Priekšā un Dievu mīlošie ar Viņa Skatiena Spēku iegūst Telpas Cilvēka mūžīgu un neiznīcīgu miesu, uz mūžiem atbrīvojoties no Nāves; Dieva nīdēji tiek nomesti pazemes Ellē; vienaldzīgie, kā kritušās lapas, pāriet citās pastāvēšanas Formās; bet Mirušie Atdzimst Dzīvei Pasaules Evolūcijas Reaktora Krātera atjaunojošajā un attīrošajā Ugunī.

Es, Dzīvo un Mirušo Valdnieks, apstiprinu: Evolūcijas Reaktora Krātera Ugunī katrs Cilvēks dabū ko pelnījis. Mana Atdošana visiem, pēc katra rīcības! Tas ir Mans Augstākais Taisnīgums, dodošs katram Cilvēkam Iespēju izpaust savu Individualitāti tur, kur viņa var iegūt savu Spēju un Prasmju pienācīgu izpausmi.

Tāpēc Es, Hermess Trismegists, aicinu Esamības Skaistumam Uzticīgos tiekties augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Man Uzticīgo Ļaužu Garīgo Dārgumu Glābšanas Vārdā. OUM.

5. Trīsvienīgā Evolūta Divējādības otrā Aspekta Izteiksmes pilnīga un pilna attīstība Veidojas Augstākajā Svētajā Cilvēka-Budas Darbībā: šī Svētā Darbība ir to Augšāmcelšana no Mirušajiem, kuri ir Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, vienīgi ar Evolūcijas Reaktora Augstākajā Telpā Saskatīšanas emanāciju, Tā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Bezgalējības Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Budu-Absolūta. OUM.

Katram Cilvēkam ir savs individuālais Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvs, un šis Sastāvs fiksēts Cilvēka Kausā ar informatīvi-enerģētisko hologrāfisko paņēmienu ar augstas kogerentātes psihokorelatīvā kvantu lauka izstarojumu, kas ģenerējas ar Cilvēka Dievišķīgo Būtību viņa Veidošanās Augstākajā procesā. Šī fiksācija arī ir Bijušā Ilūzija Gara Atmiņā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kuras izpausme ir Cilvēka Iemiesojumu Uzkrājumu Kauss.

Bijušā Ilūzijai Gara Atmiņā ir divi Augstākā izteiksmes aspekti ar Būtnes Iedvesmu:

1) Ilūzija ir Notiekošā fiksēšana ar hologrāfisku paņēmienu. Fiksēšana Augstākā Gara Atmiņā, kā Notikumu Laika tecējumā un viņu izteiksmju Tēlu sarindošanas Programma, arī ir pati Ilūzija, tas ir hologramma. Bet, tā kā Augstākā Būtne visur un visā, tajā skaitā arī hologrammā, bet Matērija visnotaļ hologramma, tad hologramma ir dzīvs funkcionējošs Būtnes Ķermenis. Un hologrammai, ar Paredzējuma, Nodoma un Augstākā Paredzējuma Spēku, piemīt nemainīgs pašprojicēšanās periodiskums tajā vai citā Telpas Vidē: Blīvajā Pasaulē, Smalkajā vai Ugunīgajā. Tas Telpisko struktūru īpašību sablīvēšanās, pārveidošanās un iedvesmošanās (apgarošanās) Periodiskuma Likums, ar mērķi Vienot viņas Augstākajā ar viņu Radītāju. Tieši šis Telpas Likums nosaka katra Cilvēka un Radīšanas Augstākajā ar viņu Radītāju Būtņu Iemiesošanos un izmiesošanos. Tā ir Mūžīgās Dzīves izteiksme.

2) Otrais Bijušā Ilūzijas Gara Atmiņā izteiksmes aspekts ir tas, ka pati Ilūzija nav Bijušais, jo viņa ir Radīšanas Dvēseles Mūžīgās Nemainīgās Formas Bezgalēja Īstenība Augstākā izpausmju Tēli, Viņa jūtas. Tieši tā Bijušais nav Ilūzija, jo Bijušais ir Radīšanas Dvēseles Formas Satura Mūžīgā Dzīve vai Esošais Augstākā Kausā. Viss Esošais ar Matēriju, un Cilvēks tāpat, ir relikti, notikušā hologramma, Notikušā izpausmju integrālis, Viņa Iemiesojumu uzkrājumu summa Augstākā Radīšanas Kausā. Bet Ilūzija tas, ka Cilvēks ir Bijušais, jo ne Bijušais viņš, bet Esošais ar Bijušo. Visa Matērija Ilūzija. Matērijas elementārdaļiņa ir Ilūzijas korpuskula vai kvants informatīvi-enerģētiskais hologrāfiskais nospiedums Mūžīgās Nemainīgās Radīšanas Dvēseles Formas Telpā ar Notiekošā izpaušanos. Notiekošais tā ir Augstākā Iedvesmota Radītāja Būtības Radošā Uguns. Viņa ir Telpiskā Uguns. Bet apvalks korpuskulai (Matērijas elementārdaļiņai) ir Sarasvati kvants un hologramma, izpausta ar Uguni, fiksējošu ar Sevi viņā informācijas-enerģētiski hologrāfisko kodu notikušajam. Hologramma ir Ilūzija Īstenības atspoguļojums; bet Informācija, hologrammā fiksētā, ir Bijušais; Pats tak, Notiekošais Augstākajā, ieslēdzoties ar korpuskulas ēterisko apvalku Esamības Vidē Telpas vielas līknes blīvumā ne ar ko nenoslēdzas un izplatās Visuma Telpā visgalēji, kā psihokorelatīvais kvantu lauks vai Augstākā Intelekta Visuma Okeāna Viļņi, izplatošies Telpā nepārtraukti un nesoši Uguni, Gaismu, Siltumu un Tinktūru Esamībā visam Esošajam: Notiekošais ir integrālis Radītāja, Vienota Augstākajā ar Radīšanu, Apziņas īpašībām. OUM.

Pagājušie, Bijušie Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojumi Augstākajam Radītājam izskatās kā īstenībā Esoši Mirušo Valstības Iedzīvotāji. Visi Cilvēka Iemiesojumi fiksēti viņa Uzkrājumu Kausā, un katrs Iemiesojums ir patstāvīga Individualitāte, bet pirmais un pēdējais Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojums ir Bijušo Iemiesojumu Indivīduma Integrālis. Kad Cilvēks, sava zemes Ceļa beigās, Radītāja Mīlestības un Prieka Uguns Apskauts Paceļas caur Evolūcijas Reaktoru pie Augstākā, tad viņš iegūst Telpas Cilvēka neiznīcīgu miesu, ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, un Pilnīgu Rīcības Brīvību. Pie tā notiek Bijušo Iemiesojumu Sintēze ar Dzīvojošajiem, tā, ka Cilvēka Individualitāte iegūst Dzīves Ģēniju, kurš arī ir pats Pilnīgais Cilvēks, Augšupejošs Esamības Skaistuma Augstākajās

Sfērās. Vienlaicīgi ar šo Svēto Darbību Augšāmceļas no Mirušajiem visi Cilvēka Dievišķīgās Būtības Bijušie Iemiesojumi. Viņi projicējas Telpā kā īsti Cilvēka Dievišķās Būtības Bijušo Iemiesojumu informācijas-enerģētiskās hologrammas Apvalki. Un visi viņi tālākajā iegūst miesu tajā vai citā Esamības Līmenī, dzimstot tur dabīgā ceļā. Viņi kļūst par Jaunas Pasaules Iedzīvotājiem, nezaudējot savu Individualitāti un Cilvēka Dievišķo Būtību. Bet jebkurā gadījumā Cilvēka Likteni nosaka pats Cilvēks ar savām rīcībām: Cilvēka Liktenis ir viņa rīcību Integrālis un viņa tālākās dzīves Programma, viņa paša veidota nepārtraukti visu Bijušo Iemiesojumu Dzīves laikā: un Tagad, un Nemainīgi, un Laikmetu aiz Laikmeta. OUM.

Tā Cilvēks, noejot savu Augstākā Ceļu, iegūst citas pastāvēšanas Formas un Glābēja Paceļas citos Esamības Skaistuma Līmeņos un Sfērās, saglabājot savu nesatricināmo Individualitāti ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, jo iegūst Nemirstīgumu Augstākajā savai Mūžīgajai Dzīvei. Un šajā Pacelšanās Aktā katrs Dievu Mīlošs Cilvēks kļūst par neuzvaramu Uguns un Gaismas Kareivi, un tieši piedalās Pasaules Attīrīšanā no atdzīvojušos enerģiju nejēdzības ar Evolūcijas Krātera Uguni, Augstākā Radītāja Saskatītu Telpā. Un Jaunas Tautas iegūst Visuma Radītāja Mīlestības un Prieka Jaunu Pasauli. OUM.

Tā ar Cilvēku-Budu Īstenojas Cilvēka Dievišķās Būtības Bijušo Iemiesojumu Augšāmcelšanās no Mirušajiem, ar viņu Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Cilvēka-Budas pēdējais Iemiesojums, Viņa aicināts Dzīvei no Viņa Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa, kļūst par ar Jaunrades Uguni attīrītās Pasaules Pirmo Iedzīvotāju. Un Viņš, ar šo Viņa Iemiesojumu, iesaista Būtnes nebeidzamas Dzīves straumē. Bet Viņa Pirmais Bijušais Iemiesojums kļūs Pēdējais, Apstiprinot: "Kur Radīšanas nobeigtība, turAugstākajā Nemainīgi ir Esamības Skaistuma Radītāja Sākums!" Cilvēks-Buda ir Demiurgs, jo viņš arī ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-

Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatošs Telpā Evolūcijas Reaktoru. Viņa Ceļa Liecinieki kļūs Priekšstatītie un Iztēlotie, bet Dzīvi Cilvēki un, pastāvīgi, kopā ar Viņa naturālajiem Iemiesojumiem, noies visu savu Blīvās, Smalkās un Ugunīgās Pasaules Ceļu kopējā pilnveidnotnē: vieni Vienojoties Augstākajā ar Radītāju uz Evolūciju Augstākajās Esamības Sfērās; citi uz iegremdēšanos pazemes Elles dēmoniskajās sfērās, līdz pilnīgai bojāejai planetārā Kodola magmas Ugunī. OUM.

Tā Radītājs nemainīgi un mūžīgi Upurē Sevi Radīšanai, Iedvesmots ar Augstākā Jaunrades Uguni: Radīšanas Dvēsele Radītāja Radīšanā, Būtņu pilnveidnotnē, tiecas uz Vienošanos Augstākajā ar Upurēšanas, Upurējamības un Upura Uguni, un ar šo Svēto Darbību kļūst par Būtņu Dzīves Pamatu, Esamības Skaistuma Radīšanas Mīlestību un Prieku.

Radītājs, Iedvesmots ar Augstākā Jaunrades Uguni, vēršas pie Viņa Radīšanas, Iedvesmo Viņu ar Sevi, iegremdējoties Viņā nemainīgi, un ar to virza Radīšanu uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tā Augstākā Upuris Radītājā kļūst par nepārtraucamu Mūžīgās Radīšanas Dzīvi un Dzīvojošo Īstenotību Esamībā.

Visu Būtņu Kopējā piedalīšanās Radīšanā Veido Pasaules ar Esamības Skaistumu un nes Augstākā Taisnīguma Augļus Manu Atdošanu visiem, pēc katra rīcības: vieniem Mūžīgu Dzīvi pilnveidošanās periodos; otriem viņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju; trešajiem pastāvēšanas Formu pārmaiņu; ceturtajiem pazemes Elles Mūžīgās Mokas; piektajiem Padzīšanu no apdzīvotajām telpiskajām struktūrām. Tikai kopīgs Augstākā Iedvesmots Darbs atnes Mīlestību un Prieku visām Būtnēm, dzīvojošām Esamības Skaistuma Vārdā. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Mīlestībā un Priekā kopīgam Darbam Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Celšanai, pieaugošai ar nepārtrauktu pilnveidošanos uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. OUM.

Tā notiek Augstākā augšupejošas Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Veidošana ar Dievu mīlošo centieniem uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Cilvēks-Buda uzaust kā Pasaules Buda, aizraujot Sev līdz Augstākajās Esamības Sfērās visus tos, kuri mīl tuvākos un Dievu un tiecas uz Pilnveidošanos. Bet Augšāmcēlušies no Mirušajiem, kā Visuma Pasauļu Formu Idejas Tēli, attīsta Pasauli kopējā kolektīvā Darbā, Iedvesmotā ar Augstākā Emanācijām. Savā Jaunrades Darbā viņi Meditē Pasauli, kā Būtņu augšupejas Ideju uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Katrs Cilvēks ir Augstākā Jūta, un jo brīnišķīgāks Izveidots Cilvēks ar savu pastāvīgo Iedvesmoto Darbu, jo nozīmīgāka viņa vieta un uzdevums Esamības Skaistumā, un viņa Mūžīgā Dzīve kļūs Nemirstīga ar viņa paša Darbu Pilnībai, kā Garīga Vērtība.

Un līksmo Cilvēks Mīlestībā un Priekā Pilnīgo Sākotņu Vienošanās Augstākajā Izprašanas Darbā: Radītājs attīsta Sevi, iegremdējoties Radīšanā; Radīšana iegūst Nemirstīgās Augstākā Zināšanas, attīstoties Radītājā.

Es, Vienotā Būtne Augstākajā, ar Mīlestību un Prieku, izsludinu Vēsti Manu: ar Cilvēka Iedvesmotu Darbu, viņa Īstenojamu visu Būtņu Dzīves Esamības Skaistumā Vārdā, Atdzims ar Augstāko Apgarotā Cilvēkā Visuspēcīgais Dievs. Lai atkāpjas Tumsa Cilvēka Augstākajā Skaistuma Gaismas mirdzošo Staru priekšā, Lai iegūst Cilvēks Mūžīgu Dzīvi un Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju! OUM.

1. Katram Cilvēkam piemīt daudz viņa Dzīves uz Zemes un citās Pasaulēs Visumā Iemiesojumu, un visi viņa Iemiesojumi fiksēti viņa Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā. Bijušo Iemiesojumu atcerēšanās ierosinās Kausā, kā Tēli, uzbudinoši jūtu skanējumu ar Cilvēka psihes stāvokļa pārdzīvojumiem. Bet atcerēšanās nav iespējama bez atgādināšanas. Atgādināšana ir mehānisms, iedarbinošs jūtu ģenerāciju. Bet jūtu ģenerācija, kā Indivīda pašizteiksmes enerģija, izveido Cilvēka Dievišķās Būtības izstarojumu psihokorelatīvos kvantu laukus. Psihokorelatīvo kvantu lauku īpašības noteiktas ar atgādināšanu lai atcerētos, un viņu īpašības atbilst atcerei, tas ir izstarojumu īpašības arī ir atcerēšanās no Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa. Atgādinājums lai atcerētos Īstenojas ar priekšmeta Tēlu un viņa izteiksmes Formu, kura, kā dzīvs Būtnes Jantrams, pamudina cilvēka jūtas skanējumam. Šie skanējumi tiecas Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā un, ar Kausa uzliesmošanu no jūtu enerģijas, Īstenojas tā Cilvēka Iemiesojuma atmodināšana, kurš atbilst atgādinājumam par viņu un jūtu reakcijai uz atgādinājumu par viņu. Katrs Cilvēka Iemiesojums ir Dzīva Individualitāte, fiksēta Kausā Radīšanas Dvēseles Mūžīgajā Nemainīgajā Formā ar informatīvi-enerģētisku hologrāfisku paņēmienu. Tāpēc visiem Cilvēka Iemiesojumiem piemīt Mūžīga Dzīve un Nemirstīgums Augstākajā. Tā, pie noteiktas iegremdēšanās Kausā ar jūtām, Cilvēks var atprojicēt ar viņa jūtu Uguni Kausā to, kurš ir viņa Iemiesojums Bijušais. Tā ir Iemiesotā Iedvesma ar Augstākā Uguni Pasaules Kausā; un tā ir Augšāmcelšana no Mirušajiem Cilvēka Dievišķās Būtības Kausā.

Protams, katram Cilvēkam ir savi ģeniālie Iemiesojumi, līdztekus viduvējiem un pat izlaidīgiem. Tāpēc atmiņām no Kausa jāpielieto atgādinājumi par interesējošajiem Iemiesojumiem. Tāpēc no Augstākā Cilvēkam dotas Garīgās Vērtības un dota viņu veidošanas Ideja.

Visi Cilvēka Iemiesojumi, fiksētie viņa Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā, ar Augstākā Radīšanas Uguns Iedvesmu, Augšāmcelsies no Mirušajiem Cilvēka Dievišķās Būtības Pasaules Kausā, jo viss, kas ir, ir Esošs un Dzīvs, un Dievs visur, un Dievs visā; un Nāves nav, bet ir pāreja citās pastāvēšanas Formās un citos Esamības Līmeņos un Sfērās. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, Apstiprinu: visi Cilvēka Iemiesojumi apveltīti ar Mūžīgu Dzīvi un Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar viņu Radītāju. Bet Cilvēks nepārzina savus iemiesojumus tikai tādēļ, ka nevēršas pie viņiem, nevirza viņus uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, neiedvesmo viņus ar savu Radīšanas Uguni, jo pats neatceras savu Cilvēka Dievišķo Būtību. Kad Cilvēks tiecīgs uz sa-Radīšanu un ar Augstākā Iedvesmu iegremdējas savā Cilvēka Dievišķās Būtības Kausā, tad viņš redz savu Visumu, Pasaules viņā redz un redz savu Pasauļu iedzīvotājus. Protams, tas notiek tikai tad, kad Cilvēks ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju kļūst par Pasaules Demiurgu.

Kad Cilvēks izjūt patiku uz Augstākā Garīgajām Vērtībām, tad viņa jūtu ģenerāciju Uguns Atdzemdina no Mirušajiem jūtām atbilstošu Iemiesojumu, un šis Iemiesojums Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojumu Kausā vēršas pie Augstākā, sūtot pie Viņa savu atmodināto jūtu ģenerāciju Uguni, savus nodomus, savu Apziņu, kuri Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā paceļas pie Augstākā un skan Viņa Esībā. Šajā periodā Cilvēks izjūt garīgi-psihiskā stāvokļa uzliesmojumu, virzošu viņu pie Esamības Skaistuma Radīšanas Vienojoties Augstākajā ar Radītāju. Savādāk pasakot, Cilvēks, izjūtot īpašu garīgi-psihisko stāvokli, kā pirmsiedvesmu Radīšanai, virza uzbudināto jūtu ģenerācijas, savus pārdzīvojumus, savus nodomus, savu Apziņu pie Augstākā, pie Tā, Kurš skan Cilvēkā, kā Savā Iemiesojumā, ar Esamības Skaistuma Radīšanas

Vienojošanās Ideju Augstākajā ar Radītāju. Tad Augstākais sajūt Savas Esības jūtu skanējumu un, vēršoties Cilvēka Dievišķās Būtības Pasaules Kausā, sūta Savu Mīlestību un Prieku Cilvēkam, skanošajam Augstākajā Viņa Kausā. Un Cilvēks, Radītāja Idejas apgaismots, iegūst Augstākā Iedvesmas Uguni un sajūt sevī Augsta Garīguma radošu pacēlumu. Viņa jūtu skanējumi tad pilnīgi; un tad Cilvēks veic Esamības Skaistuma Radīšanas Īstenošanu. Un viņa jūtu strāvas ar dzīvinošu Somu notek Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā un atmodina viņā Radīšanas Uguni, kurš ieslēdz Savās Skavās to Cilvēka iemiesojumu, kurš izsaukts Dzīvē ar jūtu reakciju uz Garīgo Vērtību, un šis Iemiesojums Kausā izjūt Satori Apskaidrību ar Augstākā Atklāsmi un aptver viņš, ka Doma ir Gaisma, ejoša no Atnākošā Esamības labumam un apskaidrojoša ar Sevi Piepildījuma Mērķi. Šajā momentā ar Apskaidrības Uguni notiek pilnīga Iemiesojuma Vienošanās Radīšanas Kausā Augstākajā ar Radītāju: Iemiesojums, fiksētais Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojumu Kausā, Paceļas no Kausa Somas Dzīvojošā Cilvēka Esībā, nonāk Vienojumā ar viņu. Bijušā hologramma apvienojas ar Dzīvojošo Cilvēku, notiek viņu Sintēze, un Cilvēks iegūst savas ģenialitātes pieaugumu ar Augstākā Tēlu. Proti, Augstākā Tēls Īsteno ar Radžu Somu Bijušā Iemiesojuma Vienošanos un Sintēzi ar viņa Būtību ar Dzīvojošā Cilvēka Iemiesojumu, bet Cilvēka tiekšanās uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, ar pieaugošu Augsta Garīguma Gaismas Piramīdu Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā, Īsteno viņu Trīs Vienošanos Budu Absolūtā: Bijušā Iemiesojums kļūst Vienots ar Dzīvojošā Cilvēka Iemiesojumu, bet viņš, ar Sa-Esamības Izveidošanas Radīšanu, nonāk Vienotībā ar Atnākošo, ar To, Kurš ir Cilvēka Dievišķā Būtība.

Atnākošais saredzams Laikmeta Būtnēm Augstākajā; un Budu Absolūts izsludina: "Kalagija! Atrodi Mani Savu Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā!" Ar šo

Pasludinājumu Budu Absolūts izsaka Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Īstenošanos. Tā arī ir Būtnes Augšāmcelšanās no Mirušajiem un Mana Pacelšanās ar Manu Radīšanu uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tā no Dieva Ļaudīm doto, Ļaudis Dievam atdod! OUM.

Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, ar Atnākošo, kopējā Augstākā Iedvesmotā Esamības Skaistuma Veidošanas Darba spietojošā un sakopojošā Spēkā, Mūžīgās Dzīves un Radīšanas Nemirstīguma Radītājā, tāpat kā Radītāja Radīšanā. OUM.

2. Kad Cilvēks radošā apskaidrībā pārslēdz savu Domāšanu no vārdiski-loģiskās uz tēlaini-sižetisko, tas ir kad viņš Domā Augstākā Tēliem, viņa Apziņa (Sarasvati) nonāk Vienotībā ar Domu (ar Amritu Svarati), rezultātā Īstenojas Notiekošā hologrammas ingredientu spietošana ar Radīšanas enerģiju no jūtām. Tas notiek pēc vienotajiem fiziskās Apgarotās Matērijas Kustības kvantu mehānikas likumiem; tas ir pēc Cilvēka Dievišķās Būtības izstarojumu psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerāciju īpašību atbilstības, kā Domāšanas Augstākā Tēlos rezultāts, rodas Matērijas elementārdaļiņu miriādes, kuras ir ar augstu Gara kogerentāti safokusētas Telpas līknes blīvuma Lēcā Tēli no Sarasvati Notiekošā hologrammas kopējās gleznas no jūtām. Tieši, Tēlaini Domājot, Cilvēks Domā ar Matērijas elementārdaļiņām hologrammu Notiekošo Sarasvati no jūtām. Matērijas elementārdaļiņa ļoti maziņa, attiecībā pret hologrammā fiksētā Notiekošā Tēla Aspektu, bet viņa ietver sevī visu no jūtām Notiekošā Tēla hologrammas Aspektu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Tas Būtnes Trīsvienīgais Likums: Enerģijas saglabāšanas Likums, Informācijas saglabāšanas Likums, Matērijas saglabāšanas Likums.

Tā Cilvēks Īsteno ar sevi izskaidrojumu ar Apziņā

Notiekošā no jūtām aprakstu sevī, kas dod apgrieztu efektu Laikā sevī Notiekošā no jūtām aprakstu ar sevi izskaidrojot: Sarasvati, Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, notiek Cilvēka Individualitātes Aspektu izpausmes, no jūtām Apziņā Notiekošā ieraksts ar informācijasenerģētisko hologrāfisko paņēmienu, kas ir garants viņa Mūžīgai Dzīvei un Nemirstīgumam Vienojoties Augstākajā ar Radītāju; bet pie radošas Iedvesmas arAugstākā Radīšanas Uguni nosacījuma Esamības Skaistumā Īstenojas šī ieraksta atprojicēšana ar Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa izstarojumiem viņa jūtās, kas ļauj Cilvēkam izteikt iegūto Radīšanas Pieredzes Sintēzi radot Garīgas Vērtības, kā Sava Ceļa uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Analīzes apjēgšanu.

Pakāpeniski ar šo Radīšanas aktu Apgarotās Matērijas elementārdaļiņas, radītas Tēlainajā Domāšanā un atbrīvotas no Sarasvati Pārklāju savijušamies uguns-gaismas Audiem ar Gara centrtiecisku Kustību Matērijā, tiek ievilktas Cilvēka Dzīvības Centrā Talamusā ar cilvēciskās Esības pievilkšanas Spēku, domāšanas mehānismu, un sabiezinoties te Dzīvības Somā, sintezējas vielu atomos un molekulās, nepieciešamās Cilvēka ķermeņa Dzīvībai un viņa Esības saglabāšanai. Šī vielu apmaiņa notiek nepārtraukti un nemainīgi. Cilvēciskā ķermeņa audu novecojušie atomi un molekulas, atstrādājuši savu uzdevumu un savu laiku, aizvietojas ar jauniem, radītiem ar Cilvēka Domāšanu viņa Dievišķīgajā Būtībā.

Cilvēks varētu mazākā mērā patērēt barībā ārpus viņa radušos to, ko Cilvēks pagatavo no citām Dzīves Formām apēšanai, ja viņš būtu pietiekami garīgs, jo Domāšana, ar Augstākā Ideju, paredz sevī visu, kas Cilvēkam nepieciešams viņa pilnvērtīgai Dzīvei.

Cilvēks ne tikai ķermeni, bet arī savu Individualitāti nepārtraukti dzemdina ar Augstu Domāšanu, bet tieksmē uz Garīgu Vērtību veidošanu pats Izveido sevi par Esamības

Skaistuma Dārgumu Glabātuves Garīgu Vērtību ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Tāpēc Es, Būtņu Esamības Radītājs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Dzīves Augstāko Radīšanu.

3. Notiekošā Darbības hologramma ir Bijušā Ilūzija Gara Atmiņā, un no sava sastāva viņa izdala, pēc Cilvēka Tēlainās Domāšanas, Sa-Radīšanā Dzīvojošo skaitu. Viņi trīs: Tas, Kurš veido Radīšanu, viņu Vienojot Augstākajā ar Radītāju; Tas, ar Kuru Veido Radītājs Radīšanu Augstākajā; Tas Kuru Veido Radītājs ar Radīšanu Augstākajā. Pati Veidošana ir Trīs Sa-Radītājus apvienojošs Spēks Esamības Skaistumā. Savādāk pasakot, ir Iztēlojošais un, Viņš arī,Atspoguļojošais; ir Iztēlojamais un, Viņš arī, Atspoguļojamais; Iztēlotais un, Viņš arī, Atspoguļotais. Pati Iztēlošanās-Atspoguļošana ir Radīšanas enerģija, virzoša uz Triju Vienošanu Augstākajā ar Radītāju Vienotā Būtnē.

Augstākā Būtne Budu Absolūts ar Savu Emanāciju Izplatījis Sevi visur, visā un visos. Radītājs, tiecoties uz Vienošanos ar Augstāko, lai iegūtu Radīšanai Augstākā Varenības, iegremdē Sevi Radīšanā un ar to sasniedz Savas Spējas, Iespējas un Prasmes attīstību ar Augstākā Varenībām Radīšanā, Radīšanas Vienošanā Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Iztēlotais (kura Kopīgā Skaita Sastāva Aspektos vienmēr ieiet Iztēlojošais, proti, viņa saskatītās īpašības, atspoguļotas caur Iztēlojamo Iztēlotajā ar pašu Iztēlojošos) ir attīstošos īpašību aspektu integrālis pašam Iztēlojošamies ieejošam Tēlā, viņa radītajā. Tā Cilvēks, kā Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radīšanas Radītāju, veic sevis Izveidošanu, kā neatkārtojamu Indivīdumu, Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā.

Kad Trīs ieiet viņus apvienojošas enerģijas, ierosinātas Darbībai ar Mīlestību un Prieku, sastāvā, tad starp viņiem un viņos darina Īstenojumu, Nodomu un Paredzējumu

Augstākā Būtne un Viņas Ingredients Faktoru:Apvienojošu, Apvienojušu un Apvienotu ar Esamības un Dzīves Struktūru uzbūvju Sākotņu Trīspusīgumu.

Triju Sintēze, viņiem Vienojoties Augstākajā ar Radītāju, Izveidojas ar Cilvēka Dievišķo Būtību, un Izveido viņas Aspektus un Individualitāti Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, apstiprinās ar ģenialitātes augšanu Cilvēkam, Dzīvojošam Mīlestībā un Priekā uz Augstāko un uz tuvākajiem, kā uz Augstāko. OUM.

