Millere-Kaspara Ulrike

Mazā māņticības rokasgrāmata

Ulrike Millere-Kaspara

Mazā māņticības rokasgrāmata

MĀŅTICĪBA VAKAR UN ŠODIEN

Kāda jauna itāliete uz jautājumu, ko viņa domājot par māņticību un maģiju, deva atbildi, kas jau kļuvusi klasiska: «Es tam neticu, bet tā pastāv.» Droši vien līdzīgi klājas lielākai daļai mūsdienu cilvēku. Kuru gan nepārņem neomulīga sajūta, redzot melnu kaķi šķērsojam ceļu no kreisās puses uz labo? Kurš gan drošības labad nepieklauvē pie koka vai, ļaunākajā gadījumā, sev pie galvas, dzirdot frāzi «Gan jau viss būs labi»? Kurš gan nepriecājas, sastopot skursteņslauķi? Bet vai tāpēc mēs būtu māņticīgi? Lai gan katram no mums kaklā pakārts kāds talismans, lai gan svarīgus dokumentus mēs parakstām ar kādu pilnīgi noteiktu pildspalvu un priecājamies par atrastu pakavu vai četrlapainu āboliņa lapu - bet vai tāpēc mūs uzreiz varētu dēvēt par māņticīgiem?

Nu, protams, ja atzīsim godīgi, mēs tādi arī esam.

Māņticība ir ticība maģisku spēku darbībai mūsu pasaulē, tā ir ticība, ka nepastāv nejaušības, ka visā notiekošajā ir kaut kāda jēga; tā ir pārliecība, ka mūsu dzīvi ietekmē neizskaidrojamas lietas, kurām mēs laiku pa laikam labprāt piedēvējam kādu nosaukumu. Tad tos sauc par dēmoniem vai gariem, lietuvēniem vai raganām, burvjiem vai mežonīgajiem medniekiem - tas ir to garu un būtņu pulks, kas gada tumšākajās naktīs brāžas pa gaisiem un satricina mājas. Māņticība ir arī ticība, ka, veicot zināmus drošibas pasākumus, mēs varam sevi pasargāt no viņu patvaļas. Šai ziņā māņticības pasaule atšķiras no Vecās Derības pasaules: pret Ābrahāma dieva patvaļu cilvēkiem nebija nekādas aizsardzības.

Principā te ir runa par bailēm. Tās ir bailes no neizskaidrojamā, no nākotnes, no lietām, kuras mēs nespējam ietekmēt, kā arī bailes no slimībām, kariem, bada laikiem un no nāves. Māņticības pasaulei pret šīm bailēm ir kaut kas ārkārtīgi mierinošs: tai ir atbildes uz jautājumiem, kas būtu jādara, ja … Ja gadās paklupt, tad jānospļaujas, lai saistītu nelaimi, ko klupdami esam palaiduši vaļā. Ja gadās atrast baltu oli, tam jāuzspļauj un tas jāpārmet pār plecu, jo tas varētu būt akluma akmens, un tad, attiecīgi nerīkojoties, cilvēkam draud briesmas kļūt aklam. Ja ir bail, ka kaut kas varētu noiet greizi, jāpiesit pie koka. To māca māņticība.

Ir jau savādi, ka tas, ko māca māņticība, pārsteidzoši bieži izrādās pareizs. Kaut kas tai māņticībā tomēr ir - ja vien uz to paskatāmies bez liekiem aizspriedumiem.

Kas tad īsti ir māņticība?

Māņticība, ticība un zināšanas

Māņticība aptver visas atbildes, kuras dažādos laikos dotas uz bailēm un neatbildētiem jautājumiem. Māņticībā ir sakopotas zināšanas, ar kurām cilvēki mēģināja izskaidrot pasauli. Šīs zināšanas reģionāli ir atšķirīgas un laika gaitā mainīgas. Tā, karu laikos parodijās līdzekļi, kuri vispirms darīja cilvēku neievainojamu pret cirtieniem un dūrieniem, bet vēlāk pasargāja arī no lodēm.