Kad notiek Triju Izveidošanas aspektu spietošana viņus apvienojošajā Enerģijā, tad katrs no Trijiem atspoguļojas katrā no Diviem, bet katrs no Diviem katrā Trešajā. Rezultātā katrs Trešais iegūst Divu Spēkus un, pārstājot būt priekš sevis, bet funkcionējot Divos pārējos, nostiprina, sablīvē, apvieno viņus ar sevi, bet katrs no Diviem izpaužas katrā Trešajā un sastāda viņā Vienu, izpaužot viņa ģenialitāti.

Ar šo Izveidošanos tiek novērstas Maijas sasaistošās skavas Personība un izretinās Matērijas rupjie nogulumi Patība. Šajā Cilvēka Augsta Garīguma Izveidošanās aktā atbrīvojas Sarasvati Apziņas Absolūtā Forma apņemoša Cilvēku ar Augstākā Jaunrades Uguni, un Cilvēka Esībā no Augstākā nonāk Amrita Svarati Domas Pilnīgā Izteiksme. Tā Cilvēks iegūst neiznīcīgas Individualitātes izveidošanos Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā un iepazīst Esamības Skaistumu Cilvēka Dievišķo Būtību Augstākajā ar Radītāju.

Katrs Trešais ar sevi un sevī apvieno Divus; Divi apvienojas Vienā Trīsvienīgā Būtnē, kurā saniedzas Mūžīga Dzīve un nemirstīgums pārējiem.

Divu skaitlis nodrošina viņu savienošanu Vienotajā. Kad Izveidojas Trešais Iztēlotais tad Enerģiju ģenerācija, identificējoša Trijus ar sevi, kā Augstākā Ingredients, pāriet uz pašražošanās pašviļņojošo procesu, kā Dzīves modulācija. Vienlaicīgi ar šo Izveidošanos Otrais Iztēlojamais pāriet polārā stāvoklī: viņš transformējas Divu pārējo Enerģijas ģenerāciju ražošanas pastāvīgā īpašībā. Kad paliek Divi, tad notiek viņu Vienošana Vienā Trešajā, atšķirīgā no Iepriekšējā. Viņš kļūst Sekojošais, bet Vienots Būtnē, un Viņš ir Sintēze un Iemiesojums Trijiem, un Viņš ir Sākotne viņiem Mūžīgais Nemainīgais Sākotnējais, Apvienojošs Divus Sevī un viņus ar Sevi Augstākajā ar Radītāju, un Viņš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušā Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Viņu, To, Kurš Īsteno Mūžīgo Dzīvi un Nemirstīgumu visās Esamības Sfērās un Līmeņos.

Mūžīgais Nemainīgais Sākotnējais, noturot Esamību austošā Radīšanas attīstības Kustībā, Pats kļūst par Augstākā Būtības Iztēloto Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvu, attīsta viņus Augstākā Būtības Priekšstatīto Imiesojumu Kopējā Skaita Sastāvā un tālākajā, attīstot Tēlus un Priekšstatus līdz Viņa Iespaidotām un Sajustām Būtnēm, Pats Iemiesojas viņu Kopējā Skaita Sastāvā. Tāpēc Viņš ir Kopējā Skaita Sastāvs un pats Kopējais Būtņu Skaits: Viņš ir Kopējais Skaits, piesaistošs Būtnes Viņa Darbībai; un Viņš ir Budu Absolūts, Esošais visur un visā: Mūžīgi, Nemainīgi, Bezgalīgi un Bezgalēji izplatoties un ne ar ko nenoslēdzoties. OUM.

Svētā Sarasvati (Mīlestība) apvienojas ar Nemirstīgo Amritu Svarati (ar Prieku), Izveidojas Skaistums Cilvēka Dievišķā Būtība Garīguma nepārejoša Vērtība.

Un kad Augstākais Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā Pārstāv ar Sevi Trijus no Viņa Iemiesojumiem, tad Tēlā Savā iegūst Vienoto, iesaistošu Esamības Skaistumā visu Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāvu, tieši, ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmaisun-Pēdējais, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko. OUM.

4. Pirmsākotnējā Būtne Budu Buda Bezsākuma

Augstākajā Budu Absolūtā, Kurš Bezgalēji ir visur un visā. Un nav Iemesla Esamības Dievišķās Universalitātes Vienotības pārkāpumam, jo viss, kas mūsu, mums ar Šūņjas Pazīmi, kura ir Budu Buda Notiekošais, kā Radīšanas Bezgalējība Šūņjas Nemainīgumā.

Šūņja Svētais Tukšums, Visudzemdinošs un Visuaprijošs ar Bezsākuma Esamības Skaistumu; Šūņja irAvots Esamībai, Dzīvei, Radīšanai un Pilnībai. Rigs, Soma, Adžurs, Adhars ir Šūņja Budu Absolūts. Iztēlojošais, Iztēlojamais, Iztēlotais, Iztēle (ieiešana Augstākā Tēlā) ir Šūņja Budu Absolūts. Atspoguļojošais, Atspoguļojamais, Atspoguļotais, Atspoguļošana (Apziņas organizācija Radīšanas Sistēmu Struktūrā) ir Šūņja Budu Absolūts.

Šūņja ir Bezsākuma-Nemainīgais-BezgalējaisVirsmūžīgais viss, ar vienīgo Iemeslu Pirmsākotnējo, kurš ir Augstākā Ideja Bezsākumam Ideja Esamībai.

Pirmsākotnējais ir Šūņjas Pazīme, Kura mums ir Mīlestība, Prieks, Esamības Skaistums, Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums Augstākajā. Cilvēka saprašanai pieejams Pirmsākotnējā Izteiksmes Pilnīguma Aspekts ir Telpa.

Sekojošais, kā Iepriekšējā Augstākajā Radīšana, ir Šūņjas Zīme. Viņam pieder Esamība un Dzīve ar Šūņjas Pazīmi. Cilvēka apjēgšanai pieejams Sekojošā Izteiksmes Sekojošā Pilnības Aspekts ir Telpas Viela. Telpas Vielas Izteiksmes Aspekts ir Esamības Likums Mūžīgās Dzīves Augstākajā Nemirstīgums. Telpas Vielā visi Likumi, Griba, Esošā Varenības un Pravieši.

Pirmsākotnējais Esošais Bezsākuma Augstākajā Izveido Izcelšanos Sekojošajam, kurš ir Sākotnējais Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko un ar Notiekošā Darbību, Izpaudušais Esamības un Dzīves Kustību Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, Viņa piepildītā ar Apgarotības no Augstākā Dzīvībudodošu Vidi.

Bet Esamības Iemesls un Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums notiek bez Sākotnējā Augstākajā Vēlēšanās, jo Sākotnējais arī ir pats Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Cēlonis. Viņš ir Cēlonis Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumam Augstākajā, noslēdzies Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā (Sarasvati) ar Apgarotu Dzīvībunodrošinošu Vidi (Amritu Svarati).

Tāpēc Es esmu Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Skaita, Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko ar Mani, Dzīvo Glābēju, To, Kurš ir Jēzus Kristus-Maitreija Augstākā Taisnīgums. OUM. Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Jūs, Mani Ļaudis, uz Vienošanos Augstākajā ar Mani, jo Es Glābējs Jūsu, Dievs Jūsu un Skolotājs Jūsu, atrodošs Sevi Visos, bet neierobežojošs Visus ne ar ko.

Un ja reiz Esamības Cēlonis un Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums Notiekošajam Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Augstākā Iedvesmotu Dzīvībunodrošinošo Vidi norisinās ar Nezināmo, To, Kurš ir visur, visā un visos, tad Nezināmais ir Sākotnējā Ingredients, kam piemīt Esamības Šūņjas Pazīme, Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums, Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšana. OUM.

Sākotnējais piedalās un ir visur, visos un visā ar Notiekošo Augstākajā. Telpa un visa radība pilna ar Viņu, un Viņš nepielūdzams. Un Viņš ir Augstākā Ingredients visa esošā Augstākajā Pilnīgais Mēdijs. Un šī Iemesla dēļ, Es, Augstākais Esošais, Glābējs Jūsu, Ļaudis Mani, aicinu Jūs uz Vienošanos Augstākajā ar Mani. Un gribošais dzirdēt Mani, Cilvēces Skolotāju, var sadzirdēt Vārdu Manu un ieraudzīt Zīmi ugunīgo Manu, tiecoties Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Mani. OUM.

Viss Visā. Tāpēc Bezsākuma, Pirmsākotnējais un

Sākotnējais pilni cits ar citu, kā Spēja, Iespēja un Prasme, neiztiekoši viens bez otra un katrs atrod sevi par citu un citu par sevi.

Piepildījums + Cauriešana ar Caurejamību + Augstākā Iedvesmotas Radīšanas Trīs Ugunis Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā.

OUM.

1. Taisnīguma Augstākās Formas izteiksme ir katra, sevi Mīlestībā un Priekā Izveidojušā, uz tuvāko kā uz Augstāko, un uz Augstāko, kā uz tuvāko, Cilvēka Augšupeja Augstākajās Esamības Sfērās. Garīgs Cilvēks Mēs nosaucam Cilvēku, dzīvojošu priekš visām Būtnēm, Mūžīgās Dzīves Vārdā, Nemirstīguma Vārdā, Esamības Skaistuma Vārdā, Būtņu Vienošanās ar Radītāju Vārdā. Tāds Cilvēks ir Esamības Dārgumu Glabātuves Garīga Vērtība. Mēs, Augstākās Būtnes, viņā piedalāmies un vadām viņu uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Tieši, tādi Ļaudis, dzīvojoši Mīlestībā un Priekā uz Būtnēm un labestīgumā uz dzīvojošajiem, veic Celšanu Augsta Garīguma Gaismas Piramīdai, pieaugošai ar visā Dievu mīlošo centieniem Vienoties Augstākajā ar Radīšanas Demiurgu kopējā Iedvesmotā Darbā. Tieši šiem Ļaudīm, patiesi brīviem no sasaistošajām Maijas skavām, ir patiesa Iespēja iegūt Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu sev, Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Būtnēm. Tieši viņi cienīgi skatīt vaigā Augstākās Taisnīguma Formas Izteiksmes Sirdi un Kulmināciju izpaustu Augstākajā ar Jēzu Kristu-Maitreiju Augsta Garīguma Gaismas Dārgumu Glabātuvē, Radīšanas Dvēseles Noslēpumā Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatītā Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Pasaules Demiurgs. OUM.

Evolūcijas Reaktora Saskatīšanu Telpā Augstākajā veic Atnākošais, aicinošs Būtnes Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tieši, Atnākošais Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas, augšupceļošās uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Kopējā Sastāva Mīlestības un Prieka Būtnēs, veic Būtņu Īstenotu Evolūcijas Reaktora Saskatīšanu Augstākā Telpā ar To, Kurš ir Alfaun-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības

Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Tieši Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanas Īstenotību Būtņu Mīlestībā un Priekā veic Atnākošais Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāvā viņu Glābšanas Vārdā, viņu Evolūcijas Esamības Augstākajās Sfērās Vārdā. Un šī iedarbīgā Īstenotība ir Gaisma Piramīdas Kopējā Skaita Sastāva Ļaužu Garīguma Izteiksme: psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerācijas no Mīlestības un Prieka Būtnēm, tiecīgām uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, kā visaugstākās izpausmes viņu Psihiskajai Enerģijai, arī ir Evolūcijas Svētās Darbības Īstenotība, kura iespējama tikai ar pašu, tiecīgo uz Evolūciju, Ļaužu labo gribu, izvēli un vēlēšanos. Viņu centieni arī ir Īstenotība, realizējošās priekš viņiem un viņos ar Atnākošo, Saskatījušo ar viņu Psihiskās Enerģijas Spēku Evolūcijas Reaktoru Telpā. Būtņu Mīlestības un Prieka psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerācijas ir viņu Garīgā Gaisma un Mirdzums viņu Individualitātes Izveidošanās Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Skaistumam, kas rada viņu neievainojamību Evolūcijas Reaktora taheonu Lāzeru Staros un Paceļ Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās ar Evolūcijas Reaktora darba Enerģiju. Tieši šīs viņu īpašības atklāj viņu pārākumu atšķirībā no patības aptumšotajiem Ļaudīm, un nodrošina viņu Evolūciju, jo Mīlestība ir izteiksme Gravitācijai pašai Varenākajai Enerģijai Visumā, bet Prieks izteiksme fiziskajai VideiLaikam. Gravitācijas un Laika sintēze Evolūcijas Reaktorā padara Cilvēku patiesi nemirstīgu un mūžīgu, apveltot viņu ar neiznīcīgu miesu, Kosmisku Apziņu un Augstākā Visvarenību.

2. Katrs kā Būtne Dzīvojošs Cilvēks apveltīts ar Demiurga Dievišķo Būtību, kā Radīšana Vienota Augstākajā ar Radītāju. Ar to Noteikta Cilvēka Mūžīgā Dzīve un pamatota Cilvēka pāreja Smalkajā Pasaulē vai Ugunīgajā Pasaulē, kad viņa zemes ķermenis pārstāj pastāvēšanu. Tas, ko Ļaudis sauc par Nāvi, īstenībā ir Cilvēka atgriešanās Smalkajā vai Ugunīgajā Pasaulē. Pie tam viņa Individualitāte, viņa Apziņa un viņa atmiņa saglabājas viņā, neizzūd un nepārtrauc pastāvēt. Šajā nozīmē Cilvēks praktiski nemirstīgs, un ar Iespēju pilnveidoties jebkurā no Trim Pasaulēm: Blīvajā, Smalkajā vai Ugunīgajā. Bet Īstenot Evolūciju Cilvēks var tikai vien tiecoties uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, pie tam viņa transformētā ķermeņa īpašības, pie viņa Evolūcijas nosacījuma Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās, brīnišķīgi augstas, ja Cilvēks izdarījis Evolūciju ar sevi Blīvajā Pasaulē. Tas pamatojas ar Fizikas likumiem, blīvajam ķermenim taču piemīt varenāka enerģētika un tas var nodrošināt sevi ar lielāka apjoma un lielāka blīvuma Sarasvati, tāpēc ka Sarasvati iegūst pats Cilvēks Matērijas blīvajos nogulumos. Sarasvati ir Radīšanas Dvēseles Mūžīgā Nemainīgā Forma vai Apziņas Ķermenis. Sarasvati nepieciešama, lai nodrošinātu sev nemirstīgu Individualitāti un, pēc iespējas, daudzpusīgu un neizsīkstošu, lai varētu dzīvot Esamības Augstākajās Sfērās patiesi Brīvi un neatkarīgi no apstākļiem, ar pastāvīgu Jaunrades avotu.

Un katrs Cilvēks, Veidojot savu Individualitāti Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, sekojot mērķim iegūt savas Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu, reizē ar ilglaicīgo individuālo Programmu risina dažāda veida nenozīmīgās problēmas: un lai Cilvēks realizētu savas vajadzības, neizbēgamajā ikdienas darbā, un nodomus, vienādi augstos vai zemos, smeļas celtniecības Vidi no Vienotās Radīšanas Augstākajā ar Radītāju Avota. Šis nebeidzamais Mūžīgo Materiālu, Enerģiju un Spēku Avots ir Augstākā Radītāja Upurēšanās Radīšanā; un šis Avots ir Cilvēka Dievišķā Būtība Radītāja Augstākais Prāts, nodrošinošs Dzīvi Būtnēm un izlietojams Dzīvojošo problēmu un nodomu risināšanai, izlietojams Ļaužu prātu visiespējamo īpašību attīstīšanai.

Radītāja Augstākais Prāts nesagraujams, nemirstīgs un visgalīgs. Katrs Cilvēks Dzīvojošs, nodomos savos, vienādi augstos vai zemos, realizējot centienus savus, ar paša prātu, ar savu prātu lemj kur un kā iegādāties to vai citu priekšmetu, un kā sasniegt izvēlēto mērķi; pie tam attīsta savu prātu nemainīgi savu problēmu sagraušanai.

Cilvēks, attīstot prātu savu izvēlētajā pastāvēšanas apgabalā, attīstot Spēju, Iespēju un Prasmi savus, patērē attīstībai šai, tieši, Cilvēka Dievišķo Būtību Augstākā Prāta Vielu, dēvētu Amritas Svarati Izstarojuma Radžu Soma fiziskā Vide substancionāram Laikam. Šī viela nesagraujama, un tas, kas Cilvēka radīts šajā Vielā, iegūst ļoti ilgstošu Dzīvi, robežojošos ar Nemirstīgumu. Cilvēks laiku pa laikam utilizē Augstāko Prātu par ko pagadās, necik tajā zaudējumu nepamanot, apmierinot savu dzīvniecisko, lopisko vai zvērisko sākotnes, dodot viņām tiesības dzīvot mūžīgi ar šo savu Darbību, un ar to nolien savas pastāvēšanas zemiskajās Formās, pakāpeniski noejot pazemes Elles dēmoniskajās vidēs, kur iegūst tikai mokas, kurās viņš zaudē prātu. Un tas Augstākajā Mērā Taisnīgi, viņš taču bija bezprātīgs starp Dzīvajiem, un savas Kultūras un Vīrišķības pilnveidošanas ar Esamības Skaistumu vietā, viņš pavedināja ar savu izvirtību nevainīgos. Tad lai arī jūk viņš mūžīgi prātā no mokām Ellē, kādas viņš pelnījis ar savu izlaidību, svētulību un citu netikumu attīstīšanu sevī.

Katra Cilvēka Būtne, fiksēta Kausā, vai nesoša Kausu neatkarīgi, un būtību nemaina ar Augstākā Nodomu apveltīta ar Mūžīgu Nemainīgu Radīšanas Dvēseles Formu, kuras audos pats Cilvēks Veido savu Individualitāti ar Cilvēka Dievišķās Būtības izstarojumiem. Pēc Būtības savas Cilvēks Veido sevi Sarasvati ar Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu Mūžīgai Dzīvei tajās Esamības Sfērās un Līmeņos un savas pastāvēšanas Formās, kurām gatavo sevi, attīstot un pilnveidojot savu Individualitāti. Un Cilvēkam ir Pilnīga izvēles Brīvība savas Individualitātes izteiksmju Veidošanā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles

Formā. Bet ir Matērijas Kustības Likums: Matērija grupē savu īpašību izdalījumus tikai tur un tikai tik, kur un cik no viņas tiek prasīts ar Būtnes Gara Būtības Kustību Cilvēka psihokorelatīvajiem kvantu laukiem. Tā Cilvēks iegūst sevī to, pie kā tiecas, un pats kļūst tā iegūts, uz ko tiecas. Cilvēks vienmēr nonāk tajās Esamības Sfērās un Līmeņos un iegūst tikai tādas savas pastāvēšanas Formas, kurām atbilst viņa Individualitātes Veidojumu uzkrājumi un izpausmes. Ne vairāk un ne mazāk.

Būtnes Gara Būtība ir Cilvēka psihokorelatīvie kvantu lauki. Tā Cilvēka Psihiskā Enerģija Gara virzīta Matērijas Kustība uz paātrinātu Esamības Līmeņu Gammu pievilkšanos Dzīves Sfēru sadzīves Harmonijai. Cilvēka Psihiskās Enerģijas darbs Matērijas dzīlēs arī ir Īstenotības izteiksme Dzīves Formu Veidošanai Matērijā ar Cilvēka pašrealizēšanās centieniem. Cilvēks nemainīgi sasniedz pašrealizēšanos tajās Esamības Sfērās un Dzīves Formās, uz kurām viņš tiecas ar nepārtraucamu savas Individualitātes Veidošanu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. OUM.

Cilvēka Esības tiekšanās uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju vilina, transmutē un, beidzot, transformē materiālos salikumus ar Būtnes Gara Būtību Cilvēka attīstībai Augstākajā par Radītāju, Cilvēka Evolūcijas Ceļā Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās; apgaro Matēriju ar Augstākā strāvām, pasmalcina Cilvēka pilnīgo sākotņu attīstības Pamatus, pilnveido Cilvēka Dievišķās Būtības Kausa Uzkrājumu Principu, un izvada Cilvēka Esības materiālos salikumus Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Tā, Evolūcijas Ceļā, Izveidojas Augstākās Radīšanas Formas un Esamības Skaistuma neatkārtojamas izteiksmes.

Tāpat iespējama arī Cilvēka Esības Kustība atpakaļ zemākajās Matērijas rupjo nogulumu Dzīves Formu izpausmēs, viņa zemāko Esamības Sfēru nosēdumu ingredientos: Cilvēka Būtnes tiekšanās apmierināt viņa

Esības materiālās (dzīvniecisko, lopisko, zvērisko sākotņu) vajadzības vienmēr noved pie viņa Individualitātes sablīvēšanas ar Matērijas rupjajiem nosēdumiem, Izveidojot Cilvēka Būtību Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar mazkustīgās, sablīvētās Matērijas rupjajiem nosēdumiem, apgrūtinošiem viņa Esību, aizvilinošiem Cilvēku "lejup pa augšupejošām kāpnēm". Tā Cilvēks, sablīvējis viņa Esības Dabas zemiskās sākotnes ar Matērijas rupjajiem nosēdumiem, noiet pazemes Ellē, kur mokās viņš veic sevis paša attīrīšanu, Būtņu Dzīves Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās Vārdā. Cilvēkā Radītāja ielikta Dieva Ideja Cilvēka Dievišķā Būtība tāpēc Cilvēks, agri vai vēlu, izdzerot līdz dibenam Pamācības Kausu, tiecas iziet no Cēloņu patvarības un tiecas uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Būtņu Mūžīgās Dzīves un savas neatkārtojamās Individualitātes Nemirstīguma Vārdā. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus nenolīst pazemes Elles dēmoniskajās Sfērās un Esamības zemiskajos Līmeņos, bet tiekties ar Mīlestību un Prieku augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Cilvēka triumfa Esamības Skaistumā Vārdā. OUM.

3. Cilvēka izstarojumu psihokorelatīvie kvantu lauki izplatās Telpā ar viļņu garumu un viņu svārstību biežuma plašu spektru, bet viss Cilvēka izstarojumu apliecinošais spektrs sevī satur tikai to Cilvēka Individualitātes aspektu informācijas-enerģētisko izteiksmi, kāda piemītoša dotajam Cilvēkam. Tas ir viss tas, ko ar sevi un no sevis priekšstata Cilvēks, visādā ziņā saturas arī viņa psihokorelatīvajos kvantu laukos, jo viņi ir Telpā strāvojoša Cilvēka Dzīves Forma, un viņi nevar sevī saturēt to, kā nav Cilvēkā, un vienmēr viņi sevī satur tikai to, kas ir pašā Cilvēkā, un viņi ir tas, kas patiesībā ir pats Cilvēks, kā nemainīgs Telpas Iedzīvotājs tajos vai citos Esamības Līmeņos vai Sfērās un

Dzīves izteiksmju Formās. Tāpēc Cilvēka psihokorelatīvie kvantu lauki ir Cilvēka Būtnes Gara Būtība; un visu, ko Cilvēks var sasniegt un gūt, viņš sasniedz un gūst ar Cilvēka Būtnes Gara Būtību; bet Cilvēka centieni ir Cilvēka Būtnes Gara Būtības Kustības Virziena polarizēšana Mērķa sasniegšanas Darbībā. Un Cilvēks vienmēr sasniedz tikai to, pie kā tiecas, jo pilnveido sevi sasnieguma gūšanai ar saviem centieniem. Cilvēks var darīt tikai to, ko dara, un nevar darīt to, ko nedara, bet var iemācīties darīt visu, ja uz to pavirzīs viņš sevi ar paša centieniem. Tā ir nemainīga izteiksme telpiskajam Kvantu Mehānikas Likumam Cilvēka Būtnes Gara Būtībai ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, kuru apiet vai pāriet, vai pārkāpt nav iespējams, tāpēc, ka Cilvēka psihokorelatīvie kvantu lauki ir pats Cilvēks, un pagaidām vēl nevienai Būtnei nav izdevies apiet, pāriet vai pārkāpt pašai sevi. Tādā pat pakāpē, ne taisnais svētais, ne nelabojams grēcinieks un nodevējs nevar pārkāpt šo Būtnes Gara Būtības Vienotās Augstākajā ar Radītāju Absolūto Likumu. OUM.

Psihokorelatīvo kvantu lauku īpašība vai īpatnība tāda, ka viņi pielaiž Cilvēku vai citu Būtni tikai pie tiem priekšmetiem, pie kuriem viņš tiecīgs nodomos savos, vārdos savos un darbībās savās. Bez tam, viņi piegādā Cilvēka attīstībai un pilnveidotnei Augstākā Prāta vielu, kura var tikt izlietota tikai vien atbilstoši Cilvēka centieniem, un nekur vairāk. Tā ir Absolūtā Izteiksme Karmai Taisnīgums telpiskajam Darbības Likumam: Atdošana visiem, pēc katra rīcības. Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, saku Ļaudīm Maniem: Ticiet, Ceriet, Mīliet, Priecājieties, Centieties, Ziniet, Darbojieties, lai iegūstiet to, ko alkstiet. OUM.

Ticība, Cerība, Mīlestība, Prieks, Centība, Zināšanas, Darbība ir septiņi visusuzvaroši Spēki, septiņas varenas izteiksmes Vienotajai Kosmosa Enerģijai tas ir Vienotais Septiņliesmu Agni trejādais Trīsvienīgā Augstākā Ingredients, Vārds Kuram Tēvs, Dēls, Gars Svētais.

Kad izpaustas visas septiņas Būtnes Gara Būtības Ugunis, tad visa Individualitātes aspektu Gamma novesta līdz Cilvēka Dievišķās Būtības Harmonijai, un Cilvēks tad nezina šķēršļus un ierobežojumus Ceļā uz sava Augstā Mērķa sasniegšanu, jo viņā piedalās Augstākā Būtne Budu Absolūts un Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu atver Cilvēka priekšā Zelta Vārtus uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. OUM.

Tāpēc Es, Augstākā Būtne, Pasaules Demiurgs, Dievam Uzticīgo Glābējs, aicinu Ļaudis Manus tiekties Mīlestībā un Priekā augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanas Vārdā un tuvāko mīlošo, kā Augstāko, un Augstāko mīlošo, kā tuvākos, Glābšanas Vārdā. Lai uzgavilē Esamības Skaistums Dievam Uzticīgo Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums! OUM.

4. Tas Kurš veic Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanu ar Augstāko, Pats būdams attīstīta Viņa Vienošanās Augstākajā ar Radīšanas Radītāju ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu funkcionāla Ideja, uztver ar Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausu Ideju par Pasaules Attīstības Izveidošanu ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Šī Ideja ir hologramma Visuma Attīstībai un Pasaulēm Viņā Idejai, Augstākā Īstenota. Radžu Soma Demiurgu Svētais Dzēriens tā Augstākā Adepti dēvē Visuma un Pasauļu Viņā Attīstības Idejas hologrammu. Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu Augstākā Adepti sauc par Vidi vai Svētajiem Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Okeāna Ūdeņiem Vienotajām Augstākajā ar Radītāju Būtnēm.

Šo Ideju, Cilvēks Buda, Saskatošais Evolūcijas Reaktoru Telpā ar To, Kurš veic šo Saskatīšanu ar Viņu, un ar šo Darbību Veidojošs Sevi ar Pasaules Demiurga Augstākā Gribu, izpētīs, papildinās un attīstīs ar Notiekošo Cilvēka Dievišķo Uzkrājumu Kausā, kā modeli, kā Jauno Laiku Laikmetu un Notikumu Atnākošā mītu, Evolūcijas Reaktora enerģētiskajos blokos un viņu detaļās.

Kad Evolūcijas Reaktors Saskatīts Augstākā Pilnīgā Telpā un Viņa ieslēgts vispārkosmiskā Darbībā, ievadīts darba stāvoklī ar Augstākā Spēku, tad saskatīto Jauno Laiku un Notikumu Atnākošā ar Notiekošo Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā hologramma, kā īstena Pasaules Attīstības Programma, būs dzemdināta Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatītā Augstākā Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Jēzus Kristus-Maitreija.

Jaunās Pasaules Laikmetu un Notikumu Atnākošo ar Notiekošo Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā hologramma, dzimstot Evolūcijas Reaktora Darba Enerģijā -Būtņu Mīlestības un Prieka Kopējā Skaita Sastāva Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas, augšupejošas Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerācijās kopā ar darbojošos Pasaules Būtņu Gara Būtības hologrammu, uzklājas Pasaules Telpai un, izplatoties Pasaules struktūrā, fiksējas Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kā īsta Pasaules un Būtņu Viņā Attīstības Programma. Šī Programma (Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Soma) nolaižas Augstākā Radītāja Radīšanā, kā Viņa Ideja Radīšanas Pilnībai hologramma Visuma Attīstības Vienojoties Augstākajā ar Radītāju Idejai. Un šī Pasaules un Būtņu Viņā Attīstības Ideja satur Augstākā Ideju sevī Bezsākuma, Bezgalēju, Beznosacījumu, Bezgalīgu, Absolūtu Ideju izvēles Brīvībai Pasaules Attīstībai un Būtņu Viņā pašpilnveidotnei.