Māņticība aptver visas dzives jomas - gan lietuvēna murgus, gan grūtniecību, gan zibens spērienu, gan rudzu ražu. Laikā, kad apgaismība vēl nebija mēģinājusi racionalizēt mūsu pasauli, tas, ko šodien dēvējam par māņticību, deva pamācības, kurās bija norādīts, kā tikt galā ar šo mīklaino pasauli.

ja kaut ko nosauc par māņticību, tad šai vērtējumā vienmēr ir ietverta kritika. Tā ir pilnīgi neatkarīga no ticējuma satura un balstās drīzāk uz runātāja viedokli, ka viņam zināms labāk. Tajā ietverta pārliecība, ka tikai viņam pašam zināma īstā patiesība, ka visu pārējo pārliecība ir bezjēdzīga un tādējādi - māņticība.

Romieši, piemēram, gandrīz trīssimt gadu kristietību uzskatīja par vistīrāko māņticību. Mārtiņš Luters, būdams katoļu mūks, par nepareizu ticību uzskatīja mācību par grēku atlaišanu, kuru katoļu baznīca sludināja kopš 11. gadsimta un kura 16. gadsimtā kļuva ekstrēmis- tiska - Sv. Pētera doma celtniecība tika finansēta ar naudu, kas bija ieņemta no tirgošanās ar grēku atlaidēm.

Kopš J.Paungeres un T.Popes grāmatas «Par īsto brīdi» nākšanas klajā cilvēku uzmanība pastiprināti pievēršas dzīvei pēc Mēness ritma, lai gan ilgu laiku tas uzskatīts par māņticību un dabaszinātnieki to par tādu uzskata ari tagad, kaut arī šai mācībai ir daudz piekritēju. Tā kā par šo tematu ir pieejama plaša literatūra, šai grāmatā parastās Mēness likumsakaribas netiek iztirzātas. Taču, lasot grāmatu, jūs redzēsiet, ka Mēness likumi darbojas pēc tiem pašiem principiem kā daudzas citas lietas māņticībā.

No tradicionālās medicīnas viedokļa arī dārgakmeņu terapija ir māņticība. Arī šai jautājumā pieejamas daudzas grāmatas, kurās interesenti var gūt dažādu informāciju. Te dārgakmeņi uzskatīti par efektīvu spēka avotu, nevis par māņticību, lai gan tas nenozīmē, ka vienā vai otrā gadījumā tos nevarētu izmantot māņticīgos nolūkos, kad nepieciešams nevis to dziedinošais spēks, bet gan līdz šim neizskaidrota iedarbība.

Dzīve pēc Mēness ritma un dārgakmeņu medicīna ir tikai divas jomas, kuras ilgu laiku uzskatītas par māņticību. Taču uzskats par to, kas ir māņticība, mainās ari mūsdienās, turklāt tieši pašreiz vairāk nekā jebkad agrāk. Māņticīgo ticējumu skaits kopumā sarūk. Vienmēr bijis tā, ka nostāja «Mēs domājam, ka zinām to labāk» nav pietiekoša, lai kaut ko atmestu kā māņticību. Pārāk bieži mēs vienkārši neesam spējuši izprast, kā radies kāds māņticīgs ticējums. Taču, tiklīdz kļūst skaidrs, kāds pamats ir ticējumam un ka šis ticējums būtībā ir pareizs, tas vairs netiek uzskatīts par māņticību.

Tāpēc daudz senu tautas gudrību, kuras kādreiz uzskatītas par māņticību, ir nevis māņticība, bet gan mūsu senču vērtīgā pieredze.

Minēsim divus piemērus no medicīnas: Pēc ticējuma sasituma gadijumā sasistā vieta jāsaslapina ar siekalām, lai mazinātu sāpes, tad tā jāapvārdo - vislabāk dziedot kādu piemērotu dziesmiņu vai skaitot pantiņu - un beigās jāuzpūš. Saistīt ar siekalām, vārdošanu un uzpūšanu - tās ir maģiskas darbības, lai gan ši terapija ir teicama praktiskā ārstēšana: ienvēšana ar sickalam novirza muguras smadzeņu neironus, kuri vienlaicīgi izlaiž cauri tikai noteiktu skaitu kairinājumu, tādējādi mazinot sāpju uztveri smadzenēs. Uzpūšana rada aukstumu, šķidrumam iztvaikojot, un papildus narkotizē sāpju receptorus skartajā ādas daļā. Un dziesmiņa vai pantiņš efektīvi novērš zemapziņu no sāpēm. Šai terapijai nav nekādu blakusparādibu, un tā ir ārkārtīgi efektīva. Vai tad tā ir māņticība?