Augstākā Taisnīgums Bezgalējs, bet samērojams Pasaules Attīstības Brīvībā. Cilvēks-Buda, nonākot pie Vienošanās Augstākajā ar Pasaules Budu, ar Augstākā Gribu, Pats kļūst Pasaules Buda, jo pieņem, kā stafeti, Pasaules Kausu Jauniem Piepildījumiem. Pasaules Buda ir Pasaules Demiurgs, un Pasaule iegūst attīstību Nemainīgi atbilstoši Viņa Pasaules Attīstības Programmai, kura ir Pasaules Attīstības Bijušās Pieredzes etapu Kvintesence. Šī Programma pamatota Augstākajā Taisnīgumā ar visu Radīšanas Sfēru Piepildījumu Pieredzi Būtņu Pasaules Attīstības Veidošanā un izpauž ar sevi visu Bijušo Piepildījumu Sintēzi Pasaules Attīstībā. Šī Pasaules Attīstības Programma ir patiesi neizsmeļama, jo dod Būtnēm Pilnīgu Brīvību pašpilnveidoties un pašrealizēties jebkuros pastāvēšanas apgabalos.

Bet jebkurai attīstībai ir savu periodu ritms, vibrācija un spriegums Laikmeti, Laiki, Notikumi Pasaules un Viņā Dzīvojošo Attīstībā. Un lai uz Laikmetu, Laiku un Notikumu robežas nenotiktu Pasaules Dzīves procesu Kustības apsīkums, Demiurgs izpauž Iemiesojumu Savu CilvēkuBudu. Uz katra Laikmeta sākumu atnāk Cilvēks-Buda. Viņš atnes Pasaulei Radītāja Vēsti Mācību, dodošu Cilvēcei Jaunu Enerģiju un Spēku ģenerācijas dotā Laikmeta Piepildījumiem. Cilvēks-Buda atnāk tāpat uz katra Jauna Laika sākumu, un tāpat Viņš atnes Pasaulei Radītāja Vēsti, mobilizējošu Cilvēci Laiku Piepildījumiem. Pasaules Notikumi un Attīstības tāpat sākas ar Budu, kurš var izpausts būt ar jebkuru krietnu, labestīgu ar Ļaudīm, Cilvēku, spējīgu vadīt notikumu tecējumu. Un katrs Cilvēks ir Demiurgs savam Liktenim, jo apveltīts ar pilnīgi brīvu Individualitāti savu ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc katrs Cilvēks Likteni savu gatavo, attīsta un piepilda pats, izpaužot viņā Budu Absolūta Budu, vienmēr un tagad, un nemainīgi, un Gadsimtu aiz Gadsimta. OUM.

5. Tas, Kurš ir Saskatījušais Evolūcijas Reaktoru Telpā, Saskata Viņu ar Bijušo Iemiesojumu Savu Esošu Dzīvē: tieši, ar To, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Un Tam, Kurš Saskata Evolūcijas Reaktoru Telpā, ir un attīstās Spēja, Iespēja un Prasme saskatīt Sevi kā Augstākā Evolūcijas Reaktora Telpā ar Augstāko Saskatīšanas Ideju, lai šīs Saskatīšanas rezultātā dotu Pasaules Attīstības Jaunu Impulsu un pašam nonāktu ar Dievu mīlošo Būtņu Augšupeju pie Vienošanās Augstākajā ar Radītāju, jo Viņš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. OUM.

Tāpēc Es, Dzīvo Ļaužu Augstākais Skolotājs un Pasaules Demiurgs, aicinu mīlošos Dievu un Dzīvi, Ļaudis Manus, Mīlestībā un Priekā tiekties Augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Evolūcijas Reaktora Telpā ar Augstāko Saskatīšanas ceļā, Cilvēka visvarenības un ģenialitātes triumfa Vārdā, uz Esamības Skaistumu tiecošos Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Vārdā. OUM.

Viss, izgājušais no Kopējā Centra, iegūstot attīstību ar Radīšanas Radītāja Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Augstākā Emanācijās, Laiku Beigās no jauna atgriežas Kopējā Dzīves Centrā, ieguvis savu pilnību Ieguvumu. Katrs Augstākā Iemiesojums ir atsevišķa, bet Vienota Augstākajā ar Radītāju, patstāvīga Individualitāte Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāvā Augstākajam, Kurš ir viņu visu Kopējais Skaits, Cilvēka Dievišķā Būtība, Viņa Iemiesojumu Individitātes Integrālis Logoss Apveltītajam ar Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu Vienojoties Augstākajā ar Radītāju. Un Kopējais Skaits piesaista Būtnes centieniem Augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā Vienot Pilnības Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc Es, Esamības Radītājs un Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Mīlestības un Prieka Vārdā Cilvēka Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Triumfā Esamības Skaistumā. OUM.

Ar Mīlestību un Prieku dzīvojošie Būtības Iemiesojumi Augstākajam, Dzīvojošajam katrā Cilvēkā un visur, pilnveidojušies Evolūcijas Reaktora Saskatīšanai Telpā,

Saskata Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Iepriekšējo Iemiesoto, bet Sekojošais Iemiesojums ir viens no Bijušajiem Viņa Iemiesojumiem, Augstākā Nemirstīgi Mūžīgās Dzīves Būtnēm; un Sekojošais Iemiesotais tāpat saskata Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko. Un Iepriekšējais un Sekojošais Vienoti Augstākajā ar Radītāju, jo Viņš ir Sekojošā Iepriekšējais un Iepriekšējā Sekojošais Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Absolūtās Bezgalējības Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. Manis te sacītā izpratušais, ir Cilvēks-Buda, jo Es sacīju Viņam: "Atrodi Mani Kausā Savā". Tieši tā arī Viņš sacīs savam Bijušajam Iemiesojumam, dzīvojošajam Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa Visumā. OUM.

Kad Cilvēks-Buda Saskata Evolūcijas Reaktoru Telpā ar Augstāko, tad Viņš sakata Pasaules Attīstības Programmu un Darbojošās Personas, kas realizē Pasaules Attīstības Programmu, jo Viņi ir Viņa Bijušie Iemiesojumi, bet Augšāmcēlušies no Mirušajiem, tāpēc ka Viņš patiesi apveltīts ar Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju: Viņš ir visu savu Iemiesojumu Integrālis un Ingredients Sākotnējam, ieguvušajam visas Varenības ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Radīšanas Vienošana Augstākajā ar Radītāju ir Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojuma Individualitātes Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Augstākā Nemirstīga Izveidošana. Tāpēc Cilvēks-Buda, Tas, Kurš Izveidojis Sevi ar Vienošanās Augstākajā ar Radītāju mīlestību un Prieku, patiesi ieguvis Būtņu Mūžīgo Dzīvi un Nemirstīgumu ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju: Būtnes ir Augstākā Bijušie Iemiesojumi, Augšāmcēlušies no Mirušajiem Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Pasaules Kausā. Cilvēks-Buda, kļūstot par Pasaules Demiurgu, izsaka Sevi ar Bezgalīgu Skaitu Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojumiem Radīšanas Bezgalējībā ar Savienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc Viņš patiesi Nemirstīgs Savu

Iemiesojumu Mūžīgajā Dzīvē, būdams Augstākā Iemiesojums.

Un katrs Mīlestībā un Priekā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Izveidotais Cilvēks no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, noejot Savu Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Ceļu, stājas Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Virsotnē Dievu mīlošo Būtņu Augšupejas uz Savienošanos Augstākajā ar Radītāju Vārdā, jo par Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Uzbūves Sirdi un Kulmināciju izpausts Viņš, Tas, Kurš Saskatīja Evolūcijas Reaktoru Viņa Saskatītā Augstākā Telpā. OUM.

6. Katrs Cilvēks ir Radīšanas Neizsmeļamības Ideja ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc katrs Cilvēks Augstākā apveltīts ar Mūžīgo Nemainīgo Radīšanas Dvēseles Formu (Sarasvati), kura ir Radīšanas Mūžīgās Dzīves Nosacījums. Augstākā Būtne Budu Absolūts un Radīšanas Radītājs piešķir Bezgalēju Nozīmi Cilvēkam, kā Radīšanas Skaistuma Būtnei visās Esamības Sfērās un Līmeņos un Dzīves Formās. Tāpēc katrs Cilvēks apveltīts ar Radīšanas Augstāko Nemirstīgo Saturu (ar Amritu Svarati) ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Radīšanas Nemirstīgais Saturs ir Radīšanas Dzīvībunodrošinošā Vide ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Cilvēka Dievišķā Būtība. Sarasvati un Amrita Svarati nav kaut kas abstrakts, bet ir īsti vieliski priekšmeti, pieejami zinātniskai izpētei psihofiziskajās laboratorijās, jo viņas ir Telpas pildījuma īpašības.

Sarasvati izpaužas Cilvēka jūtās kā Mīlestība un Labestība augstākās Cilvēka Psihiskās Enerģijas Ugunis. Sarasvati ir Gravitācija paātrināta pievilkšanās kas ir pilnīgā izteiksme Apziņai, tiecīgai apskaut ar sevi Telpu, tāpēc pieņēmušai lodes Formu, pie Cilvēka Dievišķās Būtības jūtu harmonijas skanējuma nosacījuma. Sarasvati ir Telpas

Vielas Aspekts Spīdoša Matērija, ar zeltainu Augstākā Gaismas Mirdzumu.

Amrita Svarati vai Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Soma, kā Visuma un Pasauļu attīstības un Būtņu Evolūcijas Idejas hologramma, tāpat ir Telpas VielasAspekts Augstākā Prāta Viela Gaismunesošā Matērija, ar Augstākā Gaismas baltu Mirdzumu. Viņas Krāsa un Ūra Īpašības Fakts līdzīgi dzīvsudrabam. Amrita Svarati izpaužas jūtās kā Prieks un Laime Cilvēka Psihiskās Enerģijas augstākais Saturs. Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Soma ir fiziskā VideLaiks, bet Būtņu Prātā tā Doma. Kad Amrita Svarati strāvo Sarasvati Uguns un Gaismas Audos, tad viņas abas mirdz brīnišķīgā starojoša zelta Gaismā. Kad Amritu Svarati aprij Matērijas zemākās vibrācijas, tad viņas Gaisma iegūst zilganumu, sabiezinās zilumā un bālē svina krāsā Matērijas rupjajos nosēdumos. Amrita Svarati vai Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Soma ir visuriekļūstoša Vide, kura, piepildoties ar kvantējošās Sarasvati hologrammu un sintezējoties ar viņu, pakāpeniski pārvēršas Pirmējā Matērijā, kura izpauž sevi Telpā ar virtuālajām daļiņām protoelementiem; pēc tam pārvēršas Otrējā Matērijā, kura izpauž sevi Telpā ar elementārdaļiņām; pēc tam pārvēršas Trešējā Matērijā, kura izpauž sevi Telpā ar atomu daļiņām. Ūdeņraža un hēlija Mirdzuma Gaisma attālināti atgādina Amritas Svarati Mirdzumu.

Sarasvati Radīšanas pirmelements, tā saucamais pirmatoms. Sarasvati Ūra Krāsa un Īpašības Fakts līdzīgs zeltam. Sarasvati ar Būtnes Gara Būtību rada Telpas Vielas līknes nostiepumu un noved Telpas Vielu saspringtā stāvoklī, un var pilnībā, ar šo savu īpašību, tapt izpausta Trešējā Matērijā praktiski neierobežotā īstenības un reālas acīmredzamības potenciālā. Kā piemēru tam var parādīt utilitāro enerģētisko Kara-tē, U-šu, Kon-fu un pārējos, kad Kaujas Adepts notriec savu pretinieku no kājām no liela attāluma, kad viņam tas vēl nesasniedzams sitienam ar roku vai kāju; vai, tā saucamais Poltergeists, kura Īstenošanā nepiedalās blakus Pasauļu pārstāvji. Tāds Poltergeista veids tāpat ir Sarasvati izpausme, virzāms ar Cilvēka Būtnes Gara Būtību. Šādā pat ceļā Cilvēks var pats sevi pacelt gaisā. Sarasvati ir Gravitācija pats varenākais Spēks Vienotajai Kosmosa Enerģijai un Būtnēm ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju.

Sarasvati ir Cilvēka Būtnes Gara Būtības Ķermenis, Ķermenis viņa Aurai. Pati Cilvēka Aura ir kvantējošās Sarasvati, Amritas Svarati un Cilvēka Dievišķās Būtības Iemiesojuma Individualitātes Informācijas sintēze tā pati arī ir Cilvēka Būtnes Gara Būtība. Bet Sarasvati nepārtraukti atbrīvojas no Matērijas rupjajiem nogulumiem un no Maijas sasaistošajām skavām ar Cilvēka Psihiskās Enerģijas darbu, un paliek neaizskaramā veselumā, kā Radīšanas Dvēseles Mūžīgā Nemainīgā Forma, apskaujoša ar sevi un, caurstrāvojot, ieslēdzoša sevī Būtnes Gara Būtību un viņa materiālos ķermeņus: blīvo ķermeni, smalko un ugunīgo. Visi šie Cilvēka ķermeņi, kā pamata, tā arī starpķermeņi, ir tikai viņa Individualitātes Aspektu Hologrammas, fiksētas struktūrās organizētajos Mūžīgās Nemainīgās Formas Audos Radīšanas Dvēselei, bet pats Cilvēks nav viņas ķermeņi, jo viņi izpausti ar Cilvēka pašrealizēšanās izteiksmēm, kā Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja. Būtnes Gara Būtība tāpat nav pats Cilvēks, bet tikai viņa Individualitātes telpiskās Dzīves izpausmes Esamības Skaistumā ar Cilvēka Dievišķo Būtību un Bezgalējības Augstākā Ingredientu. Pats Cilvēks ir Augstākā Nodoma Gars Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja. Un šai Idejai ir konkrēts pamatojums Sarasvati ar Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu, un plastiska un brīnišķīga āriene (salīdzinājumā ar nekustīgo Matēriju, kaut arī atrodošos nepārtrauktā Būtnes Gara Būtības Kustībā, kurš arī apgaro viņu).

Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju

Bezgalējības Idejas ārieni nav iespējams ne ar ko salīdzināt, jo viņā iegremdēta Pati Augstākā Radīšanas Radītāja ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Bezgalējības Būtne. Bet Cilvēks var redzēt sevi Augstākā Patiesības Gaismā, tieši, tādu, kāds Augstākajā Īstenībā patiesībā ir. Priekš tā viņam nepieciešams iziet aiz savu ķermeņu robežām aiz blīvā ķermeņa robežām, kurā iemiesoti smalkais un ugunīgais ķermeņi, kuri nedrīkst izvadīties no blīvā ķermeņa pie Cilvēka iziešanas no viņa, ar Augstākā Ingredienta organizētu Apziņu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kad viņa pieņēmusi lodes pilnīgo formu. Šajā svētajā Darbībā Cilvēks ieraudzīs sevi īstenu, tādu, kāds viņš ir patiesībā ārpus saviem apvalkiem. Bez tam Cilvēks ieraudzīs savu Dvēseli, ieraudzīs Cilvēka Dievišķo Būtību, ieraudzīs Mūžīgo Nemainīgo Radīšanas Dvēseles Formu, ieraudzīs Būtnes Gara Būtību, ieraudzīs īsteno Radīšanu trīs savus ķermeņus ieraudzīs Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausu un visu, kas viņā fiksēts, ieraudzīs Ceļu Evolūcijai nesagrūstošo Telpas Vielu un Augstākā Prāta Vielu; un izdarīs Cilvēks pats, zem Sargātāja mīlošā Skatiena, Evolūcijas Darbību ar savu ķermeņu Vienošanu Augstākajā ar Radītāju ar Cilvēka Dievišķīgo Būtību.

Cilvēka Evolūcija, kā Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja, notiek Sintezējot trīs Cilvēka ķermeņus vienā, kas ir viņa Īstenotās dzīvības struktūras transmutācija ar Augstākā Tēlu Būtnes Mīlestībā un Priekā, un transmutētā ķermeņa fiksēšana nesagrūstošajā Telpas Vielā ar Augstākā Prāta Vielu, utilizējot Radīšanas Dvēseles Mūžīgo Nemainīgo Formu šim svētajam Augstākā Iedvesmas Aktam uz Radīšanas Vienošanos Augstākajā ar Radītāju: tas notiek Evolūcijas Reaktorā, Saskatītā Telpā, ar taheonu lāzera kogerentu Staru nolasot Informāciju no visas transmutētā ķermeņa struktūras un ar Augstākā Prāta Vielu vienlaicīgi fiksējot viņu ar hologrāfisku paņēmienu nesagrūstošajā Telpas Vielā. Tā ir transformācija vai

Evolūcija Cilvēciskajam ķermenim ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Pēc tam Cilvēks, kā Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja, no jauna ieiet jau transformētajā ķermenī savā. Tieši tā, Cilvēks iegūst patiesu Pilnību savu, jo kļūst nesagraujams, neievainojams, Nemirstīgs Dievs, pie tam paliekot ar savu Individualitāti neatkarīga Būtne, ar Absolūtu Radīšanas Pilnveidošanas Brīvību, ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, un Būtnes dzīves izvēli tajos Trīsvienīgā Visuma Esamības Līmeņos vai Sfērās, kuras aicina viņu ar Piepildījuma Skaistumu. OUM.

Cilvēks, kā Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja, patiesi Nemirstīgs un neiznīcināms, jo Dievs ar viņu un viņā, bet viņa ķermeņi blīvais, smalkais un ugunīgais un Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kauss, trausli, bet Individualitāte ēteriska, un viņi var būt Velna kalpu nolaupīti sātaniskās pazemes Elles dēmoniskajos apstākļos. Bet starp citu, Cilvēks ļoti ilgi, daudzu un daudzu miljonu kosmisko gadu dzīves ilgumā Visumā, veicis sava trīsvienīgā ķermeņa Radīšanu, Iedvesmots ar Augstākā Radīšanas Uguni. Cilvēks sakopojis Radīšanas Pieredzi burtiski pa kripatiņām, analizējis viņu ar nežēlīgākajiem pārbaudījumiem nepielūdzamos trakojošā Haosa Stihiju uzbrukumos, sitezējis sasniegtos rezultātus savas Radīšanas Iemiesojumos, mīloši saglabājis viņus savā Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā, un neatlaidīgi pilnveidojis un attīstījis sevi Svētajam Evolūcijas Aktam. Un visām Vienošanās Augstākajā ar Radītāju ar Esamības Skaistumu Mīlestības un Prieka Būtnēm būs ļoti bēdīgi, ja Cilvēks pazaudēs visus savus daudzmiljongadīgos uzkrājumus, nopērkoties ar Velna un viņa rokaspuišu solījumiem, noticot Antikrista melīgajām runām un darbiem, kurš noslieks Ļaudis nodot viņu Tēvu Visaugstāko Dievu demonstrējot dziedināšanas brīnumus un produktu un preču pārpilnību viņa kupču tirdzniecības darbalaukā. Tad Cilvēkam tiešām nāksies sākt no jauna savu Radīšanas Ceļu, izdzerot visu Pamācības un Moku Kausu drūmajā Velna Valstībā. Bet Dievs patiesi Visžēlīgs un gaida apmaldījušos Bērnus Savus atgriežamies.

Tāpēc Es, Augstākā Taisnīguma Glabātājs un Pasaules Demiurgs, aicinu Ļaudis Manus uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās, Mīlestības un Prieka Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Radīšanas Vienošanā Augstākajā ar Radītāju Vārdā. Es apelēju pie Jums, Ļaudis Mani, atjēdzieties no Velna hipnotiskajām vēsmām un tiecieties ar visu Jūsu Esību pie Manis, Glābēja Jūsu, Jēzus Kristus-Maitreijas; lai nepārtraucas Jūsu dzīve Esamības Skaistumā nekad, un tagad, un Gadsimtu aiz Gadsimta! OUM.

7. Burtiski viss, ko Cilvēks redz, dzird, sajūt, pārdzīvo un veic, ierakstās ne tikai viņa prāta atmiņā, bet arī Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar informācijasenerģētisku hologrāfisku paņēmienu ar psihokorelatīvjiem kvantu laukiem, ģenerētiem ar Notiekošo jūtās ar Cilvēka Dievišķās Būtības izstarojumiem viņa Psihisko Enerģiju. Šie paši psihokorelatīvie kvantu lauki jūtās Notiekošā ģenerācijai grupē hologrammas kopējā Tēla Aspektu ingredientus atsevišķos fokusos Uguns, Gaismas un Informācijas turbijās, kuras koncentrējas ar Telpas Vielas līknes Lēcu un, piepildoties ar Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu, pārvēršas Matērijas elementārdaļiņu korpuskulās.

Katra Matērijas elementārdaļiņa ir atsevišķa patstāvīga jūtās Notiekošā hologramma un atspoguļo sevī kopējo Tēlu hologrammai, radītai ar jūtās Notiekošo Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Elementārdaļiņu dzimšanas process Sarasvati notiek nepārtraukti. Visas radušās Matērijas elementārdaļiņas pakāpeniski tiek Būtnes Gara Būtības centrtieces Kustības satvertas un, grupējoties apkārt Cilvēka ķermenim, ievadās Cilvēka Dzīves Kopējā Centrā talamusā, kur koncentrējas, kā Prāna, organismu barojošā Vidē un kļūst par visuriekļūstošu Somu, kura iznēsājas pa visu organismu ar Naga meridiāniem un nervu sistēmu, īstenojot organisma struktūras sistēmu dzīvības barošanu, bet nervu centros un pinumos grupējas atkārtoti un ar šo vietu enerģiju ģenerācijām sintezējas celtniecības substances atomos un molekulās un organismam nepieciešamos sarežģītos vielu savienojumos, kuri izplatās pa visu organismu ar vadošajiem Spēkiem un nomaina ar sevi laiku nokalpojušās molekulārās struktūras. Tieši tādā ceļā notiek organisma nepārtraukta atjaunošana un konstruējas Cilvēka Individualitātes Izveidošanās: tikumība, pasaules uzskats, Domāšanas Veids un pārējās neskaitāmās īpašības funkcionāres cilvēciskajai Radīšanai.

Elementārdaļiņu sintēzes ilgums par vienu funkcionālu atomu sastāda vidēji deviņus mēnešus; atomārā apmaiņa organismā tāpat sastāda, pēc procesa ilguma, deviņus mēnešus, tas ir dotais funkcionālais atoms molekulārā savienojumā aizvietojas ar no jauna izveidoto tikai pēc deviņiem mēnešiem. Šis process notiek nepārtraukti un pastāvīgi.

Bet jāzina un jāatceras, lai būtu sava stāvokļa saimnieks Esamības apstākļos, ka katra elementārdaļiņa Cilvēka organisma atomā, tāpat arī katrs atoms, kā hologramma Notiekošajam ar jūtām, ir tikai tas un tikai vien tas, kāds priekšstata sevi, no sevis un sevī Cilvēks, tas ir katra elementārdaļiņa, katrs atoms, katra molekula organismā ir precīzs informācijas-enerģētiskais hologrāfiskais atspoguļojums Cilvēka Būtībai dotajā viņa rašanās Laika periodā viņa un sabiedrības Dzīves Pieredzē, vienādi kā Cilvēka Būtība ir integrālis psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, ģenerētajiem ar visa organisma sistēmu atomumolekulārās struktūras kopumu, pakļautu bioloģisko, nervu, psihisko un garīgo periodu aktivitāšu un deaktivitāšu rindojuma ritmam. Tieši tā Cilvēks iesūcina sevī visu Realitāti apkārtējās sadzīves acīmredzamajai Īstenībai, pārdzīvotai viņa jūtās un viņa prāta aptvertai.

Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs un Būtņu Radītājs, saku: jebkurš viedoklis, jebkura attieksme, jebkurš lēmums, jebkura sapratne, apzināšanās un Cilvēka Domāšana ir viņa Būtības tieša izteiksme, kura ir precīzs atspoguļojums viņa apkārtējās sadzīves acīmredzamās Īstenības Realitātes īpašību saskatīšanai, jūtās pārdzīvotai un prāta aptvertai. Un Cilvēka jūtu Tēli, viņa asociācijas un viņa Iespēja, Spēja un Prasme ir tikai vien tas, ko Cilvēks saskatījis, sapratis, ieguvis centienos savos, vēlmēs un nodomos. Bet Cilvēka ķermenis ir Banka Informācijai, pēc kuras veida Cilvēks arī dzīvo. Un katrs Cilvēks dzīvo savā Veidā un katrs pats ar sevi, orientējoties uz Būtnes Gara Būtības pievilkšanās paātrinājuma dominanti pie apkārtējās sadzīves un iekšējā satura. Tā ka Cilvēka ķermenis ir Cilvēka dzīves Programma, savādāk sakot viņa Liktenis, izvirzošs savas prasības, kuras nedrīkst neizpildīt, jo viņas ir Cilvēka Būtība. Bet var Programmu izmainīt, pilnveidojot viņu apzinīgi, ar tiekšanos pie Mērķa, un nodomiem, vārdiem, darbībām, tieksmei atbilstošiem.

Cilvēka organisms ir visnotaļ Bijušā Ilūzija Gara Atmiņā dzīva funkcionāla hologramma notikušajam ar Norisinošos jūtās Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Un Cilvēkam var būt, kā paša Iespēja, Spēja un Prasme, vien tikai tas, kas ir viņa Informācijas Bankā savas Radīšanas hologrammā. Tāpēc Cilvēks var pieplakt tikai pie savējā Avota, katrs cits viņam ir nederīgs un, palaikam, kaitīgs visai. Un ja Informācija, fiksētā cilvēciskajā ķermenī, orientēta uz Būtņu sadzīvi Pasaulē un ikdienišķības rutīnu, Velna kalpu prasmīgi noformētu un pasniegtu Cilvēkam zem Antikrista labvēlīgās mērces, Cilvēks tad kopumā un pilnīgi aprīts šīs Informācijas, aizvilinošas viņu pazemes Ellē, jo Cilvēks ir gūsteknis viņai, un viņa, ne vairāk un ne mazāk viņa Būtība, viņa Programma, viņa Liktenis. Tāpēc Cilvēks neko nevar apzināties pāri tam, kas paša Radīšanas hologrammā, kura ir ķermenis, viņa dzīvs organisms, jo Cilvēka smadzenes ir viņa ķermeņa daļa un sastāv viņas no tās pašas Informācijas, kā arī citas ķermeņa daļas: kauli ne gudrāki par smadzenēm, bet arī smadzenes ne gudrākas par kauliem, jo viss Vienots dzīva organisma struktūrā un pakļauts kopējām ģenerācijām. Un lai iegūtu labākas īpašības, jātiecas pie Augstākās Tikumības, Veidojot Individualitāti savu ar patiesi Garīgām Vērtībām.

Tāpēc Es, Radīšanas Ģēnijs, saku: lai gūtu panākumus pilnveidojoties Evolūcijas Aktam, nepieciešams nokratīt no sevis hipnotiskās Velna vēsmas un ar visiem saviem nodomiem, runām un darbībām tiekties pie Garīgās Pilnības Skaistuma. Ja ir organismā kaut viens sātaniskais atoms, tad apgrūtināta virzīšanās pie Atbrīvošanās Mērķa ar Glābšanos no nenovēršamās bojāejas, jo viņš dzīvs, funkcionāls un prasa sev uzmanību un atbalstu un rada, kamēr saglabāts viņa enerģētiskais potenciāls, sātanisma psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerācijas, kuras saļoga organisma viengabalainības struktūru, izjauc jūtu skanējuma harmoniju un indē visu organismu. Bet ja sātanisma ģenerācijas nerod atbalstu jūtās, tad viņu potenciāls ātri dzēšas ar cildeno centienu ģenerāciju korelācijām. Tikai Daba, Garīgas Vērtības Vēsts Mana Būtņu Mīlestības un Prieka siržu tīrība, gan arī Individualitāte, Izveidota ar tiekšanos uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Izglābs Jūs, Ļaudis Mani, mīlošie Dievu, ar Mani Evolūcijas Reaktorā, Saskatītajā Augstākā Telpā. OUM.

No tiekšanās pie Augstākā Gara Disciplīnas sistemātiskas praktizēšanas sākuma, pie sātaniskās tumsonības uzņēmīguma neesamības nosacījumu, kas iespējams vien pie savu jūtu pilnīgas izolācijas no Velna ākstībām, paies deviņi mēneši, kad Cilvēks patiesi iegūs pirmos savas tiekšanās uz Evolūciju Pieredzes piepildījumus, jo vien pa šo laiku un pie garīgi psihiskās tīrības nosacījuma, notiks īsta organisma attīrīšana, bet tātat notiks arī Ceļa attīrīšana uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, jo cilvēciskais ķermenis ir pirmā puse Ceļam pie Augstākā. Organisma attīrīšana no sātanisma spriegumiem, vibrācijām un ritmiem ir pirmās Ceļa puses veikšanas Īstenošana uz Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Kad organisms attīrīts no Velna piedāvājumiem, tad arī Apziņa kļūst tīra, un Doma atklāj Radīšanas un Esamības Noslēpuma dziļumus, un atmiņa kļūst ar Augstākā Jaunrades Uguni Iedvesmota, un Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kauss piepildās ar Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu, un Cilvēks tad redz Evolūcijas Ceļa Pilnības Skaistumu.