Cits piemērs: māņticība māca, ka zobu sāpju gadījumā vajagot iekost naglā. Te gan vispirms nepieciešams vārda etimoloģiskais skaidrojums. Mūsdienās naglas ir tikai metāla naglas darbarīku kastē. Agrāk par naglām sauca arī kaut ko citu. Ir pat šūpuļdziesmiņa, kurā runāts par nagliņām. Tomēr dziesmiņā bērns gul nevis naglu pilnā gultā, bet gan rožu un krustnagliņu smaržas apdvests. Nagliņas ir arī krustnagliņas. Un, uzkožot krustnagliņai, zobu sāpes patiesi var mazināties. Palīdz arī, ja krustnagliņu pieliek sāpošajam zobam un ļauj tās ēteriskajai eļļai iedarboties uz smaganām. To pašu eļļu izmanto ari zobārsts pirms sevišķi dziļa dobuma aizplombēšanas, ja caurums turklāt ir tuvu nervam. Vai tā ir māņticība?

Daudzus ticējumus var pamatot ari no psiholoģijas viedokļa. Piemēram, kaut vai klasiskā norobežošanās problemātika partnerattiecībās. Ticējumā vienkārši teikts: ja mīlošie cilvēki rokas slauka vienā dvielī, tad gaidāms strīds.

Bieži vien tikai pārpratums mums liedz māņticīgā ticējumā saskatīt senu gudrību. Itin bieži šķēršļus rada arī cita tēlu pasaule, no kuras cēlies māņticības izteiksmes veids. Taču, paraugoties vērīgāk, pārsteidzoši bieži izrādās, ka šāds māņticīgs ticējums nemaz nav tik aplams.

Sistemātisks pasaules skaidrojums

Tas gan jāatzīst: māņticībā ir sistēma. Pēc kāda laika cilvēks sāk orientēties šai pārsteidzoši loģiskajā pasaules izskaidrošanas sistēmā. Atkal un atkal atkārtojas tie paši motīvi, atkal un atkal jārīkojas pēc zināmiem likumiem.

Biežs vien motīvs ir priekšmetu vai ķermeņa locekļu sakrustošana. Tas novērš ļaunumu: ja nedēļnieces istabas priekšā krusteniski saliek cirvi un slotu, tad nedēļniece ir pasargāta. Tam, kas ada, ļaunums neko nevar padarīt - tas nav slavinājums mājasmātes čaklumam, bet gan aizsardzība, ko rada sakrustotās adatas. Dodot nepatiesu zvērestu, sakrusto kreisās rokas pirkstus, lai aizsargātos pret dievu sodu nepatiesa zvēresta dēļ. Svarīgu tiesisku darījumu laikā neviens nedrīkst sēdēt sakrustotām kājām.

Kāds cits, bieži izplatīts motīvs ir analoģiskā domāšana. Tas pazīstams pēc Mēness kalendāra. Dilstošā mēnesī viss iespējamais dilst ļoti viegli - ne jau tāpēc, ka dilst Mēness, bet gan tāpat kā Mēness. Tas attiecas gan uz mūsu ķermeņa svaru, gan uz mūsu veļas tīrību.

Taču lietas var saistīt ne tikai ar Mēness dilšanu, analoģiskām norisēm tiek izmantota ari miroņu gaidāmā izzušana. Kam pieskaras miroņa roka, tam jāizzūd tāpat kā šai rokai. Vai: ja apbedīšanas laikā tā skar kārpu vai kādu sāpošu locekli un ja vēl turklāt noskaita kādu pantiņu, kurā minēta šī izzušana, tad kārpa vai sāpes izzudī- šot tapat ka ķermenis, kas guldīts kapā, - tādā veidā ārstēja arī varžacis.

Slimības varēja arī norakstīt ar zūdības formulu. Šai nolūkā formulu uzrakstīja uz papīra lapas tā, lai katrā nākamajā rindā būtu par vienu burtu mazāk. Tāpat kā vārdā Abrakadabra katrā rindā kļuva par vienu burtu mazāk, tātad samazinājās, tāpat zuda ari slimība. Aprakstīto papīru nēsāja pakārtu kaklā tik ilgi, līdz slimība pārgāja.