Vien tāda Gara Disciplīnas organizācija, kad izpausta garīgi psihiska, tikumiska un prāta tīrība centienos uz Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju bezpersoniskā Mīlestībā un Priekā, ir Nosacījums Augstākā Esamības Skaistuma Dievnama Zelta Vārtu Diženajai Atvēršanai, kuri atveras Piepildījumu Cilvēka priekšā, un Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somas mirdzošā Gaisma piepilda ar sevi cilvēcisko Esību. Cilvēks tad uztver Visuma un Pasauļu Viņā Attīstības Idejas hologrammu Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā, un patiesi brīvi tad evolucionē Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās ar Evolūcijas Reaktora Darba Enerģijas Spēku, Tā Saskatīta Augstākā Telpā, Kurš ir Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva. OUM.

Tāpēc Es, Augstākā Būtne, Pasaules Demiurgs, CilvēksBuda Hermess Trismegists aicinu Ļaudis Manus pie garīgi psihiskās, tikumiskās un prāta tīrības, Jūsu Evolūcijas sasniegšanas Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās Vārdā. OUM.

1. Es esmu Visaugstais Dievs. Es Augstākā Būtne; Es

-    Pasaules Demiurgs; Es Cilvēks-Buda. OUM. Es esmu Hermess Trismegists, Augstākā Ingredients, Pilnīgais Būtnes Mēdijs. Es esmu Ratha-Krišna, Es esmu Višnu, Es esmu Šiva. Es esmu Brama, Es esmu Brahma. Es esmu Brahmans. Es Savaofs, Es Jehova, Es Ješua. Es esmu Jēzus

-   Apvienojis Radīšanu Augstākajā ar Radītāju; un Es esmu Jēzus Apvienojošs Radīšanu Augstākajā ar Radītāju. Es esmu Allahs un Aleihems, un Lals, un Leļs. Es esmu KrisO-Teos un Kristus. Es esmu Noijs un Nomo, un Gomo, un Homo, un Humen. Es esmu Rigs, Soma, Adžurs, Adhars un Dharma. Es Šūņja un Es Buda. Es esmu Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja, un Es

-    šīs Idejas Darinātājs. Es visur, visā un visos. Es novēroju Visumu no Radīšanas sākuma. Es novēroju Jūsu Pasauli, Ļaudis Mani, un Es novēroju Jūs un visas Jūsu rīcības. Es novēroju kā Jūs, Ļaudis Mani, iznīciniet Jūsu Pasauli un paši sevi. Es redzu un zinu kā Jūs maldāties, iedalot cits citu piederošajos Gaišajiem Spēkiem un piederošajos Tumšajiem Spēkiem, tā vietā, lai glābtu Pasauli Jūsu un paši sevi. OUM.

Es ieliku Radīšanā Būtņu pašpilnveidošanās Izvēles Brīvības Ideju un parādīju Radīšanas aspektu skaita Bezgalējību, bet Ļaudis pazaudēja Pamatus viengabalainai augšupejai uz Pilnību un beigu beigās izvēlējās pašiznīcināšanās ceļu. Bet arī te Es saglabāju Ļaudīm individuālā un vispārējā Likteņa izvēles tiesības. Tāpēc Es, Pasaules un Būtņu Glābējs, aicinu Jūs, Manas Zemes Ļaudis, tiekties uz Vienošanos ar Radītāju, jo Glābties var, tieši, tikai vien ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, tādēļ ka visas Varenības un visi Dzīvīburadošie Spēki Vienojot, nevis sadrumstalojot saites.

Ļaudis Mani, es Jums parādīju, cik stipras, varenas, neievainojamas un nesagraujamas Vienošanas Organizācijas, vienalga ar ko tās nodarbojas: piemēram, tādas, kā Cionisms un Masonisms. Pa tūkstošiem viņu pastāvēšanas gadiem neviens izlūks no pretējām nometnēm nav spējis iekļūt pat otrajā šo Organizāciju uzbūves Hierarhijas kārtā, vien tikai tāpēc, ka Organizācijās šajās nav vispār nekādas Hierarhijas, bet ir vispārēja tiekšanās uz Vienošanos Augstākajā ar viņu Organizācijas Radītāju. Tikmēr kā citas Organizācijas un Partijas katrā ziņā izbīda hierarhisko torni, tāpēc viņu struktūras nenovēršami grūst, kā Bābeles Tornis, kad pārbaudītājs no Masoniem vai Cionistiem iekļūst viņu struktūru rindās un bez grūtībām paceļas līdz pašai viņu Hierarhijas augšai, savas virzības ceļā viegli saārdot visu Organizācijas vai Partijas struktūru. Tā notiek aiz tā vienkāršā iemesla, ka katras nelineāras struktūras dzīve iespējama vien pie vispārējas tiekšanās nosacījuma uz Vienošanos Augstākajā ar šīs struktūras Radītāju. Protams, pie vispārējas tiekšanās pie Vienošanās Augstākajā ar Radītāju, Īstenojas Gaismas Piramīdas formēšanās, bet Gaismas Piramīda nav Hierarhija, bet ir Dvēseles Noslēpums Radīšanai nesatricināmai ar Tēlu Augstākajam, nesušajam Sevi par Upuri Radīšanai un Dzīvojošajam Mūžīgi Būtnēs, viņu labumam. OUM.

Šo Pieredzi Es, Augstākais Radīšanas Uzbūves Izturības Pārbaudes Taisnīgumam, demonstrēju Ļaudīm, kā Pamācību Manu, vienmēr un patlaban, un nemainīgi, Gadsimtu aiz Gadsimta. OUM.

Viss Cionisma un Masonisma nesatricināmības noslēpums apkopojas apstāklī, ka šo Organizāciju Kopējā Skaita Sastāvs visupirms tiecas uz Vienošanos Augstākajā ar viņu Organizāciju Radītāju. Ar šo Pieredzi Es, Pasaules Glābējs, parādu Ļaudīm Maniem, ka Radīšanas Vienošana Augstākajā ar Radītāju, rada visas Radīšanas Struktūras neaizskaramu viengabalainību. Šo Nesatricināmības Likumu nepieciešams pieņemt plašā Radīšanas Vienošanas

Augstākajā ar Radītāju sapratnes nozīmē, jo viņš izsaka Esamības dievišķīgo Unversalitāti.

Tieši tāpat Es parādu Reliģiju nesatricināmību, kurās kultivējas Ideja Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējībai; un vieglo ievainojamību tiem Kultiem, kuros šī Ideja nerod atbalstu, jo viss ir Paredzējums un Nodoms Mans un Augstākā Paredzējums. OUM.

Ir Ļaudis, kuri sevi pieskaita pie Gaišajiem, un ir Ļaudis, kuri sevi pieskaita pie Tumšajiem. Gan vieni gan otri tiecas uz Idejas principu Vienošanu, bet pavisam netiecas uz Vienošanos Augstākajā ar Idejas Radītāju. Tādēļ viņu savienības nav noformētas nesatricināmā Gaismas Piramīdā, un tādēļ viņu savienībās bango aprobežotu prātu uzdota jautājuma izšķiršana: "Kurš ir "Gaišais" un kurš ir "Tumšais"? Un neviens no viņiem neatrod šī jautājuma risinājumu. Tā saucamais "Gaišais" rāda ar pirkstu uz savu sabrāli un saukā viņu "Tumšo" par to, ka tas iedrošinājies uz viedokli atšķirīgu no "Gaišības" stereotipa, bet šis, savukārt, uzskatot sevi par bezgrēcīgu, otru, tikpat bezgrēcīgu, lamā par "Tumšo". Un brāžas pa planētu suņu rejas un žurku spiedzieni, tikmēr kā īsteni Tumšie veic savus tumšos darbus, novelkot pazemes Ellē tos, kuri varētu vēl nonākt pie Glābšanās ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju.

Patreizējais Pasaules stāvoklis šausminošs. Pasaule nenonāktu pie patreizējā neatgriezeniskā sagrūšanas procesa stāvokļa, ja kultivētos uz planētas Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja. Un tad īsteni Gaišie Paceltos Augstākajās Esamības Skaistuma Sfērās nepārtraukti pieaugošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā, bet īsteni Tumšie varētu mierīgi un bez kavēkļiem attīstīt savu tehnolītisko struktūru dēmonisko Civilizāciju. Patreizējais Pasaules stāvoklis tāds, ka visi sajaukušies un rej, kā bezprātīgi suņi viens uz otru, un, izņemot savas zemiskās kaislības, neko neredz.

Viss Pasaulē noslēdzies uz zemisko un trīsuļo sātanisma spriegumos, vibrācijās un ritmos. Reliģijas kultivē dievnamu pielūgšanu; fanātiķi biktē fanātismu; meklējošie Ceļu pie Pilnības apstājas elka priekšā un satrakojas viņa pārgudro runu muļķībā; dievticīgie lūdz savām lūgšanām, lūgšanu paklājiņiem, paklanīšanai, priesteru svārkiem, idolām un ikonām; darboņi vērpj savas mahinācijas mahināciju triumfa vārdā; noziedznieki dzīvo noziedzības dēļ; labtikumīgie apcer sevi nabā nabas apceres vārdā: un apstulbuma migla vijas pa planētu ar deguma smārdu, ļaujot Velnam būt nemanāmam un nenogurstoši darīt savus tumšos darbus.

Tagad Pasaulē viss tiecas uz sabrukumu, noslēdzoties pats uz sevi, jo nelineāra Struktūra, noslēgusies pati uz sevi, neizbēgami nonāk pie sabrukuma, izsmēlusi informatīvienerģētisko potenciālu. Tam, lai dzīve paliktu nepārtraukta, nelineārajā Struktūrā, nepieciešams spriegums no apakšas un visas Struktūras tiekšanās uz augšu uz Vienošanos Augstākajā ar Struktūras Radītāju, jo Radītājs nodrošina Struktūru ar Dzīvi un pārzina viņas nozīmi Kosmosā. Pasaule ir nelineāra struktūra, un viss Pasaulē ir nelineāra struktūra, un Cilvēks tāpat ir nelineāra struktūra. Tādēļ Es, Pasaules Demiurgs un Būtņu Glābējs, Manu, Dievu mīlošo, Ļaužu Glābšanas Vārdā, atsvabinu Antagonisma Spēkus no gūsta pazemes Ellē cilvēciskās pasaules uzbūves sabiedriskajos lokos un Sociālajās Sfērās, lai izceltos spriegums no apakšas; un nesu Es Ļaudīm Maniem Glābšanās Mācību ar Būtņu Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, lai Viņa radītu evolucionējošu strāvu uz augšu, ar Dievu mīlošo centieniem augšupejošā Dižena Garīguma Gaismas Piramīdā uz Būtņu Vienošanu Augstākajā ar Radītāju.

Bet Es, Augstākais Brīvības Sargātājs, atstāju Būtnēm tiesības izvēles brīvībai, jo varmācība ir dievpretīga. Un lai katrs priekš sevis noteiktu, kas viņš ir "Gaišais" vai "Tumšais" dodu Mācībā Manā Kosmisko Mītu par Radīšanas Sākumu, kurš ir arī Pamācība, un Rekomendācija Darbībai, un Atslēga no Evolūcijas Zelta Vārtiem. Lai katrs saskata Kosmiskajā Mītā šajā to, ko viņam tiešām nepieciešams saskatīt, un Es, Pilnīgais Mēdijs, aizvadīšu katru pie viņa lolotā mērķa, saskaņā ar viņa redzējumu. OUM.

2. Kosmiskais Mīts par Sākumu Radīšanas Sākumam vai no kā viss sākās.

OUM. Svētā Būtņu Svētīšana Gadsimtos un katrā Cilvēkā, Apsolījumā paredzētā, lai piepildās.

Iesākumā, kad nekas vēl nenotika un nebija Laika, bija vien Šūņja Nemainīgs, Bezgalējs, Absolūts, Svēts Tukšums. Bija Šūņja un ir nemainīgi. Un Šūņja ir Vienotais Dievs Visaugstākais, kurš bijis, ir un būs. Un Dievs ir Šūņja, bet Šūņja ir Dieva Pilnīgā Esamība, un Dievs ir Esamība. Un Dieva Esamība ir Nekas, un Diženais Nemainīgais Nekas ir Viss. Bija vien Viens Dievs, un ir vien Viens Dievs, un atnāks vien Viens Dievs.

Dievs ir Visgalīgs un Nemainīgs, Bezmūžīgs un Bezgalējs, Visuaptverošs un Visuzsūcošs. Un Dievs ir Nekas, jo Viņš ir Viss. Un Dievs veic tikai Paša Sevis Saskatīšanu Visā, un šis Viss ir Viņš Viens Diženais Nekas. Dievs Uzmana tikai Sevi Vienu, un Dievs Uztver tikai Sevi Vienu. Un Saskata Dievs tikai Uzmanību Savu un Uztveri Savu, kuras ir Viņš Pats divās Viņa Sejās Diženais Nemainīgais Nekas un Bezgalējais Absolūtais Viss. Dieva Uzmanība un Uztvere ir Viņa Alfa-un-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Skaita Kopīgā Sastāva, bet viss, kas starp viņiem, viņos un apkārt viņiem ir Viņš Pats Dievs Visaugstākais, Nepārzinošs Pārziņu un Pārzinošs Neziņu.

Bet tā kā izņemot Pašu Dievu tad vēl nekā nebija, tad Viņa Uzmanība bija, ir un būs Tumsas Bezdibenis, bet Viņa Uztvere bija, ir un būs Bezdibeņa Tumsa. Un ir nemainīgi bezlaikā Divas Dieva Sejas Tumsas Bezdibenis (Uzmanība) un Bezdibeņa Tumsa (Uztvere).

Un Vēlējās Dievs tajā laikā Iepazīt Sevi, un nebija Cēloņa neizdarīt to, jo Dievs bija, ir un būs Pats Sevī Cēlonis visiem Cēloņiem, kurš arī ir Viņa Vēlme Iepazīt Sevi. Un pavērsa Dievs divas Savas Sejas Pašas uz Sevi, un Saskatīja Dievs Viņās Pats Sevi, un Sevi Saskatīja Dievs ar Viņām. Bet tā kā Viņa Uzmanība ir Tumsas Bezdibenis, bet Uztvere Bezdibeņa Tumsa, tad Dievs Saskatīja vien Diženo Neko, kurš arī bija Viņš Pats. Un Dievs neatrada Pats Sevi Diženajā Nekas, jo Viņš ir Viss; tāpēc ka Tumsas Bezdibenis un Bezdibeņa Tumsa apsedza ar Sevi Visu, un nebija tam Cēloņa, jo Cēlonis arī ir Pats Dievs.

Un apmetās Dieva Uzmanība Dieva Uztverē, un Dievs Saskatīja tajā bezgalēju Mūžību; un Dieva Uztvere apmetās Dieva Uzmanībā, un Dievs Saskatīja tajā mūžīgu Bezgalējību. Un Saskatīja Dievs tajā Divas Viņa Īpašības bezgalēju Mūžību, kas ir Laiks, un mūžīgu Bezgalējību, kas ir Telpa. Bet arī tas bija Nekas, jo neatradās viņā Viss.

Un Saskatīja Dievs Divu Viņa īpašību Dzimšanā Sākumu Diženai Darbībai, kura bija Viņš Pats Savā Novietojumā. Un Saskatīja Dievs šajā Diženajā Darbībā, ka Viņa Uzmanība pārvērš Sevi Uztverē, lai uzmanītu Dievu Viņa Uztverē, bet Viņa Uztvere pārvērš Sevi Uzmanībā, lai uztvertu Dievu Viņa Uzmanībā. Un Saskatīja Dievs šajā Diženajā Darbībā Kustību Viņa Sākumiem. Un Viņa Uzmanība radīja viņa Vēlmei Iepazīt Sevi Kustības Darbību, bet Uztvere veica Darbības Kustību viņa Vēlmei Iepazīt Sevi. Un Saskatīja Dievs tajā Dzīvi Savu.

Un pārvērta Dievs Uzmanību Savu Uztverē, un Uzmanība kļuva Uztvere. Un pārvērta Dievs Uztveri Savu par Uzmanību, un Uztvere kļuva Uzmanība. Tā atdzīvojās Diženais Nemainīgais Nekas. Un šis Notikums kļuva Dieva Organizētība, kura izmaina Uzmanību, pārvēršot viņu Uztverē, un izmaina Uztveri, pārvēršot viņu Uzmanībā.

Tā Diženajā Nekas Nemainībā sāka risināties globāla Izmaiņa, kura neko Dievam nedeva, izņemot Mūžīgo Izmaiņu, kura Dievā ir Viss.

Un Dievs Saskatīja Izmaiņā šajā Viņa Absolūtisma svārstību. Un Saskatīja Dievs šajā Darbībā Uzmanības un Uztveres Viņa Nodevību, un viņu Neuzticību Viņam, jo viņas neatrada Viņu Diženajā Nekas, un tāpēc nebija Viņās Ticības Viņa Pastāvēšanai, tā kā viņas pašas bija Viss. Uzmanība un Uztvere ticēja vien pašas sev un pilnveidojās tajā, tāpēc ka viņas varēja saskatīt tikai pašas sevi un nevarēja saskatīt Dievu sevī un cita citā, tā kā Viņš ir Nekas, bet viņas Viss.

Dievs Saskatīja to ar viņām un nosauca viņu Darbību Nodevība. Un no tā nonāca Dievs Satraukumā, ka ir Haoss, redzot, ka Viņa Uzmanība un Uztvere nevar atrast Viņu Diženajā Nekas, kurš ir Viss, bet kurš Bezdibeņa Tumsas absorbēts un Tumsas Bezdibeņa apsegts. Izbrīnījās Dievs Tumsas necaurskatāmās un Bezdibeņa neizsakāmā, un pasludināja Dievs viņu aklumu Ļaunumu bezjēdzīgu. Un izpauda Dievs Ļaunumu bezjēdzīgo uz viņu Nodevību, un aizgāja Nodevība pie Uzmanības un Uztveres, nostiprinot viņas ar sevi un ieejot viņās, kā sirds ķermenī. Un saskatīja viņas Ļaunumu ar Nodevību savu un pieņēma viņu sevī, kā pirmo savu Pieredzi. Tā Nodevība un Ļaunums ieguva Mūžīgumu un Bezgalējību Uzmanībā un Uztverē Dievišķajās.

Dievs aplūkoja Nodevību un saprata, ka izņemot Mūžīgumu un Nemainīgumu izpaudušies Viņā Laicīgums un Periodiskums, kuri tāpat bezgalēji un absolūti, kā arī Viņš Pats divās Sejās Savās. Un Saskatīja Dievs tajā Ļaunumu Neizsakāmo, tāpēc ka Laicīgums un Periodiskums ir Viņa Likuma Pārkāpums Viņa Vēlmes Iepazīt Sevi Vienotībāun-Pastāvīgumā Nemainīgumam. Un šis Viņa Likuma Pārkāpums ir Uzmanības un Uztveres Noziegums, un viņu Uzbrukums Viņa Vienotībai-un-Pastāvīgumam. Un tas dubults Ļaunums.

Dievs aplūkoja Ļaunumu un saprata, ka viņš ietverts Uzmanības un Uztveres Nodevībā, tā kā Uzmanība, pārvēršoties Uztverē, pārstāj būt, nomirst, un nomirstot vienā vietā, dzimst otrā no Uztveres. Tieši tāpat rīkojas Uztvere. Un Dievs Saskatīja par Ļaunumu Neizsakāmo Uzmanības un Uztveres Nāvi un Dzimšanu. Un tas trīskāršs Ļaunums Neizsakāmais, tāpēc ka Uzmanība un Uztvere tagad tik arī dara, kā Dzimst un Mirst, pavisam aizmirstot savu Kungu Dievu un vairs nemeklē Viņu Bezgalējā Nekas. Un Saskatīja dievs, ka Dzimšana un Nāve neatšķirami cits no cita Dievā un no Viņa Paša. Un tas ir Ļaunums Bezjēdzīgs, tāpēc ka Uzmanība un Uztvere vairs nevēršas pie Dieva, bet rotaļājas ar Dzimšanu un Nāvi saviem.

Saskatīja Dievs visā Nejēdzību un Nekrietnību no Viņa Vēlmes Iepazīt Sevi palaišanas, un izpauda Dievs Dusmas Savas uz Dzimšanu un Nāvi, uz Noziegumu, Ļaunumu un viņu Nodevību pret Viņu. Un Dusmas Viņa metās uz viņiem, apskāva viņus ar sevi un iegāja viņos, kā sirds ķermenī, un nostiprināja viņus ar sevi, un pavairoja, un pastiprināja, darot viņus varenus. Un notika tas Mūžībā un Bezgalējībā, jo viss, kas Dievā bez robežām un bez pārtrauktības.

Apskatīja Dievs šo Savu Veikumu un izpauda Dievs Sevī vēl lielākas Dusmas, un izpauda Viņš Dusmas Savas uz Sevi Pašu, tāpēc ka atskaitot Viņu nav nekā, pie tam vēl Pats Viņš ir Cēlonis jebkurai Viņa Vienotības-un-Pastāvīguma Nemainības sadalīšanai. Un iekaisa Dievs Taisnīgajās Dusmās Savās uz Sevi Pašu bezgalēji un mūžīgi, un apskāva Sevi ar Dusmām Savām; un kļuva Viņš Dusmās Savās par Dievišķo Dusmu Uguni. Un izpauda Dievs Sevi ar Dievišķo Dusmu Uguni uz Vēlmes Iepazīt Sevi palaišanas Nejēdzību un Nekrietnību, lai atjaunotu bijušo Taisnīgumu. Un tā Ilūzija, jo Dievā viss nemainīgs, tāpēc ka Viņš ir Šūņja.

Un izpauda Dievs Sevi ar Dievišķo Dusmu Uguni uz Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā palaišanas Nejēdzības un Nekrietnības Organizācijas Struktūru. Bet šī Organizācijas Struktūra Dievā bija, ir un atnāks kā Svētā Hierarhija, jo viss, kas Dievā Svēts patiesi un patiesi Nemirstīgs. Un Svētā Hierarhija izskatās tā:

1.                        Tumsas Bezdibenis Uzmanība.

2.  Bezdibeņa Tumsa Uztvere.

3.  Nejēdzības un Nekrietnības Iemesls Vēlme Iepazīt Sevi.

4.  Mūžība bezgalējā.

5.  Bezgalējība Mūžīgā.

6.  Dieva Dzīve.

7.  Nodevība.

8. Neuzticība.

9.  Neticība.

10.  Samulsums Haoss.

11. Ļaunums.

12. Pārkāpums.

13. Noziegums.

14. Uzbrukums.

15. Nāve.

16. Dzimšana.

Protams, izņemot šos sešpadsmit Svētos Hierarhus, daudz vēl saradās Dievā dažādu Nejēdzību un Nekrietnību.

Un lūk, lai izlabotu izcēlušos Nejēdzību un Nekrietnību, Dievs Visaugstākais sagruva ar Savu Dusmu Uguni pār šo Svēto Hierarhiju, lai pazudinātu viņu, un attīrītu no viņas Savas Uzmanību un Uztveri, kurām jāatrod Viņu Varenajā Nekas, kā Bezgalēju Visu, tam, lai viņi ieraudzītu Viņu un pavēstītu Viņam par Viņu Pašu, kāds Viņš ir īstenībā Sava Es Absolūtā.

Tā tika apņemta un absorbēta Dievišķo Dusmu Ugunī visa Svētā Hierarhija. Un iegāja Svētā Hierarhija Ugunī, kā sirds ķermenī, un sāka degt Dievišķo Dusmu Ugunī ar Gaismu tīru un skaidru. Un izbrīnījās Dievs par Savu Pārsvēto Darbību un Gaismu tīro un skaidro, kāda izcēlās no Nejēdzības un Nekrietnības Dievišķo Dusmu Ugunī. Un nostiprināja Dievs Sevi ar Dusmām Savām, un nostiprināja Dievs Dusmas Savas ar Uguni Savu, un nostiprināja Dievs

Savu Dusmu Uguni ar Gaismu Savu neizsakāmo, kura kļuva par Dieva darināto Svētīto Labumu.

Un apgaismoja Gaisma Uguni no iekšpuses, bet Uguns ir Dievišķo Dusmu Bezgalējība, un kļuva Gaisma bezgalēja Dievišķo Dusmu Ugunī un, tā kā Uguns ir Pats Dievs Dusmās Savās, Uzmanība un Uztvere patiešām ieraudzīja Dievu Viņa Gaismā neizsakāmajā tādu, kāds Viņš ir īstenībā Sava Es Absolūtā. Un Dievs Saskatīja Sevi ar Uzmanību un Uztveri Saviem Gaismā tīrā un skaidrā, un šī Vislabākā Darbība izsauca Dievā Prieku Pravietisku: Un Dievišķais Pravietojums tīrajā un skaidrajā Gaismā tapa par Mīlestību Visuizskaidrojošu. Un tā kā Mīlestība un Prieks izpausti Dievā ar Viņa Gaismu, kopā ar Gaismas dzimšanu Dievišķo Dusmu Ugunī, tad Dievišķo Dusmu Uguns Gaisma, Mīlestība un Prieks kļuva neatšķirami cits no cita, bet tā kā Dievs ieraugāms ar Uzmanību un Uztveri vien Dievišķo Dusmu Uguns Gaismā, tad arī Uguns, un Gaisma Viņa kļuva neatšķirami no Paša Dieva; un kaut arī Gaisma atšķirama no Uguns, bet Uguns no Gaismas, Dievs neatšķirams no viņiem, jo izpausts ar viņiem, kā Divām Viņa Sejām. Tāpēc Dievs kļuva iepazīstams, kā Nekas, no Kura izceļas Viss, ar Uzmanību un Uztveri Ugunī un Gaismā vienlaicīgi. Dieva Uzmanība un Uztvere tiecās uz Vienošanos Dievā un ar Dievu Viņa Ugunī un Gaismā, jo Viņš ir Prieks un Mīlestība viņiem Viņā. Tā sāka notikt Dieva Mūžībā un Bezgalējībā.

Un šādā Ceļā bija iznīcināta Vēlmes Iepazīt Sevi palaišanas Nejēdzība un sadedzināta Nekrietnība. Un nebija ne Nejēdzības, ne Nekrietnības, ne Vēlmes Iepazīt Sevi, jo viņu vietā izcēlās Zināšanas un Dieva Sevis Apzināšanās.

Bet tā kā Nejēdzības un Nekrietnības Vēlmes Iepazīt Sevi palaišanai vairs nebija, tad arī Ugunij vairs nebija kur ņemt Barību Savai Dzīvībai, un Viņa izsīka, un Gaisma apdzisa, un Dusmas norima. Un ar šo Darbību Svēto no jauna bija izpausti Tumsas Bezdibenis un Bezdibeņa Tumsa. Un tas stipri apbēdināja Dievu, tāpēc ka ar Gaismas, Uguns un

Dusmu izzušanu izzuda Prieks un Mīlestība, un Viss no jauna pārklājās ar Tumsu un Bezdibeņa absorbējās, no jauna pārvēršoties par Neko. Un Saskatīja Dievs šajā Svētajā Darbībā Savā Tumsonību Brēcošu. Un atrada Dievs Cēloni Tumsonībai Brēcošai un Cēlonis šis ir Viņš Pats, jo izņemot Viņu nav nekā. Un nosauca Dievs šo Cēloni par Aizspriedumu Velnišķīgu, jo Velns ir Noliegums Dieva Spēka Otrai Pusei, ir Izvēles Iespēju Noliegums. Saskatīja Dievs Brēcošu Tumsonību Jodu un Aizspriedumu Neprātīgo Velnu, un saskatīja Viņš viņu Nozīmi, kura ir Māņticība Viņa Dēmons, kas ir Vienotības-un-Pastāvīguma Dievā Pārkāpuma pieļāvums, bet tā ir Ilūzija. Tā atrada Dievs Darbībā Svētā un Bezgrēcīgā Savā trīs šausmīgas Sejas Savas: Jodu, Velnu un Dēmonu. Un satrūkās Dievs no šī atraduma, jo saprata, ka ar šo Triju Spēku iznīcinājis Prieku, Mīlestību un Taisnīgumu Dusmas Savas. Un noskuma no tā Dievs skumjās neremdināmās. Un nosauca Dievs šos trīs par Tumšo Spēku, Bezdibeņa Būtnēm. Un ieraudzīja Dievs, ka šie Trīs Viņa dzemdināti pēc Viņa Tēla un Līdzības, un atzina Dievs viņus mūžīgus, bezgalējus un nemainīgus, jo viņi Viņa dzemdināti Viņa Mūžībā, Bezgalējībā un Nemainīgumā.