Pamatojoties uz analoģisko domāšanu, māņticība tiek pievārdota ari veselīga sejas krāsa. Tā, piemēram, ūdens,

kurā pirmo reizi mazgāts zīdainis, jāizlej zem ābeles, lai bērnam vienmēr būtu sārti vaidziņi - tāpat kā ābolam.

Citi motivi māņticībā ir mēģinājumi ar analoģisku notikumu palīdzību ielūkoties nākotnē. Visplašāk zināmais piemērs ir Barbaras dienas zari - 4. decembri grieztus ķiršu zarus dažādu precību kandidātu vārdā ieliek vāzē. Tas, kura zars izplaukst pirmais, arī būs tas, kura mīlestība uzplauks pirmā, - un tas būs izredzētais. Turklāt šim laimīgajam tas it nemaz nav jāzina, pilnīgi pietiek, ja viņa tam tic.

Māņticība tomēr ir ticība

Svarīgākais māņticībā ir tās nozīme kā ticībai. Tāpat kā jebkura reliģija, arī māņticība sniedz mums atbildes uz jautājumiem, uz kuriem būtībā nav atbildes. Lai arī cik ķecerigi tas liktos: principā ir gluži vienalga, vai cilvēks tic, ka viņa slimiba ir Dieva sods vai kāda dēmona vai lietuvēna ļaundarība. No medicīnas viedokļa - «cilvēks ir inficējies, un viņa imūnsistēma bija par vāju, lai viņu aizsargātu pret slimības izraisītāju» - šīs abas atbildes ir tikpat tālu kā no ezoteriskā skaidrojuma - «šī slimība cilvēkam ir tāpēc, lai viņš uzzinātu kaut ko pilnīgi noteiktu».

P. Vaclāvika grāmata «Lietošanas pamācība, kā kļūt nelaimīgam» māca, kā mūsu pasauli un mūsu patiesības mēs radām paši. Te jāatceras izteiciens pašrealizējošais pareģojums. īsi sakot, tas nozīmē sekojošo: ja cilvēks tic, ka ar viņu notiks kaut kāda noteikta nelaime, tad tā ari

notiks. Ja cilvēks ir pārliecināts, ka nevar sasniegt kaut kādu noteiktu mērķi, tad viņam tas ari neizdosies. Turpretī, ja cilvēks tic, ka ar kaut kādu konkrētu darbību var novērst kaut kādas noteiktas briesmas, tad viņš to izdarīs, turklāt pilnīgi neatkarīgi no tā, vai viņa darbība ir kaut kādā cēloniskā sakarībā ar rezultātu.

Tam, kas bruņojies ar māņticības gudrībām, pie rokas ir pamācības rīcībai jebkurā dzīves situācijā. Tas zina, kas jādara noteiktās situācijās, un var mierīgi doties gulēt ar apziņu, ka no savas puses izdarījis visu iespējamo lietas laba - pārējais vairs nav viņa spēkos. Šī sajūta nomierina un ļauj cilvēkam mierīgi gulēt, pat ja ārā plosās vētra vai auro sniegputenis, vai čīkst jumta spāres un klab logu aizvirtņi, vai izdzisusi elektriskā gaisma un nav nedz tālruņa, nedz automašīnas.

Aktivizējiet savā labā māņticības sargājošo spēku. Tā ir varena aizsardzība. Tā ir aizsardzība jūsu pašu ticībai, jūsu uzskatiem, jūsu zināšanām. Visās dzīves situācijās jūs ar to varat sev palīdzēt.

NO RĪTA LĪDZ VAKARAM

Dienas gaitā ir bezgaldaudz situāciju, kurās jūs var apdraudēt dēmoni vai vajāt nelaimes. Taču parasta diena var jums nest ne tikai briesmas, bet ari daždažādu informāciju un ari labas zīmes, ļums tās tikai ir jāatpazīst un pareizi jāiztulko. Un tas jau būtu pirmais solis virzienā, ka pareizi rīkoties ar zīmēm, priekšvēstnešiem un gariem. Nākamais solis tad ir ļaunuma un nelaimes novēršana - profilaktiski vai akūtos gadījumos. Pret daudzām lietām iespējams kaut ko uzsākt, un dažs likteņa sitiens nav nemaz tik satriecošs, ja cilvēks tam sagatavojies krietni agrāk.