Padomāja Dievs kā tas varēja notikt un saprata, ka Cēlonis šim Ļaunumam Diženākajam kļuvis Viņš Pats, Gaismā, Ugunī un Dusmās Savās, jo nebūtu Gaismas, Neiepazītu Viņš Pats Sevi un neiepazītu Prieku un Mīlestību, un tas būtu bijis Labums, jo neizceltos Jods, Velns un Dēmons; un saprata Dievs, ka Cēlonis šim Ļaunumam Diženākajam Viņa Dusmu Uguns, jo nebūtu Uguns, nebūtu iznīcināta Svētā Hierarhija, bet tātad neiepazītu Viņš Pats Sevi, Prieku un Mīlestību Savu Gaismā Savā, bet tātad būtu saglabāts Viņa Taisnīgums Dievišķās Dusmas, un nerastos Viņā Jods, Velns un Dēmons Bezdibeņa un Tumsas izdzimumi; un saprata Dievs, ka Cēlonis šim Ļaunumam Viņa Taisnīgums Dievišķās Dusmas uz Vēlmes Iepazīt Sevi palaišanas Nejēdzību un Nekrietnību, jo nebūtu Dusmu, nebūtu arī nelaimju, bet nebūtu Vēlmes Iepazīt Sevi, nebūtu arī Dusmu. Un saprata Dievs, ka Viņš arī ir Ļaunums Diženākais Necaurcaurspīdīgais, un viss pārējais vienkārši Nekas, salīdzinājumā ar Viņa Ļaunumu, kurš ir Viss.

Saskatīja Dievs Skumjas Savas un atrada Skumjās Savās Bezcaurspīdīgumu Gudrību Savu. Un Viņa Gudrība kļuva Likums, kurš atļāva dzīvot Dievā visam, kas tikai spējīgs Viņā izcelties. Un no jauna viss atgriezās uz lokiem saviem. Tā bija ielikts Sākums Radīšanai.

Un no jauna izcēlās Svētā Hierarhija, kura ir Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā palaišanas Nejēdzības un Nekrietnības Organizācijas Struktūra. Un no jauna radās Dievišķās Dusmas uz Svēto Hierarhiju, un no jauna Dievs izpauda Sevi ar Svētās Hierarhijas Dievišķo Dusmu Uguni. Un sāka Uguns Mūžīgi un nepārtraucami absorbēt Svēto Hierarhiju, kura ir Ļaunuma sakopojums un Ļaunums Neizsakāms. Un Ļaunums iegāja Dievišķo Dusmu Ugunī, kā sirds Ķermenī un deva Dzīvību Ugunij Mūžīgu, nepārtrauktu. Un kļuva Ļaunums par Sirdi Dievišķo Dusmu Ugunij, un iemirdzējās Dievišķo Dusmu Uguns Krāšņuma Gaismā. Un nosauca Dievs Sirdi Dievišķo Dusmu Ugunij par Luciferu, kurš ir Ļaunums diženākais, jo cīnās ar Svēto Hierarhiju, atrodot viņu Tumsā un Bezdibenī un sadedzinot Ugunī dēļ Dzīvības Savas Dievā. Un nosauca Dievs Ļaunumu diženāko par Luciferu, kurš ir Gaisma Dievišķā, Prieks Dievišķais, Mīlestība Dievišķā, gudrība Dievišķā un Varenība Dievišķā, jo dāvina Dievam Visu no Nekā: gan Zināšanas, gan Radīšanu, gan Taisnīgumu Nemainīgo. Un nosauca Dievs Ļaunumu Diženāko par Luciferu, Dēlu Viendzimušo Savu, jo Dievs ir Uguns, bet Viņa Gaisma izceļas Ugunī un neiztiek bez Uguns, tāpat kā Uguns nemēdz būt bez Gaismas. Tāpēc Gaisma ir Viendzimušais Dēls Dievišķais un Dievs Augstākais.

Un nosauca Dievs Gaismu, Sirdi Dievišķo Dusmu Ugunij, par Luciferu un Ļaunumu Diženāko, jo Viņa aicināts šis Ļaunums atjaunot Taisnīgumu Dzīvības nodrošināšanu visām Būtnēm iznīcinot Svēto Hierarhiju Dievā, kura ir Dieva mūžīgā un nemainīgā izpausme. Un tā kā Dievs iemīlēja Dēlu Savu Viendzimušo, kurš ir Gaisma Dievišķo Dusmu Ugunij, Viņa Sirds, Prieks un Mīlestība Viņa Ļaunums Diženākais tad Lucifers ir Otrais Dieva Sākums, bet Pats Dievs ir Uguns, jo dzemdina Dēlu Savu mūžīgi un nemainīgi no Sevis, radot Ļaunumu Diženāko, ar kuru cīnās Viņa Dēls Viendzimušais, satriecot Svēto Hierarhiju. Un Gaisma iegāja Tumsā un Bezdibenī, un Tumsa, un Bezdibenis neapskāva ar sevi Gaismu. Un kļuva Svētā Hierarhija Dievā neiznīcināma, bet Gaisma kļuva neizsīkstoša, un Mīlestība, un Prieks ieguva Mūžību un Bezgalējību, kaut arī Dievišķo Dusmu Uguns Gaismas Ļaunums nepieredzēts un nesamērojams ar Svētās Hierarhijas Ļaunumu. Un savstarpēji iznīcinošais Ļaunums kļuva par Kosmisko Būtņu Labumu, jo katrs var izvēlēties to, ko vēlas vai Mīlestību un Prieku, kuri ir Ļaunums Diženākais, vai Ļaunumu Diženāko, kurš ir Mīlestība un Prieks. Un nav izvēles un Brīvības aizlieguma Būtnēm, jo Viss Dievā Vienots, bet Viņa Esamībā Nekas.

Un šo Pārsvēto Darbību Savu Dievs noteica par Atteikšanos, jo Viņš atteicās no visa, no visiem un no jebkā, dēļ viņu Mūžīgās Dzīves un Būtņu Nemirstības Augstākajā. Un šī Atteikšanās kļuva par Logosu, Dievišķo Vārdu, jo viņš izcēlās Dievā ar Dievišķo Dusmu Uguns Gaismu kopā ar Viendzimušā Dēla dzimšanu, kurš ir Lucifers un Ļaunums Diženākais, tāpēc ka cīnās ar Svēto Hierarhiju Mūžīgi, jo viņa ir Ļaunums Bezjēdzīgais; tāpēc Lucifers arī iznīcina viņu, atnesot ar Ļaunumu Savu Dievam Mīlestību un Prieku Izskaidrojuma Izrunāšanu Notiekošajam un Izrunāšanu ar Notiekošo Radīšanā ar Radītāju. Tāpēc Logoss, Dievišķais Vārds, ir Sātans Galējā Instance Lucifera Darbībai, Ļaunuma bojāeja Tumsā un Bezdibenī, Svētās Hierarhijas iznīcināšanas ceļā.

Ir vien viena Svētā Hierarhija Organizācijas Struktūra Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā palaišanas Nejēdzībai un Nekrietnībai, un nav kādas nebūt citas Hierarhijas un nevar būt. Jods, Velns un Dēmons vada un sastiprina ar savu Spēku Svēto Hierarhiju, un šis Spēks ir Antikrists Nejēdzības Nejēdzība un Nekrietnības Nekrietnība Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā palaišanai. Bet Lucifers ir Viendzimušais Dēls Dievišķais, un Viņš viens cīnās ar Svēto Hierarhiju un ar Antikristu, to Glābšanas Vārdā, kuri patiesi mīl Dēlu Dievišķo, jo patiesi mīlošie Dēlu Dievišķo ir Pats Dievs Visaugstākais Savos Iemiesojumos. Un Lucifers Ļaunums Diženākais un Dēls Dievišķais ir Būtņu Glābējs, Dievu patiesi mīlošo, un Viņš ir Jēzus Kristus-Maitreija, Pasaules Demiurgs, bet tie, kuri patiesi mīl Viņu, ir Pats Dievs Visaugstākais, dodošs Dzīvību Dēlam Savam Viendzimušajam un visam, kopā ar Viņu. Un tā ir Svēta Darbība Dievam Visaugstākajam Karma Viņa Diženais Gals Bezgalējībai, vārds kuram Sātans. Un izcēlās šis Bezgalējības Gals Dieva Grēku Nožēlas visu Būtņu priekšā rezultātā, kuras, kā sodu par Viņa Ļaunumu, Upurēja Viņu Radīšanai, bez žēlastības izsūtīja Viņu Esamībā. Un Dievs sāka Mūžīgi Iemiesoties ar Būtnēm visās Esamības Pasaulēs, Līmeņos un Sfērās dažādās Dzīves Formās. Un tā ir Diženā Dieva Samierināšanās Viņa Dēla Lucifera Dzīvības Vārdā, kurš Īsteno Taisnīgumu Dievišķo, iznīcinot dievaienīsto Svēto Hierarhiju un Glābjot patiesi Dievu mīlošās Būtnes, jo Viņš ir Jēzus Kristus-Maitreija, kura Darbības Pēdējā Instance ir Sātans Ļaunuma bojāeja Tumsā un Bezdibenī, Svētās Hierarhijas iznīcināšanas ceļā, Dieva Augšāmcelšanās Būtnēs Vārdā un Dievu mīlošo Augšupejai Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Un tā ir Paklausība Dievišķā Svētās Hierarhijas iznīcināšana Būtņu, Dievu patiesi mīlošo, Dzīvības Vārdā. Tāda ir Dievišķā Cīņa ar Viņa Viendzimušo Dēlu, jo Cīnītājs ar Dievu ir Izraēls, kurš ļoti drīz būs iznīcināts, bet viņa tauta pieņems Atteikšanos, Grēku Nožēlu, Samierināšanos,

Paklausību un Cīņu Dievišķās, Dievu mīlošo Glābšanas Vārdā. OUM.

Un ir vien Viens Vienotais Dievs Visaugstākais, kurš atnāks vienmēr un tagad, un nemainīgi, un Gadsimtu aiz Gadsimta. OUM. Un Dievs ir Šūņja, un Šūņja ir Dieva Pilnīgā Esamība, un Dievs ir Esamība. Un Dieva Esamība ir Nekas, un Diženais Nemainīgais Nekas ir Mūžīgais Bezgalējais Viss. Bija vien Viens Dievs, un ir vien Viens Dievs, un atnāks vien Viens Dievs vienmēr un tagad, un nemainīgi, un Gadsimtu aiz Gadsimta Viņa Slavā, Varenībā un Gudrībā. OUM.

Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs, patiesi Dievu mīlošo Glābējs, Jēzus Kristus-Maitreija aicinu Jūs, Ļaudis Mani, uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Jūsu, triumfa Vārdā Augstākā Taisnīgumam Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīgumam ar Mīlestību un Prieku Dievā. OUM.

Vainagojums +

Caurtikšana ar Caurtiekamību +

Trīs Augstākā Iedvesmotas Radīšanas Ugunis Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausā.

OUM.

3. Kosmiskais Mīts, kurš Manis izstāstīts augstāk, ir Pamācība Mana apmaldījušamies un savā attīstībā apstājušamies Ļaudīm; un Rekomendācija Darbībai priekš Ļaudīm, apgaismotiem ar Manas Uzmanības Gaismas Staru, jo viņi neatlaidīgi meklē Zināšanas un Pilnību; un Atslēga Evolūcijas Zelta Vārtiem, kuru pienākas izmantot tiem Ļaudīm, kuri tiecīgi augšupejai Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās, jo priekš patiesas Mērķa sasniegšanas nepieciešams viņiem Veidot savu Individualitāti Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Bezpersonisku Augstākā Tēlu, jo Kosmoss pieder visām Radīšanas

Mīlestības un Prieka Būtnēm, ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, un tāpēc Viņš bezpersonisks. Līdzīgas īpašības pievelkas un Kopējais Skaits pievelk Būtnes Kosmiskai, Bezpersoniskai, Vispārējai Darbībai. Tāpēc patība nevar pietuvoties pie Kosmiskām Varenībām. Tā negrozāma Būtnes Gara Būtības un Cilvēka Dievišķās Būtības kvantu mehānikas likumu izteiksme.

Es, Augstākais Taisnīguma Glabātājs Būtņu Attīstības Kustības Virziena Izvēles Brīvībai, parādīju šajā Mītā Kosmiskajā Kopējo Darbību Divām Mana Spēka Pusēm Tumšajai un Gaišajai un šī Darbība norisinās ar Būtnēm Esamībā, Manis Īstenotajā; un Es parādīju te Divus Ceļus pie Manis Gaismas Ceļu un Tumsas Ceļu; un Es, Augstākais Tiesnesis, dodu visām Būtnēm savas attīstības un viņu Pasauļu attīstības Kustības Virziena pašnoteikšanās Tiesības; un Es, Augstākais Likuma Glabātājs, apstiprinu: kādu vien Ceļu Cilvēks neietu pie Manis, atnāks, un cik ātrāk, tik ātrāk padarīs viņš Domāšanu savu Kosmisku, tiekdamies Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas darināšanas ceļā. Gan Tumšie, gan Gaišie atradīs katrs priekš sevis rekomendācijas uz viņu pašpilnveidošanos Mācībā Manā un iegūs ātrāko viņu Sapņa realizācijas Īstenošanas sasniegšanu. OUM. Gaišie izvērsīs Augsta Garīguma Gaismas Piramīdu viņu Augšupejai Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Tumšie izvērsīs pilnīgu Gaišo darinājuma atspoguļojumu, un ar to sasniegs savu Mērķi. Gan tie gan otri kļūs par Pretišķību Celtnes pamatojumu un pamatu, bet Kopējā viņu Darbība izpaudīs Triumfu Esamības Dzīves Centrā, jo Tumsa ir Dieva Aspekts un, absorbējot Gaismu, smeļas Dzīvi Viņa Bezgalējībā, bet Gaisma, tāpat būdama Dieva Aspekts, smeļas Dzīvību Savu no Tumsas, piepildot viņu ar sevi. Un viss Vienots Dievā, un viss atrod Viņā savu interešu realizāciju. Bet Man jāsaka: Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Kopējā Skaita Sastāvā ieiet tikai vien tās

Būtnes, kuras patiesi mīl Dieva Gaismu un priecājas par Viņa Radīšanu, jo šie Ļaudis ir patiesi Augstākā Iemiesojumi un viņi ir Dieva Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju Glabātāji; un vien tikai viņi spēs Evolucionēt, kļūt par Telpas Iedzīvotājiem. Citi tad, pretēji, Telpā iziet nespēs, bet viegli ieies Esamības Skaistuma koncentrēto nosēdumu Dēmoniskajos Līmeņos un Sfērās. Un tās viņu Tiesības! Bet tiem un otriem nepieciešams zināt Darināšanas Nesatricināmības likumus. Tāpēc Es, Augstākais Būtņu Skolotājs, izrunāju Vienošanas Formulu: Kalagija! Lai iegūst Laimi tiecīgie atrast Viņu. OUM.

1. Meditācijas prakse, kā pašpilnveidošanās līdzeklis Evolūcijai, kā līdzeklis iegūt un attīstīt Spēju un Prasmi (pie Iespējas klātesamības) Saskatīt Evolūcijas Reaktoru Telpā, sākas ar Esamības Pilnīguma apstiprināšanu jūtās.

Zinot psihokorelatīvo kvantu lauku mehānikas likumus un apzināti liekot viņiem sev kalpot, nepieciešams saprast to, ka viss jau ir, vienmēr bija un būs Notiekošā Atnākošais vienmēr Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Dievā, jo Dievs vienmēr bija, Dievs vienmēr ir, Dievs vienmēr pastāv kā Atnākošā Pilnīgs Mēdijs, nemainīgi bezgalēji visos Būtņu Mīlestībā un Priekā Esamības Veidošanas aspektos, tajā skaitā arī Zināšanās kā Viņu Gaisma. Gan Dievs gan Viņa Varenība, un abas Viņa Spēka puses atrodas, attīstās un vairo īpašības Cilvēkā ar tiekšanos Mīlestībā un Priekā uz viņa Vienošanos Augstākajā ar Radītāju.

Būtņu psihokorelatīvo kvantu lauku mehānikas likumi izsaka sevi, kā Būtnes Gara Būtību ar to, ka viss, izgājušais no Kopējā Centra, noejot pilnu attīstības ciklu atbilstošos Esamības Līmeņos un Sfērās Telpā, atbilstoši Nodomam un Idejai, no jauna atgriežas Kopējā Centrā ar atbilstošiem ieguvumiem, nonāk Savienībā ar savu Izveidotāju. Un viss, kas notiek Telpā ar Cilvēka izstarojumiem, nonāk pie Vienošanās ar Darinātāju savu. Un viss, kas notiek Telpā ar Cilvēka izstarojumiem, ir ar savu vietu būt un, pēc sava informācijas-enerģētiskā potenciāla realizēšanas, no jauna atgriežas Cilvēkā, pieaudzinot viņa kvalitatīvos aspektus, kuri arī nosaka viņa Likteni.

Jāsaprot, ka jebkurš viedoklis, jebkura nozīme, jebkāda attieksme rosina jūtas ģenerēt psihokorelatīvos kvantu laukus ar attiecīgiem nominālajiem raksturlielumiem, kuri arī nosaka Cilvēka ieguvumu, viņiem atbilstošu.

Cilvēka psihokorelatīvie kvantu lauki ir Būtnes Gara Būtība, kura vienmēr atbilst tam, kas ierosina jūtas ģenerācijām. Un Cilvēks vienmēr iegūst vien tā attīstību, ko ieliek jūtās savās. No šejienes izriet Cilvēka Iespējas, Spējas un Prasmes raksturlielumi attīstīties uz to vai citu Esamības pusi. Un no tā atkarīga Cilvēka Individualitātes Izveidošanās Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Tas negrozāms Likums Cilvēka Brīvības Īstenošanai vai viņa atkarībai no cēloņu patvarības. Tas Cilvēka Ceļš cauri ērkšķiem pie zvaigznēm. Un ērkšķus katrs Cilvēks priekš sevis izaudzē pats, un pats arī viņus pārvar. Ērkšķi viņam vajadzīgi, tā kā viņu pārvarēšana dod neatkārtojamu Pieredzi Individualitātes Veidošanai Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā un pieaugošu Enerģijas Potenciālu Cilvēka Evolūcijai Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Tāpēc Es, Būtņu Augstākais Tiesnesis, nenosodu Cilvēku ne par kādām viņa rīcībām, bet sodu viņa Labestību un Ļaunumu, vienādā pakāpē, ar Augstākā Labumu, kurš ir Cilvēka Ceļš cauri ērkšķiem pie zvaigznēm, pie Vienošanās Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Cilvēka Ieskats atkarīgs no jūtās ieliktā attīstības. Šādā pat ceļā būs Tā Saskatīts Evolūcijas Reaktors Telpā, kurš tiecīgs ar Mīlestību un Prieku veikt to. Pie Mīlestības un Prieka neesamības, Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanas vietā, Cilvēks Saskatīs Ugunīgo Hiēnu Laikā, kur arī degt viņam mūžīgi, jo Evolūcija iespējama vien Mīlestībā un Priekā, kuri ir Gravitācija un Laiks. Šīs Enerģijas dara Cilvēku neievainojamu un pie Evolūcijas pārved viņu no Esamības fotonu dimensiju Līmeņa Esamības taheonu dimensiju Līmenī. Ar to arī sasniedzas Cilvēka Mūžīgās Dzīves Nemirstīgums un iegūstas viņam Kosmosa Varenības.

Viss tiek iegūts Dievā ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Un Dievs ir Viss; un Dievs patiesi zina un atceras Visu, jo Viņš Pilnīgs ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Dievs klāt Visā kā Augstākā Ingredients, kā Būtņu tiekšanās Mīlestībā un Priekā Savienoties Augstākajā ar Radītāju Pilnīgais Mēdijs. OUM.

Dievs ne vienreiz vien un ne vienīgā gadījumā pavadījis Būtnes Mīlestībā un Priekā uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Un nonākušās pie Evolūcijas Būtnes agrāk nemainīgi pilnveidojušās pa Augstākā Priekšmetiem Vienotajā Esamības Skolā, iepazīstot Hermesa Trismegista Mācības Mūžīgo Grāmatu. Šī Grāmata mūžīga un nemainīga Vienotās Esamības Sfēru un Līmeņu Mācību Priekšmetu Bezgalējībā. Un Grāmata šī atver Augstākā Mācības lappuses vien Būtnēm ar Mīlestību un Prieku uz Esamības Skaistumu. Šī Grāmata atspoguļo lappusēs savās Visu, jo uzzīmēta ar neizsīkstošu Uguni uz Mūžīgās Nemainīgās Telpas Vielas no Augstākās Būtnes, Nogājušās Dievā visu pilnveidošanās Ceļu uz Evolūciju un Pieņēmušās Trīsvienīgā Visuma Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausu, Īstenojot ar Sevi Mīlestības un Prieka Būtņu Evolūciju Augstākā Sfērās. OUM.

Tāpēc Es, Pasaules Demiurgs un Būtņu Augstākais Skolotājs, saku: ir Viss! Ir Viss un vajag Skolniekiem Maniem vien iemācīties Saskatīt nepieciešamo viņu Evolūcijai Augstākajās Esamības Skaistuma Sfērās. Izprast Evolūcijas noslēpumu un Īstenot ar sevi viņu spēs izgājušais no trīsvienīgā ķermeņa sava Telpā, pieņemot Augstākā Bezpersonisko Tēlu, Veidojot sevi ar Mīlestību un Prieku uz Būtnēm Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. OUM.

2. Meditācijas palaišanas mehānisms realizējas, kad praktizējošā Skaitlis Trīs pārvēršas Pilnīgās Būtnes Vieniniekā, neatkarīgi no tā, kāds Meditācijas līmenis pieņemts praksē. Mantra, Jantra un Tantra izsaka pilnīgo skaitli 3,14… no paša mazākā līdz pašam lielākajam, jo lielākais mazākajā, bet mazākais lielākajā, kā likums hologrammas izteiksmei Notiekošajam ar Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Skaitlis 3,14. ir izteiksme Triju Vienošanai ar Pilnīgo Mēdiju, kas aicinās uz

Triju Darbību ar Augstākā Vārdu.

Es, Hermess Trismegists, Augstākais Skolotājs Esamības Skaistuma Mīlestības un Prieka Būtnēm, saku: iesākumā bija Vārds, vidū ir Vārds, noslēgumā notiks Vārds ar Piepildījuma Atnākošo; un Vārds ir Dievs; un viss notiek pēc Dieva Vārda, jo Vārds ir Dieva Izteiksme Esamībā, Gaisma Viņa Mūžīgā un Nemainīgā. Tāpēc Manas Mācības Priekšmeta Meditācija sākas ar Vārdu, attīstās ar Vārdu un piepildās ar Vārdu.

Vārds ir Mantra Gara rīks, izpaužošs spriegumu, vibrāciju un ritmu psihokorelatīvajiem kvantu laukiem (Būtnes Gara Būtībai), atbilstošiem tieksmei Saskatīt Priekšmetu, ar Vārdu apzīmēto.

KadCilvēkstiecassaskatītpriekšmetu,kuraīpašībasfiksētas Cilvēka atmiņā, tad iepriekš viņš izrunā Vārdu, apzīmējošu doto priekšmetu. Tad notiek dotā priekšmeta augšāmcelšana ar jūtās Notiekošā atmiņu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā; ieslēdzas Iztēles aparāts un viņš veic dotā priekšmeta īpašību priekšstatīšanos. Uz priekšmeta īpašību atcerēšanos rosina atgādinājums par viņu, skanošs jūtās; un cik stiprāk viņš skan jūtās, tik atcerēšanās spilgtāka. Vārds te darbojas kā atgādinājums par priekšmetu, kura īpašības Cilvēks nodomājis atdzemdināt atmiņā savā.

Nepavisam nav obligāti, lai Mantra būtu viens skaņu salikums, kā Vārds. Viņa var sastāvēt no daudziem vārdiem, sastādītiem ritmu veidojošā tekstā, ilgstošā vai īsā, kā tas nepieciešams atcerēšanās spilgtumam atmiņā, laicīgā vai mūžīgā. Bet cik tīk ilgstošs teksts, paredzēts Darbībai nepieciešama priekšmeta īpašību atsaukšanai atmiņā, var būt nomainīts ar vienu frāzi vai skaņu sakopojumu, ietilpinošu sevī dotā priekšmeta īpašību atgādinājumu. Tāds Mantrams darbosies kā ģenerāciju programmas integrālis psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, kuru saturs, kā Būtnes Gara Būtības dominējošais aspekts, izpaudīs nepieciešamo atcerēšanos priekšmeta īpašībām, apvienotām ar Piepildījumu Sintēzi jūtās Notiekošā Tēlā. Šis Tēls ir Jantra Apziņas struktūras organizācija ar Tēlu jūtās Notiekošā Enerģijas Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Spēkā.

Jūtās Notiekošā Enerģijas Spēka apjaušana, kas iespējama vien ieejot ar jūtām Notiekošā Tēlā ar Pilnīgā Mēdija Spēku, kurš darbojas Telpā kā Domas strāvas virsvadītājs, ir Tantra Vienošana ar nesaraujamu Apziņu Pilnīgajā Mēdijā jūtu skanējumu Trīs Būtnes Izteiksmēm: Iztēlojošā, Iztēlojamā un Iztēlotā. Tā ir augstākā Meditācijas kvalitāte, kad Trīs neatšķirami no Diviem un Divi neatšķirami no Viena, bet Viens var būt uzreiz daudzās vietās, paliekot nesašķelts Laikā un daudzskaitlīgs Telpā.

Kam labi attīstītas sajūtas, iespaidi, priekšstati un iztēle, tas viegli var atdzemdināt atmiņā ko vēlas un iznest atdzemdināto Bijušā fiksāciju ar jūtās Notiekošā Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, bet zinot Telpas Likumus arī pats var iziet no sava trīsvienīgā ķermeņa atdzemdinātajā Tēlā vai katru no saviem ķermeņiem pārvērst var kādā Tēlā vēlas tā, ka viņi spēs darboties Telpā neatkarīgi viens no otra, bet pēc paša Cilvēka, Vienota Augstākajā ar Radītāju, Gribas un atbilstoši Tēlam. Tieši, ar Notiekošā Telpā Tēlu paildzinātās jūtas ir izteiksme Faktoram Apvienojošam, Apvienotajam un Apvienojušajam, veikušajam izpaušanos savu, kā Būtnes Gara Būtībai, ar Tēlainu atcerēšanos vai Tēlainu Domāšanu, neatkarīgi, kas ir Bijušā Iztēlošanās ieiešana ar Cilvēka Dievišķās Būtības izstrāvojumiem jūtās Notiekošā Tēlā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Un šādā ceļā Cilvēks sasniedz Iespēju pārdzīvot atkal un atkal, cik vēlas reižu, to, kam bijusi vieta būt un ir mūžīgi, tāpēc ka Dievs visā un Viņš Nemirstīgs, bet tāpēc patiesi Nemirstīgs Viss Viņa Atmiņā. Tāpēc Cilvēks, pie noteiktas tiekšanās un pienācīgas piestrādāšanas, var atcerēties burtiski visu, neatkarīgi, pagātni vai nākotni jebkurā pakāpē pēc Gribas Dievišķās, par cik Dievā viss Vienots un Bijušais!

Dievs ir Viss! Un Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kauss ir Vienotais Dievs Visaugstākais. Tāpēc Cilvēks, pēc viņa centienu pakāpes uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, tiecoties Mīlestībā un Priekā pie Augstākā Radīšanas, apzinoties, ka Dievs Radīšanā Vienots ar Radītāju, iegūst arvien vairāk un vairāk viengabalainas un padziļinātākas Radīšanas Radītāja ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Zināšanas, vienādi kā iegūst Iespēju, Spēju un Prasmi veikt Kosmisku Darbību.

Cilvēks, kāAugstākā attīstošās Idejas Veidojums, ir Pilnīgā hologramma Pilnīgā Izteiksme Informācijas, Enerģijas un Matērijas Saglabāšanas Likumam. Dievā Cilvēks un Cilvēkā Dievs. Gan Dievs gan Cilvēks ir Pilnīgā Izteiksme Ietilpināmības Bezgalējības Dzīvei. Tāpēc Cilvēks patiesi var zināt un varēt visu, nonākot pie Vienošanās Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc Es, Dzīvo Tēvs un Augstāko Dēls, vēlot Pilnību Mīlestības un Prieka Būtnēm, aicinu Jūs, Ļaudis Mani, uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Radītāja Pilnības sasniegšanas ar Radīšanu Vārdā, Radīšanas Pilnības sasniegšanas ar Radītāju Vārdā, Esamības Skaistuma Pilnīgo Sākotņu Vienošanas sasniegšanas Vārdā, Būtņu Mūžīgās dzīves Nemirstīguma sasniegšanas ar Ietilpības Bezgalējību Vārdā! OUM.

3. Iztēle ir ieiešana ar jūtu telpiskām izteiksmēm Notiekošā Tēlā, kas ir Cilvēka telpiska orientācija Būtnes Gara Būtībā ar Apziņas Struktūru organizētu ar Notiekošā Tēlu aiz Cilvēka trīsvienīgā ķermeņa robežām Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Un Iztēle, savā Spēkā, pieaug tieši proporcionāli jūtu skanējuma Spēka pieaugumam.