Nakts murgi rīta krēslā

Reizēm diena sākas nevis ar modinātāja zvanu, bet gan diemžēl daudz agrāk, jūs uztrūkstoties klāts aukstiem sviedriem, sirds sitas kā negudra, un jums nākas nedaudz atjēgties, pirms saprotat, ka tas bijis tikai ļauns sapnis.

Murgus izraisa lietuvēni vai drūdi. Drūdi ir īpaša veida raganas, kuras izraisa murgus. Taču tās nāk ari mājās un izzog no šūpuļa nekristītus bērnus. Tās var pielabināt ar olām. Parasti šīs būtnes iekļūst guļamistabā caur zaru caurumiem sienas dēļos. Ja šos caurumus aiztaisa, tad drūdi tur paliks iesprostoti. Bet var pie gultas uzvilkt lietuvēna krustu - vislabāk to ieskrāpēt gultā - vai ari izgatavot no piecu dažādu koku sugu skaliem un paka- rināt virs gultas, pie durvju vai loga aplodas. Ja patik Ziemeļamerikas indiāņu tā dēvētie sapņu ķērāji - ari tie labi pasargā no murgiem; vislabāk tie iedarbojas, ja tos izgatavo pašrocīgi un tajos iesien vai pie tiem piekar dažas lietas, kuras šķiet ļoti svarīgas.

Efektīvs līdzeklis pret murgiem esot ari trīs svēto ķēniņu vārdu sākumburti (Kaspars, Melhiors, Baltazars, lai gan īstenībā te domāta latīņu frāze Christus mansionem benedicat - Kristus svētī šo namu). Vislabāk uzrakstiet tos virs istabas durvīm vai virs savas gultas - ar baltu kritu uz baltas sienas, un tas pat nebūs redzams. Efektivu aizsardzību nodrošinot arī akvifolijas zari vai svētītais ūdens pie gultas.

Ja gribat aktīvi darboties, tad jums labāk patiks šādas metodes: uzvelciet ar mēli trīs krustus sev uz aukslējām vai pirms aizmigšanas pakustiniet kājas īkšķi.

Ja tas viss nepalīdz - paskatieties zem spilvena. Varbūt kāds jums tur pabāzis alkšņa vai oša lietuvēna rīksti. Tas ir savēlies, it kā sapīts ķērpis, kas aug šais kokos. Ja atrodat to, tad noteikti sadedziniet. Tikai neķerieties tam klāt ar kailām rokām, citādi tā sadedzināšana neko nelīdzēs.

Mazliet sāpīgs, taču ļoti daudzsološs līdzeklis pret murgiem ir šāds. Sameklējiet tādu kazenes dzinumu, kuram abos galos aug sakne (tas nemaz nav grūti, jo garākiem kazeņu dzinumiem sakne izaug arī dzinuma galā), un izlieniet zem tā cauri. Ērkšķi no jums notrauks lietuvēnu un turēs to ciet.

Par to, ka lietuvēns bieži identificēts ar dēmonu, liecina brīdinājums, ka murgainu sapņu laikā nedrīkst radīt bērnu, jo tas varētu izrādīties kretīns, kuru dēmons piemetis sievietei. Šai brīdinājumā atspoguļojas ne tikai biedējoša nezināšana, vienlaikus tas ir arī vērtīgs mierinājums - ja sieviete dzemdēja kretīnu, tad vainīgi bija nevis viņa vai viņas vīrs, bet gan lietuvēns.

Dēmoni, kuri izraisīja murgainus sapņus, tika ļoti smalki diferencēti. Bija bīstami, ja tos izraisīja inkubs (sievišķais dēmons, kas vīriešiem izraisīja erotiskus sapņus) vai sukubs (vīrišķais dēmons, kas uzmācās nevainīgām meitenēm) - šie dēmoni ir saistīti ar nelabo, un no tiem vajadzēja ļoti uzmanīgi izsargāties. Šodien par šādiem murgainiem sapņiem vairs nav jāuztraucas - nakts erekcijas ir fizioloģiski pilnīgi normāla parādība.

TAM UZREIZ NAV JĀBŪT MURGAINAM SAPNIM

Sapņotāju var nobiedēt arī pilnīgi normāli sapņi. Māņticībai ir savi tulkojumi: ja cilvēks sapni redz asinis, tas nozīmē (tās pašas krāsas dēļ) uguni vai kāda asinsradinieka nāvi. Ja gulētājs sapni pats dzer vai savāc asinis, tad tā ir laba zīme. Galu galā asinis simbolizē dzīvības spēku un spēka avotu. Ja sapnī redzat dēli, tas nozīmē, ka dabūsiet naudu.

Ja sapnī redz pupas, tas nozīmē trūkumu un ķildas ģimenē vai arī nāves gadījumu. Sapnī redzēt olas nozīmē nelaimi. Ja sapnī redzat medu, tad jums lemta laime un gudrība. Redzot sapni ķiršus, tie jāaplūko ļoti vērīgi: sarkani ķirši nes laimi, melni ķirši - nelaimi. Kas sapni

redz kartupeļus, tas drīz pārcelsies uz citu dzīvesvietu, ļa jūs sapņojat par dzelteniem bumbieriem, tas nozīmē nāves gadījumu vistuvākajā ģimenes lokā.

Sapni redzēt prosu ir ļoti slikta zime, lai gan prosa pēc savas simbolikas ir pozitīva un nozīmē auglību un bagātību. Turpretī sapnī tas nozīmē nabadzību un postu.

Redzēt sapnī suņus nozīmē ķildas. Redzēt ķemmi nozīmē nepatikšanas. Arī sapņot par zirgkastaņiem vai melniem kaķiem ir uz nelaimi.

Bet, ja nevarat gulēt tikai tāpēc, ka jums jādomā par kādu citu cilvēku, vienkārši apgrieziet spilvenu otrādi - tad tam otram būs jādomā par jums un viņš nevarēs iemigt, bet jums beidzot būs miers.

Piecelšanās pēc miega

Zvana modinātājs, jūs izceļat kājas no gultas un pieceļaties. - Taču uzmanibu - nekādā gadījumā nav vienalga, kā jūs to darāt!

Ja jūs izkāpjat no gultas ar abam kājām vienlaicīgi " vai pat ar kreiso kāju pa priekšu, tad jūs dienu sākat ar sliktu zīmi. Tas jums var maksāt, mazākais, sliktu noskaņojumu visu atlikušo dienu. Vai tas jums ir vienaldzīgi? Tad jums tādā dienā labāk nevajadzētu mazgāt veļu, kura tiks žāvēta laukā, vai ari plānot kaut ko citu brīva dabu. Jo, ja visi mājinieki nepieceļas priecīgā noskaņojuma, tad nebūs jauks laiks. Ari tad, ja jūs īgni izraušaties no gultas ar muguru pa priekšu, visu dienu noteikti būsiet sliktā omā.

Lai gan ieteicams piecelties priecīgā noskaņojumā, tomēr nevajadzētu priecāties pārāk daudz. Svilpot no rīta ir bīstami.

NO RĪTA VANNASISTABĀ

Skats spogulī no rīta daudziem cilvēkiem nosaka dienas noskaņojumu. Vai jūsu izskats pēc pārāk īsas nakts ir tāds, ka gribētos sev parādīt mēli? Tad dariet to - un sirsnīgi pasmejieties par sevi. Tās noteikti ir labākās zāles pret rīta īgnumu, nevis kaut kāda māņticība. Turpretī, ja cilvēks, ieskatoties spogulī, blakus savai sejai ierauga vēl citu seju, lai gan telpā neviena cita vairs nav, tad viņam esot lemts drīz nomirt. Pret šo otro sejas attēlu spogulī ir iedarbīgs līdzeklis: apkārt spogulim jāpakar vainags no baltiem viršiem - tas būs ne tikai ļoti jauks ietvars sejas attēlam tajā un tādējādi padarīs patīkamāku rītu, bet arī atturēs ļaunumu. Balti ziedoši virši simbolizē pastāvīgu mīlestību un tāpēc nes laimi.

jautājums par to, vai skaistas ir kuplas uzacis vai šauras, svārstās līdzi modei. Tāpēc nevajag izplucināt visas uzacis, kad dilstošs Mēness ir Mežāža zīmē vai ari 18. jūnijā - citādi var gadīties, ka tās vairs nekad neizaugs.