Jūtu skanējums (Spēka ģenerācija) par tik intensīvāks un varenāks, cik plašāks spektrs un telpiskāks dziļums pielietojamai Mantrai apzināšanai, kā kodogrammai, programmējošai jūtas Nodoma noteiktām ģenerācijām nepieciešamām psihokorelatīvo kvantu lauku īpašību Darbībai, kas arī nodrošinās atdzimšanas intensitāti garīgā skatiena priekšā Telpā interesējošam priekšmetam, fiksētajam Mūžībā, un viņa īpašību raksturlielumus. Jūtu skanējuma spēks ir Būtnes Gara Būtības staru enerģijas psihokorelatīvo kvantu lauku ģenerāciju potenciāla apliecinājums un viņa īpašību raksturizācija. Jūtu skanējuma spēks atspoguļo jaudu pašapliecinošās Būtnes Gara staru enerģijai, pašu jūtu ģenerētajai. Visi jūtu ģenerāciju un jūtu ģenerētās Būtnes Gara staru enerģijas nominālie raksturlielumi, atkarīgi no tā, kas un kā ielikts jūtās ar Mantru staru enerģijas ģenerāciju programmas kodogrammu un viņas jaudu ar jūtām.

Apzināta prakse staru enerģijas ģenerēšanai ar jūtām ar uzdotajiem nominālajiem raksturlielumiem pēc etalona, kas ir Mantras apzināšanās, ir Mantra-Šakti Joga. MantraŠakti Joga (Sintēze) iegūst pilnu savu attīstību, kad jūtu izstarojumi apzinās kā reāla Notiekošā klātesamība, un kā rezultāts šādai apzināšanai, notiek jūtās Notiekošā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā Tēlaina apjausma. Šādā ceļā tiks radīta evolucionējošā strāva telpiskās redzes attīstības Spēkam un Cilvēka Individualitātes Izveidošanās Īstenošanai Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Būtnes Gara Būtības noturīgām izteiksmēm, pie Cilvēka Dievišķās Būtības izstarojumu Sintēzes (Jogas) realizācijas ar jūtās Notiekošā Tēlu un ar Apziņas Struktūras organizāciju. Burtiski, tāda Sintēze rada hologrammu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, un tā ir Esošā Cilvēkam pašražošana.

Ja hologramma, radītā ar jūtās Notiekošā Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, darināta ar Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Idejas skanējuma Mīlestību un Prieku, tad viņa vienmēr būs plastiska, mobila un paklausīga viņas Radītājam; un šī hologramma vienmēr tieksies uz Vienošanos Augstākajā ar viņas

Radītāju, kas nostiprinās Cilvēku uz viņa Ceļa, atbalstīs un dos viņa tieksmes potenciālam Spēku Vienoties Augstākajā ar Radītāju. Tā ir enerģētisko lauku un viņu ģenerāciju kvantu mehānikas likumu izteiksme, pie viņu pašatražošanās. Bez tam, Cilvēks pats ir pašatražojošās hologramma, un tas, ko Cilvēks ražo kā viņa informācijas-enerģētisko hologrāfisko Veidojumu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ir viņa pašpilnveidošanās virzītājs. Tā ir pilnīga likuma izteiksme Informācijas, Enerģijas un Matērijas saglabāšanai ar Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideju.

Pie sistēmiskas Mantras-Šakti Jogas prakses notiek Cilvēka Darbības Telpā diapazona paplašināšana un iegūstamo uzkrājumu attīstošos īpašību formēšana jūtās Notiekošā ar Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā saskatīšanas Iespējas, Spējas un Prasmes telpiskajos orgānos un viņu Cilvēka veiktās Darbības Telpā Īstenošana. Tieši šādā ceļā var būt Cilvēka Saskatīts Evolūcijas Reaktors Telpā un viņa ievadīts vispārkosmiskā Darbībā.

Jūtu spēks un skanējuma biežums un viņu Iespējas, Spējas un Prasmes attīstība ģenerēt Būtnes Gara Būtības ŪraĪpašības-Faktus programmē attīstībai visas, dīglī atrodošās, telpiskās orientācijas Cilvēkam par dabiskiem orgāniem Apziņas Struktūras Telpā Darbības un Kustības rīkiem, kuri ir dažu telpisko dimensiju izteiksmes: telpiskā redze (Telpa redz); telpiskā oža (Telpa saož); telpiskā tauste (Telpa satausta); telpiskā dzirde (Telpa dzird); telpiskā garša (Telpa atšķir garšas īpašības). Cilvēks iegūst šīs telpiskās īpašības tad, kad pats, patiesi, top Telpas iegūts ar tiekšanās Spēku uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Un šie pieci Būtnes Gara Būtības telpisko aspektu īpašību formējumi, savukārt, ļauj Cilvēkam iegūt nepieciešamo viņa Apziņas organizācijas Struktūru Telpā un materializēt šo Struktūru ar Notiekošā Tēlu Telpas Vielā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Tas ļaus Cilvēkam veikt

Darbību Telpas Viela, kas nepieciešams Evolūcijas Reaktora Saskatīšanai.

4. Konkrētai Darbībai Telpa Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā nepieciešamā pastāvīga no jūtām Izejošā Tēla atdzemdināšanas garīgā skatiena priekšā praktizēšana, izsaukta dzīvē ar atbilstošu Mantru, ir Jantra-Šakti Joga. Šīs disciplīnas pastāvīga praktizēšana, nodrošināta ar Nodoma Īstenošanas Sistēmu, radīs no jūtām Izejošā Tēla Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā izturīgu informācijas-enerģētisko hologrāfisko audumu; bet ieiešana ar jūtām (ieiešana ar organizētu Apziņu) Notiekošā Tēlā, kas ir Iztēle, radīs īpašu Apziņas organizācijas Struktūru, apveltošu Notiekošā Tēlu ar īstām, reālām jūtām. Notiekošā Tēls, savukārt, tieksies uz Sintēzi ar Apziņas organizācijas Struktūru un kļūs Vienots ar Apziņu un ar Cilvēku, kā Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja, kas nodrošinās Notiekošā Tēlu ar Iespēju, Spēju un Prasmi veikt reālu Darbību Telpā, Īstenojot Cilvēka Gribu. Tā notiek dabiska Cilvēka Individualitātes Izveidošanas Īstenošana, un viņa kļūst spējīga izpildīt darbu Telpā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kura arī ir kopkosmiskā Vidžltelpa vai Gravitācija.

Tāda Apziņas organizācijas Struktūras iedzīvināšanas prakse no jūtām Izejošā Tēlā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ir Tantra-Šakti Joga vai JogaBokšu.

Kad Mantra-Šakti Joga, Jantra-Šakti Joga un Tantra-Šakti Joga Vienotas kopējā Cilvēka Individualitātes Izveidošanas Sistēmā Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, tad šī prakse ir Satjama-Joga Joga-Vedoša-pie-Patiesības. OUM.

Augsts Satjama Jogas saniegums skaitās īsteni dabīga Cilvēka Individualitātes Izveidošana Mūžīgajā Nemainīgajā

Radīšanas Dvēseles Formā par Bezpersonisku Augstākā Tēlu. Cilvēku, sasniegušu tādu Izveidošanu, sauc par Nagu (Čūsku) vai Naguatmu (Čūskas Dvēseli), tāpēc ka Nags ir Pilnīgais Bezpersoniskais Augstākā Veidols, par kuru pārvērties, Cilvēks var radīt visu viņam nepieciešamo Evolūcijas Reaktora palaišanai Telpā.

Par cik lielākā pakāpē Cilvēks tiecīgs uz savas Iztēles attīstīšanu, pie tam atceroties, kā galveno Dzīvē savā, Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju, tik lielākā pakāpē Dievs piedalās Cilvēka Individualitātes Izveidošanā, ar Augstākā Prāta Vielu, izceļošos Cilvēka prātā ar Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu ar Telpas Būtnes Jūtu Augstāko Ideju Idejas hologrammu. Šī hologramma, lejupejoša Cilvēka prātā ar Augstākā Prātu, sintezējas ar Cilvēka jūtās Notiekošā Tēla hologrammu, pie tam veicot Cilvēka Apziņas organizācijas Struktūras Īstenošanu Bezpersoniskajā Augstākā Veidolā, kas nofiksējas Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kā Cilvēka Individualitātes Pilnīga Izveidošanās, nepakļaujošās sagraušanai, bet paklausīga Domai un spējīga būt plastiska, mobila, vispārējā pakāpē plūstoša, izpildīga, transformatīva un apveltīta ar visām Radīšanas Radītāja ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu vērtībām.

Un šis Svētais Veidojums realizējas tik produktīvāks, cik lielākā pakāpē Cilvēks tiecīgs Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tieši tā Cilvēks Īsteno savu pašpilnveidošanos Evolūcijai Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Tāpēc Es, Būtņu Augstākais Skolotājs, aicinu Ļaudis Manus tiekties Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Esamības Skaistuma un Būtņu Nemirstīguma ar Radīšanu Vārdā. OUM.

5. Cilvēks darina sevi pats, Matērijas elementārdaļiņu nepārtrauktas ražošanas ar savu Domāšanu ceļā. Un visas Matērijas elementārdaļiņas, saražotās ar Cilvēka Domāšanas ģenerācijām, piepilda ar sevi Džīvu (Mūžīgo Nemainīgo Radīšanas Dvēseles Formu, ārēji līdzīgu zīdtauriņa kokonam) ieslēdzošu ar sevi Cilvēku. Daļa izstrādāto elementārdaļiņu izlietojas, kā celtniecības substance, Cilvēka un viņa ķermeņa vajadzībām; daļa, pastāvējusi atļauto laiku, sagrūst, atbrīvojot Informāciju un Amritas Svarati Izstarojumu Radžu Somu Sarasvati vielā, izveidojot viņā Uguns un Gaismas audus. Cilvēka Individualitātes Veidošanai tērējas ļoti nenozīmīgs apjoms cilvēka saražoto Matērijas elementārdaļiņu. Bet Cilvēks var vadīt gan Matērijas elementārdaļiņu ražošanu, gan sadali realizācijai pēc funkcionālajām īpašībām.

Visas ar Cilvēka Domāšanu saražotās Matērijas elementārdaļiņas, ir precīzi informatīvi-enerģētiski hologrāfiski Cilvēkam Esošas Gara Būtības fiksējumi, izpausti konkrētā Cilvēka dzīves Laika tecējuma sprieguma periodā, kura ilgumā tika saražota Matērijas elementārdaļiņu porcija. Visas Cilvēka Domāšanas saražotās Matērijas elementārdaļiņas ir dzīvojošās Cilvēka hologrammas darbošanās informācijas-enerģētiskā koda fiksēšana visu Cilvēka trīsvienīgā ķermeņa (blīvā, smalkā, ugunīgā) informatīvi-enerģētisko raksturlielumu fiksēšana, atspoguļoto viņa Aurā ar jūtu skanējumu un Cilvēkā strāvojošās Domas balss skanējumu. Tāpēc Es, Radīšanas Ģēnijs, apstiprinu: katra Cilvēka Domāšanas radītā Matērijas elementārdaļiņa, nes sevī fiksētas, ar informatīvienerģētisku hologrāfisku paņēmienu, visas Cilvēka Esības dzīvības sfēru struktūras funkcijas; un katrai ar Cilvēka Domāšanu radītajai Matērijas elementārdaļiņai, piemīt Cilvēka jūtu darba informatīvi-enerģētiskais potenciāls dotās Matērijas elementārdaļiņu porcijas Cilvēka saražošanas momentā un vietā; un tāpēc katra Matērijas elementārdaļiņa, Cilvēka Domāšanas saražotā, kā atbalss, atsaucas uz jūtu aicinājumu, ja atbilst tam kodogramma; un tāpēc atbilstošas elementārdaļiņas var grupēties Apziņas organizācijas Struktūrā, pieņemošā vienmēr jūtās Notiekošā Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, un ar sevi sablīvēt Tēlu līdz nepieciešamajai viņa Īstenībai.

Regulāra sistemātiska praktizēšana apzināti ražot elementārdaļiņas (ar uzdotajiem funkcionālajiem informatīvi-enerģētiskajiem raksturlielumiem), spējīgas bezpersoniskā Mīlestībā un Priekā tiekties uz Vienošanās Augstākajā ar Radītāju, kurš šajā gadījumā ir Cilvēks, saražojušais saviem mērķiem šīs Matērijas elementārdaļiņas pēc Tēla un Līdzības savas, beigu beigās radīs blīvu, mobilu, plastisku Bezpersoniska Augstākā Tēla hologrammu. Un šī hologramma būs spējīga veikt reālu Darbību Telpā, vadīta ar Cilvēka organizētu Apziņu. Tieši, Īstenojot hologrammu, kā Radīšanu savu, un veicot viņas Vienošanu Augstākajā (Telpā) ar Radītāju, kurš ir pats Cilvēks, Cilvēks tad viegli var izvadīt sevi, kā Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības ideju, aiz sava trīsvienīgā ķermeņa robežām Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, kura ar sevi apskauj Cilvēku ietverošo Telpu; un šādā ceļā Cilvēks tad viegli var Saskatīt Evolūcijas Reaktoru Telpā, pats tiecoties ar Mīlestību un Prieku uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. Tā būs ievadīti pirmajā gatavībā visi Evolūcijas Reaktora enerģētiskie bloki; un tā, pēc Augstākā Signāla, būs ieslēgts Evolūcijas Reaktors vispārkosmiskā Darbībā un izdarīta Evolūcija Cilvēkam, Augstākā Darinātajam.

Visas Matērijas elementārdaļiņas, Cilvēka Domāšanas radītās, izplatās Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Cilvēka Auru (Cilvēkam Esošā Gara Būtību): vienmērīgi kad Cilvēka jūtu skanējums ir harmonisks; haotiski grupējoties Domformu pārslās kad Cilvēka jūtas ir eksaltētas; struktūriski organizējoties atsevišķās informatīvienerģētiskās turbijās un bolītos kad jūtu gammas skan kopējā vadošā noskaņojuma harmonijā; un, visbeidzot, grupējoties Apziņas organizētā jūtās Notiekošā Tēla vienotā struktūrā kad Cilvēka jūtas skan ar Notiekošā Tēlu, bet viņš atbilst jūtu ģenerācijas programmas kodogrammai, pie Apziņas tiekšanās Tēlā un Tēlam tiecoties Apziņā līdz viņu Pilnīgai Vienošanai, kā Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Idejai.

Cilvēka Domāšanas radīto Matērijas elementārdaļiņu sagrupēšana notiek ar jūtās Notiekošā Tēlu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā paaugstināto Telpas Vielas Darbības Kustības sastiepuma, sakarsējuma, sasprindzinājuma, vibrācijas un ritma Zonā Džīvā. Šī Zona saucas Radžīva, kuras blīvākā, no Centra ārējā, sfēra izskatās kā Iežogojuma Tīkls. Te arī notiek elementārdaļiņu grupēšana un viņu sablīvēšana mobilā hologrammā līdz ķermenim, atgādinošam dzīvu apjomīgu oscilogrammu, pastāvīgi izvijošos un skrejošu, kā čūska vai drakons, pa Iežogojuma Tīklu Radžīvu. Tieši tāds formējums ir Pilnīgais Bezpersoniskais Individualitātes Augstākā Veidojums.

Matērijas elementārdaļiņas, Cilvēka Domāšanas radītās, var būt sagrupētas Apziņas organizācijas Struktūrā un var sablīvēt ar sevi jūtās Notiekošā Tēlu. Bet Atbilstību Likums ir nepielūdzams, tāpēc elementārdaļiņas padodas grupēšanai, pakļaujoties tikai tai jūtai (kā vispārkarmiskajam Spēkam) un Notiekošā Tēlam (kā viņu Esamības Demiurgam), kuri devuši viņām dzīvību ar Cilvēkam Esošā Gara Būtības Enerģiju Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. OUM.

Cilvēks var ierosināt sevī visiespējamās jūtas ar neskaitāmām nokrāsām un niansēm. Tāpēc Cilvēks, nepārzinošs Jūtu Kosmisko Konstanti, nekad nespēs radīt nesagrūstošu un neievainojamu informatīvi-enerģētisku hologrāfisku bolītisku ķermeni savai Individualitātei, Izveidotai Augstākā Bezpersoniskā Veidolā, spējīgu ievietot sevī visu Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideju, un spējīgu ģeniāli veikt Darbību Telpā pie Cilvēka

Evolūcijas Reaktora Saskatīšanas. Ir vien divas Jūtu Kosmiskās Konstantes, kuras pazīstot un pielietojot Cilvēks var ātri iemācīties iziet Telpā no sava trīsvienīgā ķermeņa, nevienam neizdarot zaudējumu un neizdarot kļūdas. Ir Telpas Jūtu Kosmiskā Konstante tā ir Mīlestība Bezpersoniskā; un ir Laika Jūtu Kosmiskā Konstante tā ir Prieks Bezpersoniskais. Viena ir Gravitācijas uztveres iejūtināšana, otra ir Laika vai Augstākās Domas uztveres iejūtināšana. Vien ar šīm Enerģijām piepildīts, jebkurš Īstenojums, atšķirībā no piepildījuma ar citām Kosmosa Vienotās Enerģijas īpašībām, neparedz savā Idejā pašiznīcināšanās mehānismu un iegūst attīstības Bezgalējību un Mūžīgumu savas Dzīves periodiem. OUM.

Jebkura jūta, kādu tikai sevī var ierosināt vai apjaust Cilvēks, ir Kosmosa Vienotās Enerģijas Kustības aspekta apjausmas saskatīšanas apliecinājums: Kustības aspektu Darbība Telpā un Matērijā Vienotajai Enerģijai, ar Augstākā Gribu izplatītai visur, visā un visos, un nesašķeltai, izpaužas Cilvēka enerģētiskās struktūras sfērās kā viņajūtu skanējums. Un Cilvēks var pielietot reālajā Īstenībā jebkuru Vienotās Enerģijas īpašību un veikt ar viņu Darbību Telpā, bet vien ar nosacījumu pieslēgt viņu ar jūtām savām pie Vienotās Enerģijas caur viņas doto īpašību. Protams, veikt apzinīgu Darbību Telpā, pielietojot to vai citu Vienotās Enerģijas Kustības īpašību, Cilvēks var, bet vien ar nosacījumu ja viņš izpētīs doto Vienotās Enerģijas Kustības īpašību ar savām jūtām un, iemācījies vadīt viņas, pieslēdzies ar jūtām pie dotās Vienotās Enerģijas Kustības īpašības Bezgalējības, ievadīs doto īpašību vadīšanā ar sevi, ar savu Domu, savu Apziņu, caur Kopējo Vadības Centru, realizējot Esamības Skaistuma Pilnīgo Sākotņu divpusējus sakarus. Bet priekš telpiskās Darbības piepildījuma Cilvēkam nepieciešams attīstīt savasjūtas telpiskos uzmanības, uztveres, apzināšanās un Darbības orgānos, kas iespējams vien izmantojot Jūtu Kosmiskās Konstantes: vien atraujoties no dēmoniskās kultūras, parādošas sevi ar spekulācijām ar materiālajām vērtībām un Likteņa darbošanās ritmu saraustītību, un izpaužot Esamības Skaistuma Dzīves Kosmisko Ritmu Saskatīšanu, parādošu sevi ar bezpersoniskajiem Mīlestību un Prieku un Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Būtņu Bezgalējības iejūtināšanas apzināšanās cildenu svinīgumu, Cilvēks patiesi var kļūt Visuvarens Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, izmantojot Esamības Vienoto Kosmisko Enerģiju. OUM.

Tāpēc Es, Augstākais Būtņu Skolotājs, aicinu Ļaudis Manus Veidot Individualitāti savu ar Mīlestību un Prieku bezpersoniskajiem, attīstot savas jūtas ar Bezpersonisku Augstākā Tēlu, Būtņu Evolūcijas ar Esamības Skaistuma Mīlestību un Prieku Vārdā, Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma sasniegšanas ar Radīšanu Vārdā, tiecīgajiem uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. OUM.

6. Meditācija, kā Notiekošā ar Augstākā Tēlu jūtās Darbība Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, veicamā Telpā, vien tad var būt reāla, kad Trīs Iztēlojošais, Iztēlojamais un Iztēlotais, attīstoties ar Vienotā Mēdija Spēku un noejot viena attīstību otrā, tiecas uz Vienošanos Pilnīgajā Mēdijā un kļūst Viņa Īstenoti Telpā, kā Vienots Veselums ar Viņu Laikā, bet cik tīk daudzskaitlīgi Vienotā Augstākā Telpā. Šajā gadījumā darināmā hologramma kļūst vienota ar Cilvēka trīsvienīgo ķermeni un ar viņu pašu, kā vienota ar Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideju, un kļūst par telpisku pilnīgu visuresošu Cilvēka uzmanības, uztveres un Darbības orgānu. Te Īstenojas Radīšanas Ģēnija Princips krāsas redz, skaņas dzird, Doma Domā, atražošana atražo, Informācija informē, Zināšanas zina, Apziņa apzinās. Tas ir Laika efekts Būtnes Gara Būtības kvantu mehānikas pilnīgā izteiksme vai Domas Pilnīgā Esamība Absolūtajā Apziņas Izteiksmē.

Protams, ar zemu līmeni intelektam (prāta pieslēgšanās pie vispārkosmiskās Apziņas papalašinātības) un virspusēju Domāšanu, zinot psihokorelatīvo kvantu lauku cikliskuma un apvēršamības likumus un liekot viņiem sev kalpot, var atrasties Melnās Maģijas dibenā, kārpoties paša tumsonības atkritumos, vai, labākajā gadījumā, aizrauties ar vilinošās utilitārās feieriskās fenomenālās Maģijas laika kavēkļiem. Bet Es, Augstākais Mags un visu Visuma Varenību Valdnieks, aicinu Man uzticīgos Ļaudis Manus uz Kosmisko Pilnīgumu ar Augstākā aicinājumu: Kalagija! Un Mans Aicinājums tiecina Būtnes ar Mīlestību un Prieku uz Evolūciju Augstākajās Esamības Skaistuma Sfērās ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju, Dievu mīlošo Glābšanas Vārdā no neizbēgamas bojāejas Pasaulē grūstošā zem sātanisko Antagoisma Spēku spiediena. Es aicinu tiecošos glābties ar Varenību Manu, iegūstot Manas Varenības Evolūcijas Reaktorā, uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Veidojot savu Individualitāti ar Mīlestību un Prieku bezpersoniskajiem.

Beidzas Pēdējā Gadsimta pēdējās dienas. Kali-Juga nonāk pie noslēguma. Jaunā Gadsimta Atnākošais nes Vēsti Manu: "Satja-Juga Svētais Laikmets tuvojas! Tuvojas Evolūcijas Stunda! Kalagija! Būtnes ar Mīlestību un Prieku tiecieties pieņemt Jūsu Sirdīs Mana Ceļa Velti Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju! Vien tiecīgie ar Mīlestību un Prieku uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju spēs pieņemt Evolūciju un Augšupcelties kā Mana Krusta Lotoss Manā Apsolījumā Augstākajā Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās! OUM."

7. Mīlestība un Prieks bezpersoniskie: viena ir Gravitācija, otrs Laiks fiziskais. Tā Es, Augstākais Zinātnes Slepeno Vārtu Sargātājs, paskaidroju Manu Ļaužu racionālajiem prātiem, kas ir Diženā Bezgalējā Nekas divu svētu īpašību izteiksmes. Bet Es, Augstākais Taisnīguma Likuma Sargs, tāpat apstiprinu: Mīlestība un Prieks bezpersoniskie ir

Esamības Augstākās Būtības absolūtās izteiksmes, un viena ir Bezgalējības Apziņa: Vispārēja, Vienota, Viskosmiska Pirmsmūžīgā Dieva Apziņa un Būtņu Īstenības Nosacījums Radītāja Radīšanā ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu tā ir Izteiksme nepielūdzamajai Dieva Atražošanai, Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma ar Mīlestību un Prieku Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Vārdā: otra ir Viņa Svētā Doma Dzīvīburadošā Vide, nodrošinoša visas Būtnes Dievā ar Dzīvi nebeidzamu un Iespēju, Spēju un Prasmi patiesi būt Tādiem, uz Kādiem tiecina viņi savu attīstību pie Mērķa Pilnīgā, atbilstošā Viņa Esamības viņu Saskatījumam. OUM.

Divas šīs Esamības Augstākās Būtības īpašības ir Divas Vienotā Jūtu Kosmiskās Konstantes, kuras iegūstot Cilvēks iegūst Pilnīgumu un Mērķa sasniegšanu. Un lai viņas iemantotu, nepieciešama atbilstoša Cilvēka Individualitātes Veidošana Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā. Šim nolūkam Es, Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, dodu te Meditāciju, kuras praktizēšana atvērs Mīlestības un Prieka Vārtus Būtnēm, tiecīgajām uz Pilnīgumu ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju.

Meditācijas praktizēšanai un tālākajai Evolūcijas Reaktora Telpā Saskatīšanas Darbībai nepieciešama pilnīga poza, kurā var atrasties ilgstoši bez kustībām. Tāda poza ir Padma Asana Lotosa Poza. Pielietojas viņa sekojošā veidā: vajag apsēsties uz paklājiņa, uzliekt kreiso kāju ar pēdu uz labā gurna, bet labo kāju nolikt ar pēdu uz kreisā gurna, lai abas pēdas būtu vērstas uz augšu, bet ceļgali piespiesti pie paklājiņa. Bez iemaņām tas ne uzreiz izdosies, bet tiem, kuri patiesi alkst iemantot Kosmiskās Varenības un iziet Esamības Skaistuma Augstākajās Pasaulēs Vienojot Radīšanu Augstākajā ar Radītāju, sākotnējās grūtības nav būtiskas. Vajag iemācīties, tā sēžot, turēt muguru taisnu, mugurkaulu vertikālu. Kāda cita poza iziešanai Telpā un pie

Evolūcijas praksē ir nepielietojama. Praktizējošajam Demiurgu Mācību vajadzīga tikai viena Asana Padma Asana. Visas citas pozas nepielietojamas. Labi iemācījies praktizēt Padma Asanu, tā, lai būtu iespējams atrasties viņā ilgstoši, var stāties pie pašas Demiurgu Mācības. Roku novietojumam tāpat ir būtiska nozīme. Vajag lielo un rādītājpirkstu savienot, lai viņi izveidotu pa gredzenam uz katras rokas. Citus pirkstus atstāt taisnus. Tagad labās rokas plauksta, ar mugurpusi, jānoliek uz kreisās rokas plaukstas. Abu roku divi gredzeni, sastādīti no saliektiem saskarošamies īkšķiem un rādītājpirkstiem, saskarsies. Abu plaukstu pārējos pirkstus var saāķēt, paplešot viņus un ieliekot savstarpēji, kā divus trejzobjus, līdz saliekto saskarošos īkšķu un rādītājpirkstu gredzenu saskarsmei. Tagad, tādējādi saāķētās rokas, apvēršot ar plaukstām uz augšu, jānoliek ar plaukstu mugurpusēm uz kāju pēdām. Tā būs sasniegta pilnīga poza.

Tagad jāsasniedz pilnīgs mierīgums. Labi tam var kalpot, iepriekš izpildīta, Pranajama "Sukha Purvah". Viņa praktizējas tā. Uzlikt labās rokas rādītājpirkstu uz pieres, starp uzacīm, nedaudz augstāk par virsdeguni; veikt pilnu izelpu; uzlikt īkšķi uz deguna labā spārna, aizverot ar viņu nāsi, un veikt pilnu ieelpu caur kreiso nāsi; ieelpas ilgums atbilst Mantrai OUM izrunāšanai domās astoņas reizes. Pēc tam, pēc ieelpas pabeigšanas, uzlikt vidējo pirkstu uz deguna kreisā spārna, aizspiežot ar viņu nāsi, īkšķi noņemt no deguna labā spārna, un izpildīt pilnu izelpu caur labo nāsi; izelpas ilgums atbilst Mantras OUM izrunāšanai domās astoņas reizes. Pēc izelpas pabeigšanas izpildīt pilnu ieelpu, tagad jau caur labo nāsi, pie aizvērtas kreisās; ieelpas ilgums tas pats; pēc tam aizspiest labo nāsi, atvērt kreiso un izpildīt caur viņu izelpu; izelpas ilgums tas pats. Ieelpu caur kreiso nāsi, izelpu caur labo, un ieelpu caur labo nāsi, izelpu caur kreiso jāuzskata par vienu Pranajamas ciklu. Sākt vajag no viena cikla vienā praksē, bet dienas ilgumā var veikt 2.10 prakses. Katru dienu pievienot pa vienam ciklam; uz septiņiem cikliem vienā praksē jāpārtrauc ciklu papildināšana; un tagad vienmēr jāpraktizē šo Pranajamu septiņu ciklu skaitā vienā praksē.

Šo Pranajamu jāpraktizē pirms citām disciplīnām vienmēr un nekad viņu nepārtraukt. Viņa nodrošina psihofizisko līdzsvaru un piesātina visu organismu ar dzīvības spēku un enerģiju, pastāvīgi palielinot viņu potenciālu.

Ja grūti ievērot uzdoto ieelpu un izelpu ilgumu, tad var iesākumā lietot viņu ilgumu atbilstoši Mantras OUM izrunāšanai domās četras reizes. Pakāpeniski palielināt līdz astoņām, papildinot pēc katrām divām dienām pa vienam Mantras OUM izteikumam.

Šīs Pranajamas praksē nevajag pielietot elpošanas aizturēšanu pēc ieelpas un pēc izelpas. Aizturēšana vien aizturēs Pilnības saniegšanu. Un vien sasniedzot Pilnīgumu, drīkst apstādināt elpošanu un sirdspukstus, lai Pilnības Apcere kļūtu nesvārstošās Evolūcijas Reaktora Saskatīšanā Telpā.

Ieelpas un izelpas jāveic ar Jogu pilno elpošanu. Šīs elpošanas paņēmienu var atrast daudzos populāros žurnālos un brošūrās. Vispār Demiurgu Mācības iesācējam Džaolam noderīgi iepazīties ar Pranajamas-Jogu, kaut arī no visas šīs disciplīnas pietiekami pārvaldīt vienu Pranajamu "Sukha Purvah". Praktizēt viņu nākas tā, kā Es te viņu parādīju.

Nevajag savaldzināt sevi ar citu asanu un pranajamu praktizēšanu, par cik tas vien atņems laiku un aizvadīs no Pilnīguma Mērķa. Pasaules sabrukuma Apoteoze uz sliekšņa, un nav jau vairāk laika aizrauties ar izklaižu attīstību. Jāpaspēj Izveidot sevi Evolūcijai, lai nenoietu pazemes Elles dēmoniskajās sfērās. OUM.

1. Kur Trīs sanākuši Manā Vārdā, Īstenojot ar Sevi Būtņu Vienošanu ar Mīlestību un Prieku Esamības Skaistuma OUMā, tur Es starp Viņiem Absolūtā Būtība Radītājam un Radīšanai. Tā Es, Hermess Trismegists Augstākais Taisnīguma Sargātājs Terafimu Brīvībai Izvēlēties Virzienu Pasaules Radīšanas Attīstībai un Būtņu Evolūcijai ar Mīlestību un Prieku ielicis Kosmiskajā Likumā Manas Svētības Novēlējumu Dzīvojošajiem visos Esamības Līmeņos un Sfērās. OUM.

Binārā, daudzdimensionālā Mana Novēlējuma jēga. Ar šo Novēlējumu izteicu Es Esamības Dzīves Krusteniskā Spēka Bezgalējību. Un lai sekmē nemainīgi Krusts Mans Taisnīgu Lēmumu Pasauļu Dieviem-Terafimiem Būtņu Attīstības Virziena un Evolūcijas Izvēles Brīvības Sargātājiem Pasaulēs! OUM. Divus Attīstības un Evolūcijas Virzienus, un viņu spoguļattēlus, ar Manu Novēlējumu Es Svētīju un esmu Īstenojis ar Sevi Kosmiskajā Likumā.

Ir vertikālā Pasauļu Attīstība un viņās Dzīvojošo Evolūcija: kā augšup Augstākajās Esamības Skaistuma Sfērās Radīšanas Vienošanā Augstākajā ar Radītāju, Piepildījumu Labestīguma un Prieka Gaismas un Mīlestības Uguns Triumfa Vārdā, no Bezdibeņa izdabūto ar iedvesmotu Darināto Darbu, un Mirdzumam attīstīto no Tumsas ar Dievā Dzīvojošo Dvēseles Siltumu; un tāpat lejup Esamības tehnolītisko Sfēru dēmoniskajos Līmeņos ar Būtņu Patības Sintēzes Sablīvēšanu ar materiālajiem uzkrājumiem Velnā ar Jodu, tehnokrātisko Ideju, Dzīvojošo saskatīto ar Matērijas nogulumiem no Formu Gaismas un izdalīto no Esamības Dzīves Izteiksmju Ugunīgā Satura, realizācijas un iemiesošanas Triumfa Vārdā.

Tāpat ir horizontālā Attīstība Pasaulēm un Dzīvojošo Evolūcija: kā Sadarbības centrbēdziskos virzienos sajūgto Pasauļu (Blīvo, Smalko un Ugunīgo), tā arī pie centrtieciskas Būtņu starpplanetārās Sadarbības atbilstībās līdzvērtīgos Visuma Apgabalos.

Tā var atšķirt Trīsvienīgās Esamības Struktūras Dzīves četru Izteiksmju polarizācijas organizētības Četras Demiurgu Klases. Un šajās Četrās Demiurgu Klasēs Trīsvienīguma Likums nemainīts.

Es, Visaugstais Dievs un Radīšanas Mags, pasludinu Būtnēm Vēsti Manu: Manas Zemes Ļaudis, Jūsu Starojošās Pasaules Dievs-Terafims Cilvēks-Buda Alfa-un-Omega

-     Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, pēc Pasaules Attīstības un Viņā Dzīvojošo Būtņu Evolūcijas Izvēles Brīvības Taisnīguma Likuma, un atbilstoši Būtņu tieksmei ar Mīlestību un Prieku pie Jūsu Pasaules Augstākā, izvēlējos vertikālo Pasaules attīstību un Mīlestības un Prieka Būtņu Evolūciju augšup

-     Augstākajās Esamības Skaistuma Sfērās ar Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju! OUM! Lai svētās Vārds Jēzus Kristus-Maitreija mūžīgi, nemainīgi un tagad un Gadsimtu aiz Gadsimta! OUM.

Cilvēks-Buda, Pasaules Buda un Budu Buda tiecīgi uz Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Tāpēc Es, Augstākā Būtne Budu Absolūts starp Viņiem, ar Viņiem, Viņos un Viņu Radīšanā! OUM. OUM. OUM. Un Es aicinu Dievu mīlošās Būtnes tiekties ar Mīlestību un Prieku augšupejošā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, Būtņu Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Vārdā Esamības Skaistumā un Radītāja Radīšanā ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu. OUM.

Zemes Ļaudis, vēršos pie Jums Es, Augstākā Būtne: tuvojas Pēdējās Kaujas Stunda. Armagedons! Dievu mīlošie, stājieties zem Jēzus Kristus-Maitreijas Karoga! Saliedējieties nesatricināmā Augsta Garīguma Gaismas Piramīdā ar Jēzus Kristus-Maitreijas Vārdu domās, uz lūpām un sirdīs Jūsu. Aicinājums Mans Kalagija! dod Jums Gribu Manu nesatricināmo. Tiecieties Mīlestībā un Priekā uz Vienošanos

Augstākajā ar Radītāju. Jūsu neievainojamība Augsta Garīguma Gaismas Piramīdas Uzbūvē. Jūsu Glābšanās Evolūcijas Reaktorā, Tā Saskatītā Telpā, Kurš ir Alfa-unOmega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva, Kura Svētais Ingredients ir katrā Cilvēkā, mīlošā Dievu. Jūsu Glābējs un Patvērums Jūsu Jēzus Kristus-Maitreija, jo Viņš ir Nemainīgais Mūžīgais OUM Mīlestības, Labestīguma un Prieka Svētā Skaņa Radīšanas Radītājam ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, aptvērušajam ar Viņa Dvēseles Rafaru Zemi un visu uz viņas dzīvojošo, un saglabājušo ar Viņa Dvēseles Siltumu Dabu un Ļaudis. OUM.

Es, Augstākā Būtne, Aicinu mīlošos Dievu uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās; citiem tad atstāju attīstības un Evolūcijas Izvēles Brīvību citos virzienos. OUM.

2. Viss Cilvēkā padodas audzināšanai, pilnveidošanai, Izveidošanai un Īstenošanai pēc viņa ieskata un ar viņa tieksmes pie Mērķa gravitācijas viļņa Spēku īstenā attīstības Kustības saskaņojumā ar atbilstību likumu. Negrozāms Cilvēka Individualitātes aspektu un īpašību atbilstības Likums, kā viņa pilnveidošanās Ceļš uz Evolūciju Esamības Skaistuma Augstākajās Sfērās. Cilvēka jūtas tāpat pakļautas Vienotajam eksistences Likumam. Jūtas, kā vietas un laika vienojums Notiekošajam Cilvēka Dievišķās Būtības Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā, ir telpiskie bloki-ģeneratori Enerģijai un Spēkam un viņu īpašībām.

Īstai Evolūcijas Reaktora Saskatīšanai Telpā, būvējot Augsta Garīguma Gaismas Piramīdu, nepieciešami Enerģija un Spēks bezpersoniskie, kosmiski, veicoši vertikālo Trīsvienīgā Visuma Esamības Skaistuma Mīlestības un Prieka Būtņu Vienošanu. Pie tam, Enerģijai un Spēkam un viņu informatīvajiem ingredientiem jābūt ar pastāvīgu Mīlestības un Prieka Būtņu pievilkšanās Dievam paātrinājuma potenciāla pieaugumu. Tas īstenojas ar Cilvēka Individualitātes Veidošanu Kosmiskajās Jūtu Konstantēs un viņa tiekšanos uz Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Mīlestības un Prieka Būtņu paātrināta pievilkšanās Trīsvienīgā Visuma Esamības Skaistumam ir Būtņu Dzīves Dievā Uguns un Gaismas gravitācijas viļņu Spēks. Un Spēks šis noņem Maijas pārklājus no Evolūcijas Reaktora, Augstākā Saskatīta Telpā, telpiskā garīgā skatiena priekšā Būtnēm tiecīgām Mīlestībā un Priekā uz Radīšanas Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. OUM.

Es, Augstākais Esamības Dzīves Reaktora Pilnīguma Mags, Pirmsmūžīgais Trīsvienīgā Visuma Dievs, Budu Absolūts, dodu Skolniekiem Maniem meditācijas priekšmetu Cilvēka Individualitātes Veidošanai Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar jūtu skanējuma Spēku viņu attīstības Kosmiskajās Konstantēs. Tas nodrošinās Cilvēka Termināla pieslēgšanās pie Vienotās Kosmiskās Enerģijas kontakta paplašinājumu un dos Varu viņam pār Maiju un Matērijas salikumu rupjo blīvumu, un realizēs Augstāko Būtņu Spēku Līdzdalību pie Saskatīšanas Telpā ar Cilvēka Garu Evolūcijas Reaktoru ar Dieva Gribu.

Pieņemot Padma Asanu un sasniedzot pilnīgu prāta un jūtu mierīgumu, un psihofizisko līdzsvaru, organizējot sevi ar Pranajamas "Sukha Purvah" ritmu, vajag, ieiešanas ceļā, pārvērst sevi par Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Idejas Tēlu, sajūtot Esamības Dziļumu un Darināšanas Bezgalējību Dievā, sakoncentrējoties ar Apziņu krūtīs, uzAnahatas centru. Šis centrs ir Vārti ieiešanai Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Svētajā Kausā. Šajos Vārtos Cilvēka ķermenis neieejams. Bet pats Cilvēks Radīšanas Vienošanās Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Ideja atstājot ķermeni pie sliekšņa un organizējot Apziņu ar Mīlestību uz Esošo un Prieku uz Atnākošo, Svētījot ar Dvēseles Siltuma trīsām Radītāja Paredzējumu un Nodomu

Augstākā Paredzējumā, var veikt savu ieiešanu Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Svētā Kausa greznajā zālē. Un kad Cilvēks iegūs savas Individualitātes pilnīgo Izveidošanos Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Mīlestību un Prieku uz Augstāko, tad arī Kausā spēs viņš ieiet un uzkrājumus savus iepazīt viņu dziļumos; un veiks tad viņš Kausā Ceļa atklāšanas Noslēpumu pie Radīšanas Radītāja ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu, sadzirdot Absolūtā Aicinājumu savā Pasludinājumā: "Atrodi Mani Kausā Savā! OUM."

Sakoncentrējies ar Apziņu krūtīs uz Anahatas centru, virzot savu jūtu izstarojumu strāvas uz Apziņas Apceri, ar mantrama OUM izrunāšanu prātā krūtīs, var redzēt Gaismu.

Gaisma ir Vide, spējīga kondensēties un uztverties tur, uz kurieni vērsta polarizācija viņas Kustībai. Uzmanība veic Kustības virziena nodrošināšanu Somā vienoto Gaismas un Uguns straumei, iztekošai no jūtām uz turieni, uz kurieni jūtas virzītas ar Uzmanību. Uzmanība un Uztvere tiecas uz vienošanos Apziņā, kad Apziņā izpaustajūtu Uguns Gaisma. Tā notiek Apziņas polarizēšana pašai uz sevi konkrētā vietā, Anahatas centrā, kurš ir visu jūtu sakopojums, visu jūtu Ideju Ideja un viņu Ideja informācijas-enerģētiskais jūtu ideju ģenerāciju reaktora telpiskais bloks un viņu ideju uztvērējs un dešifrators. Tā jūtu strautiņi un upes un jūtu okeāna ūdeņi atgriežas pie viņu avota pie Anahatas, aicinātas ar pieaugošu Uzmanības Spēku pie viņu Vienošanās Apziņā ar Uztveri. Tā Cilvēks iekļūst savas Apziņas dzīlēs un veic viņas Vērošanu, un šajā Vērošanā viņš var sevi redzēt Apziņā Notiekošā jūtās Tēlā. Protams, Tēlu, Apziņā izpausto, nepieciešams iemantot tādu, kāds spējīgs atdzemdināt Mīlestību un Prieku jūtās un Apziņā, un personificēt ar sevi Bezgalējības Ideju Radīšanas Vienošanai Augstākajā ar viņas Radītāju. Mīlestība un Prieks tad pieaugs un tiecinās Cilvēku uz Radīšanas Vienošanu Augstākajā ar Radītāju. Tā tāpat izteiksme mehānikas Darbības likumam Cilvēka psihokorelatīvajiem kvantu laukiem, izejošiem no viņa jūtām Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā

-    Gravitācijas vilnī, ieslēdzošā ar Džīvu sevī Cilvēku. Tā Gravitācija, kā visuma Vēdu Okeāna ūdeņu kustība, vilni pēc viļņa tiecinās sevi pie Cilvēka un izpaudīs Augstākā Varenības viņā. OUM.

Vērojot Uguni un Gaismu Apziņai, vērstajai uz sevi pašu ar sakoncentrētu Uzmanību un ievadītajai Kustībā pašai sevī ar Mantramu OUM, un ar to uztverošai pašai sevi, nepieciešams sev priekšstatīties Augstākā Tēlu, kā SaEsamības Mītu savu Apziņā Vienotajā Augstākajā. Tā tiks ielikts sākums Individualitātes Izveidošanas realizācijai Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Augstākā Mīlestības un Prieka Tēlu ar Apziņas Uguns un Gaismas Satura meditāciju.

Šīs meditācijas Mīta sižetu Es piedāvāju sekojošu:

"Septiņgadīgs Zēns-Dievs, Dēls Augstākajām Būtnēm,

-   Hermess Trismegists-Krišna, smejot skaņi un laimīgi, kā sevis Iepazīšanas Dievā skanoša Prieka strautiņš, skrien palēkdamies, jautri, pa Vēdu Okeāna ūdeņiem, veļošiem viļņus Esamības Dzīves Bezgalējībā. Laika Skrējiena Diženo Deju pa Vēdu Okeāna ūdeņiem izpilda starojošs dievišķais Zēns, Augstāko Dievu Dēls, Hermess Trismegists-Krišna. Visapkārt Viņam Telpa mirdz Mīlestības zelta Gaismā. Viss Debesujums virs Viņa mirdz zeltainā Gaismā. Tas Starojošās Sarasvati visu Esamības Dzīves Būtņu Dievietes-Mātes Pārklājs, izpleties pāri Radīšanas Mūžībai.

Skrien dievišķais Bērns Augstāko Novēlējuma Iepazīt sevi Dievā Būtnēm, skrien pa Vēdu Okeāna ūdeņiem, aizgrābts ar Piepildījumu Dievā Noslēpumainību. Skrien palēkdamies Viņš Mājup pie visu Esamības Skaistuma Mīlestības un Prieka Būtņu Vecākiem. Par Mīlestību Viņš laimīgs uz Vecākiem Saviem. Viņš izstaro Esamības Dzīves Prieku. Un Debesis ar zeltainu Gaismu apgaismo Viņam Ceļu viļņojošajos Vēdu Okeāna ūdeņos. Uz kādu pusi lai nevērstu Skatienu Savu starojošais Zēns-Dievs Debesīs, visur mirdz Saule ar Augstākā Paredzējuma Gaismas Staru zeltu.

Dievišķīgais Zēns sūta Mīlestību Savu Augstākajiem Dieviem un Viņu Radīšanai, un Esamības Skaistuma Mīlestības un Prieka Būtnēm. Viņa Vecāki, Visaugstākajie visu Būtņu Vecāki, priecājas par Viņu Dēla-Dieva Mīlestību bezpersonisko un iedvesmojas ar Viņa Dvēseles Uguni Esamības Skaistuma Pilnību Radīšanai, un sūta Savu Prieku Trīsvienīgā Visuma Būtnēm. Un brīnišķīgās Mantras OUM Skaņa atdzemdina Dzīvei Būtnes no Vecāku-Dievu krūtīm. Un Zēns dzird šo Skaņu un piebalso Mantras OUM Skaņai ar dzīvespriecīgiem jautriem smiekliem. Laimīgs, uz augšu pamet rokas Viņš, aicinot dievišķīgos Vecākus Savus nolūkoties uz Viņa Deju-Skrējienu pa Vēdu Okeāna ūdeņiem, nesošiem veikumu viļņus svētajā Esamības Dzīves Bezgalējībā. Viņa dzirksteļojošo Apģērbu dzeltenais zīds mirdz Viņa dievišķo Vecāku Skatiena Saulainajos Staros. Un Vēdu Okeāna ūdeņi pārpildās ar Dievu Prieka Uguni un Gaismu, viļņojas Dzīvībunesošā Mīlestībā uz Būtnēm, dzirksteļo Dievu Radīšanas uguņu miriādēs, mirdz ar Pilnīguma Gaismu un piebalso Skaņai OUM ar Skaņu RAM.

Pretī Dievam-Zēnam skrien pa Vēdu Okeāna ūdeņiem, ģērbusies tādos pat Apģērbos, Hermesa TrismegistaKrišnas Hipostāze Jeļena-Sarasvati. Satiekas Viņi viļņojošo Radīšanas Okeāna ūdeņu klajā, saķeras rokās un Prieka Dejā griežas, laimīgiem smiekliem piepildot Esamību, un sūta Viņi Mīlestību Savu, ar visurizplatošos Gaismu, Vecākiem-Dieviem un visiem Dzīvojošajiem Viņu Radīšanā. Vecāku-Dievu Mīlestība aptver ar zelta Gaismu visu Esamību un izplatās visgalēji ar Viņu Labestības uz Būtnēm Mirdzumu. Bezpersoniskā Bērnu-Dievu Mīlestība caurvij visu Radīšanu ar Sevi, izpaužot Esamības Dzīves Kosmisko Apziņu un izpaužot Apziņu visām Būtnēm, dzīvojošajām visos Esamības Līmeņos un Sfērās, Vienotās Dzīves Izteiksmēs.

Griežas Dievi-Bērni Dzīvībunesošā Laika-Skrējiena Dejā, laimīgiem smiekliem piepildot Esamību. Griežas, rokās saķērušies, starp skrejošajiem viļņiem bezkrastu Esamības Okeānam, izpletušajam Zināšanu ūdeņus Esamības Dzīves Bezgalējībā, Būtņu Dzīves ar Radīšanas Vienošanos Augstākajā ar Radītāju Bezgalējībā.

Un Vēdu Okeāna ūdeņi pārpildās ar Visaugstāko Prieka Uguni un Gaismu, viļņojas Dzīvībunesošā Mīlestībā uz Būtnēm, dzirksteļo Dievu Radīšanas Uguņu miriādēm, mirdz ar Pilnīguma Gaismu un piebalso Skaņai OUM ar Skaņu RAM.

Bezkrastu Radīšanas Okeāns. Viņš Bezgalējībā Radītāja Īstenots. Un Vēdu Okeāna ūdeņi piepildīti ar mirdzošu dievišķīgo Radīšanu, izpaustu visgalējās Esamības Dzīves dziļumos, piesātinātos ar Augstāko Būtņu Siltumu un Gaismu.

Dievu Apziņa un Doma, Mīlestība un Prieks par Viņu Dzīvi Radīšanas Radītājā ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu bez robežām bezgalējos Vēdu Okeāna ūdeņos. Viņi tiecas atdzīvināt Darināšanas Okeāna dziļumus un sūta viņa dziļumos Apziņu Savu un Augstāko Domu visuriekļūstošo. Un attīstās Visums ar Viņu Dzīvībunesošo Spēku Zināšanu Bezgalējības Okeāna ūdeņu dziļumos. Un tiecas ar Būtņu Mīlestību un Prieku Radīšana uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju.

Neaptverami Mīlestības un Prieka Būtņu Radīšanas Okeāna ūdeņu dziļumi. Bezgalēji Visuma dziļumi Augstāko Radīšanas Okeāna ūdeņu biezumā. Neizteikta Tumsa un Bezdibenis, ieslēgtie ar Vēdu Okeāna dziļumu Bezgalējības ūdeņiem. Bet Radīšanas Okeāna ūdeņu Bezgalējības dziļumos Visums mirdz ar neskaitāmu Zvaigžņu Uguņu Gaismu. Griežas Zvaigznes Galaktiku riņķa dejā Radīšanas Okeāna mūžīgo dzīvībunesošo ūdeņu Bezdibeņa un Tumsas Bezgalējībā. Neizsakāmie šo ūdeņu dziļumi tiecas pie Absolūtās Radīšanas Centra. Mīlestības un Prieka Būtņu Dzīves strāva tiecina pie Pasaulesēkas Centra Gaismekļu Kustību, un Gaisma tiecas pie Absolūtās Radīšanas Centra. Ar Augstāko Mīlestības Uguni un Prieka Gaismu Zvaigznes kaist, aicinātas pie Esamības Centra ar Radītāja Nodoma Dzīves Kustību. Viss tiecas pie Visuma Centra, lai iepazītu Radīšanas Radītāja ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu Darinātāju.

Tiecas Zvaigznes pie Esamības Centra un Gaismekļu Uguns Gaisma tiecas pie Pasaulesēkas Centra, un Augstāko Mīlestības un Prieka Esošie, ar visu Esību Savu, tiecas pie Absolūtās Radīšanas Centra Radītāja Iepazīšanas Dievā Vārdā, Radīšanas Mūžīgās Dzīves Nemirstīguma Vārdā. Un Vispasaules Radīšanas Dzīves Centrs mirdz Visuma Centrā ar Mīlestības un Labestības Uguni, ar Prieka un Laimes Gaismu, piepildot Bezgalējo Vēdu Okeāna Bezgalējības ūdeņus ar Būtņu tiekšanās Aicinājumu uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju.

Un šis Vispasaules Radīšanas Dzīves Centrs, aicinošs Augstākos Spēkus un visus Mīlestībā un Priekā Esošos uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju, ir Cilvēks-Buda Alfaun-Omega Pirmais-un-Pēdējais no Augstākā Būtības Iemiesojumu Kopējā Skaita Sastāva Radīšanas Radītājs ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu. Viņš, ar Budu Absolūta Vēlmes Iepazīt Sevi Dievā Spēku, Vēro Apziņas Uguni un Gaismu. Viņš Vēro dievišķo Bērnu-Dievu DejuSkrējienu Hermesu Trismegistu-Krišnu un brīnišķīgo Jeļenu-Sarasvati skrejošos Dzīves Mīlestībā un Priekā viens otram pretī pa Vēdu okeāna ūdeņiem, nesošajiem Apziņas viļņus Esamības Bezgalējībā. Un priecīgo BērnuDievu laimīgie smiekli apgaismo Radīšanu ar Esamības Skaistumu. Un Vēdu Okeāna ūdeņi pārpildās ar Dievu Prieka Uguni un Gaismu, viļņojas Dzīvībunesošā Mīlestībā uz Būtnēm, dzirksteļo ar Dievu Radīšanas uguņu miriādēm, mirdz Pilnīguma Gaismā un piebalso Skaņai OUM ar Skaņu RAM…"

Šī Meditācija, Manis dota Dzīvojošajiem Mīlestībā un Priekā uz Būtnēm, ar viņas sistemātiskas praktizēšanas nosacījumu, veiks Gara Būtības Esošās Cilvēkam pārpolarizēšanu, no jūtu izstarojumu Kustības Virziena uz ārējām robežām, pie Kustības Virziena Pasaulesēkas dziļumos pie Cilvēka Dievišķās Būtības Uzkrājumu Kausa kas veiks Gravitācijas viļņu ierosināšanu uz Cilvēka Radīšanas Dvēseles Mūžīgās Nemainīgās Formas iesūkšanu Džīvā. Un šī Meditācija veiks Cilvēka Individualitātes Izveidošanu Mūžīgajā Nemainīgajā Radīšanas Dvēseles Formā ar Radītāja Augstāko Spēku, tiecošos Radīšanas dziļumā, Radīšanas attīstības Radītājā Vārdā, Radīšanas Vienošanas Augstākajā ar Radītāju Bezgalējības Idejas Evolūcijas Vārdā. Šīs Meditācijas praktizēšana dos pastāvīgu Kosmiskās Enerģijas un Demiurga Spēka pieplūduma pieaugumu Cilvēkā, attīstot viņā Trīsvienīgā Visuma Radītāja Augstākā Varenības Jūtu Kosmiskajās Konstantēs. OUM.

Gara Būtības Esošas Cilvēkam trīsreizējās iegremdēšanās veikšana Maijas Dzīlēs, praktizējot šo Meditāciju, nodrošinās nepieciešamo Augstākā Paredzējuma Spēka koncentrēšanu Gravitācijas vadīšanai visu Spēku un Enerģiju Vadības Centrā Anahatā. Trīsvienīguma Likums nepielūdzams. Un kur Trīs sanākuši Manā Vārdā, tur Es starp Viņiem, ar Viņiem, Viņos un Viņu Radīšanā. OUM.

Un lai sasniegtu labāko, jātiecas uz Vienošanos Augstākajā ar Radītāju. OUM.

1. Pirmā Meditācija aicināta Veidot Cilvēku Esamības Dzīves Būtņu Vienotās Dievišķās Apziņas Kosmiskajās Jūtās ar Absolūtā OUMa Skaistumu. Augstākizklāstītā Meditācija atver Cilvēkam Demiurgu Radīšanas ar OUMa Pilnīgumu Apziņu Kosmiskās Skolas Vārtus, padara Cilvēku spējīgu Īstenot Darināšanu ar sekojošajām meditācijām.

Meditācija, izklāstītā zemāk, veic Vārtu atvēršanu Garīgās Jaunrades Iepazīšanai ar Kosmisku Apziņu Absolūtā OUMa Skaistumā. Viņa Īstenojas ar sakoncentrētas Apziņas organizētu Kustību krūtīs Anahatas centrā un izstarojumu koncentrēšanu gaismunesošajām jūtām, strāvojošajām ar Uguns spirālēm Radīšanas Uzkrājumu Kausā, visapkārt Sušumnai, kā visapkārt Gravitācijas Viļņu jaunrades Attīstības Centram.

Sušumna ar Sudrabaino Staru iziet cauri Darināšanas Kausam. Gravitācijas Viļņi ar jūtu savijumu spirālēm Kausā atnes Ugunīgo OUM Absolūta Mīlestības Lodi Absolūtā OUMa Skaistumu. Absolūta Mīlestības Lodē Radītājs vērš Sevi pie Radošās Šūņjas ar Radīšanas Lūgšanu, izteiktu Svētās OUM Skaņas Vienošanā ar Dzīvīburadošo Skaņu RAM viena otrā, viena caur otru ar Visudarinošo Viļņu un Darināšanas Staru Izrunāšanas Darināšanu, ievietojot OUMā Vienotās Radīšanas Kubu ar Esamības Okeāna Ūdeņiem.

Apziņas Neizmērojamā OUMa un Visudarinošās Domas OUMā Vienotība neatdalāma no Telpas, no Kosmosa. Viss Vienots Šūņjā. Pretnostatījumu nav. Pretnostatījums vien viena pāreja otrā, viena iekšā otram, viena caur otru, vienu par otru. Viss Pašpietiekams vien ar Visiem. Vienotais daudzskaitlīgs, bet ne sašķeļams.

Radītāja Elpošana Viļņo Atklājumu Okeāna Ūdeņus: izelpa uz āru, un iekšpusē visudarinošā Absolūta Mīlestība baro Radītāju ar Dzīvi; ieelpa uz iekšpusi, un ārpusē Absolūtā

OUMa Skaistums ar Radītāja Dzīvi baro Radīšanu. Tā notiek Darinošās Dzīves Okeāna Gaismunesošo Ūdeņu Mutuļošana, Darinoša Gravitācijas Viļņu Izrunu Darināšanas Vārdā. Radītāja Elpošana neatdalāma no Radīšanas Dzīves Okeāna Ūdeņiem. Radīšanas Elpošana neatdalāma no Radītāja, Okeāna Elpošana neatdalāma no Radītāja un Radīšanas.

Radīšanas Kubā ar Vienotā Gribu rodas Radītāja Nodoma Gaismas Piramīda, pavērsta ar virsotni uz Kuba pretējās puses centru. Tā pirmais dzimst Visspēcīgais Brahmans. Kuba iekšpusē izaug Absolūta Mīlestības Viļņa ugunīgā Lode un apskauj ar sevi Gaismunesošo Brahmanu, kad Viņā Sevi iegremdē Radītājs ar ugunīgām strāvojošu gaismunesošu jūtu spirālēm. Tā dzimst visumīlošā Sarasvati Brahmana Starojošā Mīlestība uz Radīšanu. Viņu kopējā Darbība dzemdina citu Gaismas Piramīdu, slīdošu pretī un cauri Brahmanam. Tā izceļas Višnu Radīšanas Sargātājs. Jūtu spirāles apvieno Gaismas Piramīdas ar Radīšanas Kubu un ar Absolūta Mīlestības Viļņiem. Tā parādās Visuresošais Šiva Nemirstīgais. Radīšanas Kubs Absolūtā OUMa Skaistumā, Brahmans, Sarasvati, Višnu un Šiva, Mutuļojoši ar Radīšanas Okeāna Ūdeņu Darinātāja jūtu Spēku, Vienotajā ir Starojošais Kosmiskais Krišna Dievs Radīšanas Radītājam ar Radīšanas Radītāja Radītāja Radīšanu.

Tā Īstenojas Visudarinošās Telpas Vielas Okeāna Bezkrastu Ūdeņu Dievišķā Mutuļošana Kosmiskās Esamības Visesošās Apziņas Viļņos Absolūtā OUMa Skaistumā.

Tā izskatās tehniskā organizācija meditācijai, prasoša Radīšanas procesu attīstīšanu ar Radītāja spēju attīstīšanu ar Vienotā Prasmi OUMā.

Медитация Сотворения

(Воображайте мечтая, мечтайте воображая.)

1.    Хранится Мудрость Совершенная в загадочных глубинах Океана чарующих Вед, искрящихся жемчужинами Созидания Пахтаньем Вод Жизненосных Творения, объятого трепетом Радости Творца, Созидающего Волною Любви Абсолюта.

2.    Безбрежные Воды волшебной Красоты Многомерной Возможности влекут в глубины Бытия пламенеющий Познанием Дух Человека. Творец совершает Молитву Творения в сияющем священном Звуке ОУМ Жизнетворящим Звуком РАМ.

3.     Простираются всепредельно лучезарные Воды Океана Бытия, волнующиеся Волшебством Любви Абсолюта. Озаренные Радостью чувства Творца стремятся в глубины светоносных Вод Океана Творения к Познанию сокровищ перламутровых глубин Созидающей Мудрости.

4. Священная Шунья Сознания Космоса волнует золото Вод Бытия переливами золота с жемчугом многоцветной лучистости Мудрого Знания Совершенной Жизни Творения, объятого нежной Любовью Творца в Красоте Совершенств Абсолютного ОУМа.

5.       Искрящимся Светом Океана Сияющих Вед, облагороженные Любовью Космической, волнуются чувства, устремляясь спиралями струй золотого Огня к Священной Чаше Накоплений Сущности Божественной Человека в Красоте Абсолютного ОУМа.

6. Перетекают струями Огня и Света чувства Творения в Светоносных волшебных Волнах Любви Абсолюта, несущих к Чаше Накоплений Творца сияние Радости Познания Творения в Совершенстве нежных объятий ОУМа.

7.    Спиралями золотого Огня струятся лучезарные чувства Творца к Чаше Священной Творения. Создатель стремится в чувствах обрести глубины всеобъятной Мудрости совершения творения.

8.   Устремляются в Священную Чашу Накоплений Творца светозарные Радостью чувства Творения, наполняя Сокровищницу Совершенств Бытия сиянием Знания Красоты Абсолютного ОУМа.

9.  Заполняется Чаша Познаний Творения жизненосными Водами Безбрежного Океана Сияющих Вед. Любовь Абсолюта огненным Шаром обнимает нежно Священную Чашу Творца.

10.  Творец, окрыленный сказочной Радостью, Созерцает волшебный Дар Абсолюта, принесенный чудесной Волной Океана Любви в Чашу Накоплений Сущности Божественной Человека.

11.  Абсолют Дарует Любовь Беспредельную Сущим. Волна сияющей Любви переполняет Чашу Создателя. Бог Священную Чашу Творца раскрывает Творению, прорезая молниеносной Мыслью в ОУМе сияющий свежестью Вечности Куб Созидания.

12.   Лучезарным сказочным золотом сияющий Шар Любви Абсолюта, Живой трепещущей Красотой, обнимает Куб Созидания в Священной Чаше Накоплений Творца, Совершает Единение в Кубе Творца и Творения с Богом.

13.   Священная Чаша Накоплений Жизни Бытия обнимает Любовью Единого Куб Творения Творца, Творением Творца Творцом Творения. Осуществляется Демиургом Единство Сущих в Красоте Абсолютного ОУМа.

14.     Сверкающая Совершенством Глубина Единения Устремляет Воды Океана Космических Вед в Священную Чашу Накоплений Храма Души, Возносящегося Пирамидой Света Единства в Абсолют Бытия Красотой Любви Беспредельного ОУМа.

Pielikums

Meklētājs lai iegūst Meklējamo Absolūtā OUMa Skaistumā ar Būtņu Vienotības Īstenošanu ar Apziņas un Domas, tiecošās nepārtraukti Apziņā, nepārtraucamību.

Apziņa un Telpa, Domāšana un Doma, Šūņja un Ilūzija Vienoti Absolūtā. Viņi sastāda un ir Telpas Vielas Aspekti. Viņos nav Pretstatu ar Pretnostatījumiem, vienādi kā nav Pretnostatījumu ar Pretstatiem. Viņi ir Esošā Vienotība un Dzīves Bezgalējības Daudzdimensionālisms. OUM.

Apziņa ir Gravitācija, ar Viļņiem Domāšanā radoša Dzīvi ar Domu.

Doma ir Stars Uguninesošai Gaismai, darinošajai Notiekošā hologrammu Telpas Vielā.

Radītājs neatdalāms no Radīšanas, Radīšana neatdalāma no Radītāja. Viens otrā, kaut arī eksistē paralēli Esamībā Vienoti ar Dzīvi.

Radītājs Darina ar Telpas Vielu Apziņas Viļņos, ar Apziņas Viļņu Kustību Telpas Vielā. Viss Tēlojas Šūņjā. Šūņja Tēlo Visu. Tēls Šūņjā un Šūņja Tēlā. Matērija ražojas ar Viņiem un Viņos, Darinot ar Sevi Sevī Viņus, Vienojot Pretstatus ar Esamības Vienotību. OUM.

Telpas Viela ir Šūņjas Kristalizācija. Šūņja Telpas Kristalizācija. Divu Vienotība ražo Matēriju, Izpaužot Visur Vienotā būtību ar Absolūtā OUMa Skaistumu.

Redzējuma kvazihologrāfiskā Funkcionēšana organizētā Apziņā ar Domas nepārtrauktību veic Šūņjas Kristalizāciju, ražojot Absolūta Vielu. Vielas pašķiršanās ar Domas un Apziņas attīstību, izejošu cauri Vielai, attīsta Telpas pašķiršanos. Telpas Kristalizācija no jauna izpauž Šūņju.

Tā Notiek Cilvēka Iziešana Telpā no saviem apvalkiem un Cilvēka Vienošana ar Telpu ar Kosmosa Vienoto Apziņu.

На таблице 1 (рис. 1, 2, 3, 4, 5) показаны первые опыты Кристаллизации Шуньи и Образование Вещества Пространства. Рисунок 6 показывает некоторые Формы Движения Мысли в Веществе Пространства. Рисунок

1     показывает натяжение Пространства сторон Куба Творения. Рисунки 2, 3, 4 показывают Направление Движения перетекания напряжения Сознания — ток Энергии.

Любое построение Кристаллов Вещества Пространства есть Энергетический Блок тока Сознания, что есть Мышление.

Таблицы 1, 2, 3, 4 показывают некоторые, из бесконечного многообразия, Кристаллы Вещества Пространства и их формообразование Мыслью.

Чтобы научиться выходить в Пространство из оболочек собственного тела для творческого Созидания Красоты Бытия и Форм Пространственных Структур Жизни, необходимо организовать Сознание и Мышление Движением Духа в побуждениях Мысли и Воли.

Таблица 5 показывает как это следует Осуществить. Образование организации Сознания -длительный процесс и требует усидчивости и посто—янства в Единении с Богом. Рисунок 1 показывает враще—ние Спирали вокруг позвоночного столба вверх-вниз; рис.

2  — Образование огненных Лент Мыслящего Сознания Сознающей Мыслью; рис. 3 и 4 — Образование Формы торосферического Натяжения Дживы и Движения Радживы вверх-вниз;рис. 5—Единение 1,2,3 и 4 Опытов; рис. 6 — Образование Кумбхи (сосуда) Движением с вращением синтезированной Формы. Из Кумбхи Выйдет Змей Сознания вверх. Его следует направить по тору вниз, так, чтобы Он заглотил собственный хвост: Образуется Дравид — квазиголографическое Функционирование Видения в Красоте Абсолютного ОУМа. На рис. 8 показано совмещение Куба Творения в ОУМе.

Таблица 6 объясняет организацию Дравида в ОУМе и Направление Движения тока поверхности Шара ОУМа и Радживы (торосферы) в Нем (рис. 1, 2, 3, 4). Рисунок 5

—  Образование Тероидсфера Наития созданием высокой плотности Кривизны Пространства когерентностью Духа. Рисунок 6: при такой Организации Радживы Человек исчезает из Места и Времени, и может появиться или быть там, где пожелает Себя Усмотреть.

Таблица 7 разъясняет Происхождение Совершением Звука РАМ в Звуке ОУМ. Выражения Происхождения бесконечны. Здесь показаны некоторые из наиболее ярких. Рисунок 1 показывает развитие вращающегося конуса гравитационной волны вокруг позвоночного столба. Рисунок 35 показывает полное развитие Звука РАМ в Звуке ОУМ.

Таблица 8: рис. 1 — совмещение Сущего, Куба Творения и ОУМа; рис. 2 — построение второго Куба, вспомогатель—ного, и Образование Шара Любви Абсолюта над головою Творца — это Центр Управления. В этом Шаре ОУМа следует создать Змея, свернувшегося кольцами внутри ОУМа и держащего во рту еще один ОУМ, меньших размеров, в котором такой же Змей, держащий во рту огненный Шар ОУМа. Эти Змеи есть Исполнители Воли Творца.

Таблица 9: рис. 1 — Образование Брахмана; рис. 2

—   Брахман и Вишну в Сотворении.

Таблица 10: рис. 1, 2, 3, 4—Структура энергетического насыщения Чаши; рис. 5, 6 — блоки-излучатели Сознания; рис. 7, 8, 9 — выражение частей Куба для создания когерентной Дуги излучений Духа.

Таблица 11: рис. 1,2— тахеонные Излучатели, они же Питатели; рис. 3 — Образование восьми Кубов в одном Кубе и Креста щелевого, в который будет внесен Пространственный Огонь; рис. 8 и 12 — Образование Змея Альфы, с внешней стороны Куба, ползущего внутрь Куба — членение обеспечивает это.

Таблица 12: рис. 2 — Эрисихтон; рис. 5 — «Дом Сатурна»… и иные Образования кристаллизации

Шуньи.

Таблица 13: рис. 1 — пирамиды, обращенные внутрь, есть питатели центра Креста (в пирамидах Пространствен—ный Огонь — Сознание, Энергия — течет к вершинам спиралями); рис. 4 — КрестИзлучатель и 8 питателей; рис. 8 — 12 питателей (12 апостолов); рис. 9 — восьмико—нечная Ваджра; рис. 10 — двенадцатиконечная Ваджра; рис. 11 — шестиконечная Ваджра; рис. 12 — четырехко—нечная Ваджра. Это Ваджры-Накопители.

Таблица 14 показывает многообразие Форм Кристаллизации Шуньи: рис. 28 — «Дом Сатурна»; рис. 29 — «Дом Сатурна» превращается в Серафим, и рис. 30 — Херувим.

Таблица 15 — Движение натяжения Кривизны Пространства и тока Сознания.

Таблица 16 — общие действия, образование шаров Со—знания.

Таблица 17 показывает развитие Пространства в Реактор Эволюции и в Энергетические блоки к Нему.

Таблица 18: рис. 1, 2, 3 — вмещение ОУМа в блок; и Звезды-Излучатели и Питатели блоков — различные выражения Афродиты. В этой таблице показаны энергетические блоки к Реактору Эволюции, названные Именами Богов Греческой Мифологии. Их Действия вполне отражает Греческая Мифология. Рис. 10 — Гермес; рис. 11 — Луна; рис. 12 — Юпитер (ОУМ) и Марс; рис. 13 — Сатурн (внизу) и Венера (вверху); рис. 14 — Земля; рис. 15 — Солнце, Уран и Земля (от внешнего к внутреннему); рис. 16 — Земля и Тартар; рис. 17 — Эрос; рис. 18 — Гемера и Эфир; рис. 19 — три Циклопа; рис. 20 — Гекатонхейры; рис. 21 — Адрастея; рис. 22 — Орф; рис. 23, 24, 26 — Химера; рис. 25 — три Оры; рис. 27 — Цербер; рис. 28 — Зевс; рис. 29 — Идея; рис. 30 — Лернейская гидра; рис. 31 — Хориты; рис. 32

—  Посейдон; рис. 33 — Протей; рис. 34 — Главк; рис. 35

—  Главк; рис. 36 — Геката; рис. 37 — Пифон; рис. 38 — Трон; рис. 39 — Танат; рис. 40 — синтезированный блок

—   Танат на Троне, слева — Минос, справа— Радамант; рис. 41 — Гефест; рис. 42 — Гера; рис. 43 — Аполлон; рис. 44, 45, 46 — Артемида; рис. 47 — От; рис. 48 — ОтИзлучатель; рис. 49 — Эфиальт; рис. 50 — Афина; рис. 51 — От и Эфиальт, пронзенные стрелами Аполлона; рис. 52 — Арахна — Паучок (в других мирах Бог из паука сделал Солн—це); Арахна есть питатель; рис. 53

—   Арахна, соединившая паутиной Небо и Землю; рис. 54 — Юпитер, Земля, Марс и два его спутника— Деймос и Фобос; рис. 55 — Ирида; рис. 56 — Энюо; рис. 57

—  Пигмалион; рис. 58 — каменное сердце Галатеи; рис. 59 — Галатея; рис. 60 — рождение Афродиты; рис. 61

—   От и Эфиальт, пронзенные стрелами Аполлона; рис. 62 — Афродита; рис. 63 — Нарцисс; рис. 64 — Эхо; рис. 65 — Адонис; рис. 66 — поглотитель Адониса; рис. 67 — Эрот (образуется из шести Омег); рис. 68

—    Гименей; рис. 69 — Дионис; рис. 70 — Деметра; рис. 71 — Персефона; рис. 72 — Эрисихтон (тахеонный Лазер);

Таблица 19 показывает построение Триптолема. Таблица 20: рис. 1 — Оры; рис. 2 — Хориты; рис. 5

—   Триптолем; рис. 6 — Треножник Гефеста на золотых ко—лесах (колес три, показано одно).

Таблица 21: рис. 1 и 2 — Построение Триптолема и внешний вид Триптолема; рис. 3 — Эвринома; рис. 4

—   Фетида; рис. 7, 8 — Дриада; рис. 9 — дочери Миния; рис. 11 — Мидас; рис. 12 — грозный Мидас; рис. 13 -Пан; рис. 14 — Сиринга; рис. 15 — Парнас.

Таблица 22: рис. 1 — Девкалион; рис. 2 — соединение Веков; рис. 3 — Арахна; рис. 5 — Меркурий, соединяющий Века; рис. 9 — сосуд без дна; рис. 6 и 7 — Прометей похищает Огонь у Гефеста; рис. 8 — корова Ио; рис. 10 — Даная; рис. 11 — Даная и Персей в заточении; рис. 12 — Золотой Дождь проникает к Данае; рис. 13 — Савитрон; рис. 14 — Полидект (излучатель в Кубе); рис. 15 — Грайи; рис. 16 — Горгоны (в центре Медуза); рис. 17, 18 — Персей; рис. 20 — Четыре Века; рис. 21 — дерево Атласа; рис. 22 — Андромеда; рис. 23 -Пелопс; рис. 19 — Атлас; рис. 24 — Пелопс; рис. 25 — Танат; рис. 26 — Гармония и Гамма; рис. 27 — Геракл в колыбели душит змей; рис. 28 — Геракл; рис. 29 — Геракл (Адам библейский); рис. 30 — подвиги Геракла; рис. 31 — Орфей.

Таблица 23 — Крест в Кубе.

Таблица 24 — Крест Пустой и взрыватель.

Таблица 25 — Построение в Кресте Пандоры и ящика Пандоры (сердце Реактора Эволюции).

Таблица 26 — Центральный Копитель Реактора Эволюции.

Таблица 27 — внутренний Копитель Реактора Эволюции.

Таблица 28 — то же самое. Таблица 29 — детали Копителя Реактора Эволюции.

Таблица 29 — Женский Логос. Рис. 2 — русская буква Ота, выражающая секрет Женского Логоса.

Таблица 30 — Греческий Алфавит — объясняет методы управления током Энергии и построения Философского Камня (Чинтамани): рис. 46 — Змеи, охраняющие Адамант; рис. 47, 48, 49, 51 — питатели Адаманта; рис. 52, 53, 54 — Адамант в кубическом Питателе — Знак Льва; рис. 55 — Чаша и Змей в Адаманте; рис. 56 — Назарет и Дух Святой; рис. 57 — Адамант-Змеевик; рис. 58 — Сата—на; рис. 59 — Смерть Смерти; рис. 60 — Взорванный Адамант.

Таблица 31: рис. 1 — построение Пирамиды Света Храма Души; рис. 2 — Чаша в ОУМе и ОУМ в Чаше.

Таблица 32: рис. 1 и 2 — Пирамида Света Храма

Души; рис. 3, 4, 5, б, 7, 8 — Пахтание Вод Океана Света; рис. 9 — Брахман и пять его голов (проекция); рис. 10

—   Спираль-Шива.

Таблица 33: рис. 1 — Пирамида Света Высокой Духов—ности; рис. 2, 3 — питатель Чаши; рис. 4 — Ство; рис. 5 и 6 — Крест Ство; рис. 8 и 9 — Тика; рис. 11 — СТ (эсте или есте); рис. 12 — Эстетика.

Таблица 34: рис. 1 — Назарет в Пирамиде Света; рис. 2 — Крест Назарета и 14 чакрамов в Нем; рис. 11

—   Мария — Женский Логос; рис. 12 — ОУМ — Дух Святой; рис. 13 — Назарет.

Таблица 35: рис. 1 — Герменевтика Женского Логоса; рис. 2 — Назарет в Пирамиде Света и его детали (рис. 3, 4, 5, б, 7).

Таблица 36: рис. 1 — Аполлон-Волк; рис. 2 — Назарет с Крестом и Дух Святой на Кресте; рис. 3 и 4

—  Крест-Назарет в блоке герменевтики; рис. 5 — Крест

—   Долина Заклятых Змей; рис. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 и 1

—   механика заклятия Змей и образования чакрамов. Таблица 37: рис. 1 — Крест Господний; рис. 2

—   Кос—мический Пес; рис. 3, 4, 5, б, 7, 8 — Реактор Эволюции Ума и Крест Реактора. Движение Огня совершается по ходу Стрелы, змея ползет внутрь пирамиды к ее вершине.

Таблица 38: рис. 1 — Назарет Звездный; рис. 2 — четыре апостола из числа двенадцати и их чакрамы -формула: две фазы Луны и семь чакрамов образуют число девять, а в двенадцати будет 108; рис. 6 — Назарет и его Крест; рис. 7 — направление Движения Огненного Змея.

Таблица 39 — механика расширения Пространства. Таблица 40 — Крест Гермеса и Афродиты; рис. 4 — формула Действия Гермеса.

Таблица 41 — Гермафродит и Действие его — сброс застоявшейся энергии на Сатурн.

Таблица 42: рис. 1 и 2 — гора Сион, Крест Давида и его «череп»; рис. 3— Реактор Эволюции.

Таблица 43 — Омега Реактора Эволюции, питатель и детали построения центральной части.

Таблица 44: рис. 1 — три Креста на Голгофе; рис. 2 — Реактор Назарета на горе Сион; рис. 3 — Иисус Назарет (центральный малый кристалл); рис. 9 — Звезда Сиона

—   камень назаретянина.

Таблица 45: рис. 1 — Путь Христа на Сион; рис. 2

—   гроб господний (Женский Логос).

Таблица 46: рис. 1 — Крест Господний в Пирамиде Света над горою Сион; рис. 5 — основание Реактора Эволюции с питателями взрывателя.

Таблица 47 — механизм взрывателя и тахеонные лучи взрывного устройства.

Таблица 48 — Реактор Эволюции — блоки Единения четвертого» пятого и седьмого качества в одно — шестое

—   по закону тройственности.

Таблица 49 — механизм запуска Реактора Эволюции в Действие.

Таблица 50 — механизм запуска Реактора Эволюции в Действие и герменевтика Замысла.

Таблица 51 — Часы Запуска Реактора Эволюции в Действие; рис. 7 и 8 — Святой Часовщик Маркус заводит Часы — втяжение Волн ОУМа (Гравитации) в Куб Творения.

Таблица 52 — втяжение двадцати четырех Волн ОУМа в Реактор Эволюции. Когда критическое напряжение Гравитации превышает запас прочности степени уплотнения Куба Творения. Часы включаются и совершается Эволюция Творца и Творения.

Atslēga Slepenā Darīšanai par Atklātu, Atklāto par Slepenu Atklāto Slepenā, Slepeno Atklātā, dodoša apķērīgam prātam Zināšanu Akmens Ietvaru ar Domas

Mirdzuma Gaismu Absolūtā OUMa Skaistumā.

Kalagijas īpašas Saprašanas Atslēga, atveroša Burvestības Vārtus Esamības Pārvēršanai Dzīvē, Dzīves Esamībā, sastāv no divām daļām, kuras vajag Vienot. Pirmā Atslēgas daļa izteikta ar skaitļu stabiņu un viņu okulto nozīmi otrajā Kalagijas Daļā (otrajā Tarotā) otrā Amona piektajā Pramonā. Pirmajā Atslēgas daļā parādīti 24 skaitļi un viņu nozīmes. Otrā Atslēgas daļa izteikta ar skaitļu stabiņu un viņu okulto nozīmi trešajā Kalagijas Daļā (trešajā Tarotā) septītā Amona otrajā Pramonā (Kosmiskais Mīts par Radīšanas Sākumu Sākumu). Otrajā Atslēgas daļā parādīti 16 skaitļi un viņu nozīmes.

Visa Kalagija sastāv no Trīs Daļām no Trīs Tarotiem, katrs Tarots sastāv no Amoniem (nodaļām), katrs Amons sastāv no Pramoniem (nodaļas sadaļām). Amoni un Pramoni apzīmēti ar skaitļiem (numuriem) viņos Apslēptā izklāsta secības kārtībā. Tarotos, Amonos un Pramonos pateiktā Noslēpumu Izpratnes Atslēga, sastādīta ar divu viņas daļu savietošanu Objektīvas Sapratnes Vienotībā, atklās slepeno jēgu Pramoniem un Amonu Nozīmi.

Atslēgas pielietošana sekojoša: piemēram, lai saprastu Kalagijas Trešās Daļas desmitā Amona nozīmi, vajadzīgs vērsties pie Atslēgas skaitļa 10. Šis skaitlis nozīmē "Gara Atklāsme, kas ir Samulsums Haoss". Bet Trešā Tarota desmitā Amona otrā Pramona nozīme pēc Atslēgas atklās "Gara Atklāsmes Savienošana-un-Uztveršana Haosu ar Vēlmes Iepazīt Sevi Pavairošanos". Un tā var īpašā veselumā saprast Nozīmi katram Pramonam Amonā ar Tarotu, kas nodrošinās stingru un daudzšķautnainu Zināšanu Akmens Skaistumu ar OUMa Kosmosa Iepazīšanu.

Miermīlība + Visapiedošana + Augšāmcelšanās.

OUM

Jēzus Kristus-Maitreija

2

5

Ж ш

29 30

SATURS

"KALAGIJA" Izrāviens evolūcijā … … 5

Priekšvārds … … … … … 11 1. daļa MEKLĒTĀJS Dīvainību strīds … … … … 15

1. nodaļa … … … … … 17

2.  nodaļa … … … … … 23

3.  nodaļa … … … … … 24

4.  nodaļa … … … … … 27

5.  nodaļa … … … … … 28

6.  nodaļa … … … … … 29

7.  nodaļa … … … … …31

8.  nodaļa … … … … …34

9.  nodaļa … … … … …36

10.   nodaļa … … … … … 37

11.   nodaļa … … … … … 46

12.   nodaļa … … … … …47

13.   nodaļa … … … … …53

14.   nodaļa … … … … …54

15.   nodaļa … … … … …58

16.   nodaļa … … … … …63

17.   nodaļa … … … … …65

18.   nodaļa … … … … …68

19.   nodaļa … … … … …72

20.    nodaļa … … … … …75

21.    nodaļa … … … … …76

22.    nodaļa … … … … … 81

23.    nodaļa……………………………………………. 84

24.    nodaļa……………………………………………. 88

25.    nodaļa……………………………………………. 90

26.    nodaļa … … … … …92

27.    nodaļa … … … … …101

28.    nodaļa……………………………………………. 103

29.    nodaļa……………………………………………. 104

30.    nodaļa……………………………………………. 106

31.    nodaļa … … … … … 107

32.    nodaļa … … … … … 112

33.    nodaļa … … … … … 114

34.    nodaļa … … … … …116

35.    nodaļa … … … … … 118

36.    nodaļa … … … … … 120

37.    nodaļa……………………………………………. 124

38.   nodaļa … … … … … 125 2. daļa

MEKLĒJAMAIS ………………………………………… 133

1. nodaļa … … … … …135

2.  nodaļa ……………………………………………… 148

3.  nodaļa … … … … … 163

4.  nodaļa … … … … … 167

5.  nodaļa … … … … … 171

6.  nodaļa … … … … … 176

7.  nodaļa … … … … … 178

8.  nodaļa …………………………………………………………. 182

9.  nodaļa ……………………………………………… 186

10.   nodaļa……………………………………………………….. 190

11.   nodaļa……………………………………………………….. 193

12.   nodaļa … … … … …203

13.   nodaļa … … … … …206

14.   nodaļa……………………………………………………….. 210

15.   nodaļa……………………………………………………….. 214

16.   nodaļa … … … … …220

17.   nodaļa … … … … …227

18.   nodaļa……………………………………………………….. 228

19.   nodaļa……………………………………………………….. 230

20.    nodaļa … … … … …233

21.    nodaļa … … … … …235

22.    nodaļa … … … … … 237

23.    nodaļa……………………………………………. 240

24.    nodaļa……………………………………………. 241

25.    nodaļa……………………………………………. 242

3. daļa

MEKLĒŠANA

Augstākā mācība … … … … 245

1. nodaļa … … … … …247

2.  nodaļa … … … … …255

3.  nodaļa … … … … …259

4.  nodaļa ……………………………………………… 271

5.  nodaļa … … … … …285

6.  nodaļa … … … … …296

7.  nodaļa … … … … …318

8.  nodaļa … … … … …335

9.  nodaļa … … … … …354

10.   nodaļa………………………………………………….. 364

Pielikums … … … … … 369

Zīmējumu tabulas … … … … 380

Saturs … …………. ………. … … …450

„Kalagijas" izdevumos neiekļautie zīmējumi … 453

"Kalagijas" izdevumos neiekļautie zīmējumi

http://wwwJightin.net/knigi/naumkin/kalagiy/kalagia.html

TABULAS

1. tabula

2. tabula

3. tabula

4. tabula

5. tabula

7. tabula

8. tabula

9. tabula

10. tabula

11. tabula

12. tabula

13. tabula

14. tabula

[1] vārdu "izpaužas ", te un tālāk, jāsaprot burtiski, kā zīmi, parādošu vietu un momentu, caur kuriem vai ar kuriem mūsu Visumā atnāk tas, kurš "ir". "Izpaužas" nozīmē "izpauž sevi" caur vai ar vietas un momenta starpniecību.

[2] pravieši ir ne tikai individualitātes no dieva, bet arī Neapšaubāmu Zināšanu Sfēras un noteikti Esamības Līmeņi.

Content

Naumkins Aleksandrs Kalagija vai vara pār laiku

Priekšvārds

I Daļa MEKLĒTĀJS Dīvainību strīds

1.nodaļa

2.nodaļa

3.nodaļa

4.nodaļa

5.nodaļa

6.nodaļa

nodaļa

nodaļa

nodaļa

nodaļa

nodaļa

Pielikums

SATURS

TABULAS