Jūs neesat apmierināta ar savām krūtīm? Mīļi sveikta vislabākajā kompānijā. Ja tās šķiet par mazu, tūlīt pat iemetiet skatu kalendārā un atzīmējiet nākamo pilnmēness vakaru. Šai vakarā nostājieties pie loga ar atkailinātu ķermeņa augšdaļu un sirsnīgi palūdziet Mēnesim lielākas krūtis. - Nekur nav pierakstīts, kas jādara, lai tās kļūtu mazākas. Ja jūs dilstošā Mēnesī lūgsiet Mēnesi samazināt jūsu krūtis tā, kā zūd paša Mēness masa, tad varētu gadīties, ka jūsu krūtis samazinās tiktāl, ka kļūst neredzamas. Tāpēc mēģiniet labāk dzīvot mierā ar savām krūtīm.

Toties, ja tas nav jūsu spoguļattēls, kas no rīta van- nasistabā jums sabojā garastāvokli, bet gan svari, tad 27. septembrī vajadzētu piesaukt svētos brāļus Kosmu un Damiānu, divus ārstus, un lūgt viņu atbalstu diētā vai vismaz ēšanas režīma pārkārtošanā. Ja to sāk pilnā Mēnesī, tad jums būs labs atbalsts - tāpat kā dilst Mēness, tāpat zudīs arī jūsu tauku spilventiņi.

Zināmās ķermeņa daļās augošos matiņus var pavisam vienkārši noskūt un noskūto vietu apsmērēt ar sikspārņa asinīm. Asiņu vietā palīdzot arī sikspārņa urīns.

Pirkstu un kāju nagus vajadzētu griezt piektdienās, tas nes laimi. Tomēr, kas griež nagus gaismā, dabū slimas acis. Noteikti piesargieties, lai nevienam nenonāktu rokās jūsu nogrieztie nagi. Tos varētu izmantot kaitējuma burvestībai un sagādāt jums daudz rūpju. Tas pats, starp citu, attiecas ari uz nogrieztiem vai izkritušiem matiem.

ļums sagādā rūpes jūsu āda? Izturieties pret to nopietni. Galu galā āda ir jūsu lielākais orgāns, tā aptver ķermeni un vienlaikus sargā to no ārpasaules, jāpiebilst, ka izsitumi vai netīra āda māņticībai nav nekāda problēma. jau ļoti senos laikos cilvēki uzskatīja, ka tie sekmē attīrīšanos un šķīstīšanos, un ļāva tiem tur netraucēti būt. Katra gadījumā kosmētikas lietošana un dažādi citi maskēšanas mēģinājumi kavē šo atindēšanas procesu. Prātīgāk būtu nevis mēģināt sadakterēt simptomus, bet gan atbalstīt tīrīšanas procesu, it īpaši ar asinstīrošām tējām. Mūsdienās tās minētas arī jebkurā grāmatā par dabīgo kosmētiku, tātad - vairs netiek uzskatītas par māņticību, jo arvien vairāk cilvēku pievienojas uzskatam, kurš arī ilgu laiku ticis pelts kā māņticība, ka ar ķermeņa sārņu izvadīšanu saistīta ari dvēseliska attīrīšanās.

Taču jūs varat arī ļaut seju nolaizīt sunim, tādējādi sagādājot milzīgu prieku gan sunim, jo tad tas reiz varēs netraucēti un bez bārieniem to darīt pēc sirds patikas, gan sev, jo pēc šādas terapijas izsitumi pazudīs.

Pēc mazgāšanās vai dušas cilvēks parasti grib noslaucīties. Bet tad prātā iešaujas doma, ka vakar vakarā dvielis iemests netīrās veļas grozā. Ko nu? Nekādā gadījumā neņemiet sava mīļotā, drauga, laulātā drauga vai dzīvesdrauga dvieli, ja mīloši cilvēki slaukās ar vienu dvieli, tad būs strīds. Tas pats notiks arī, ja jūs abi stāvat virtuvē, viņam ir slapji pirksti, bet it nekur nav aizsniedzams neviens dvielis un viņš grib noslaucīties jūsu priekšautā, jūsu attiecību interesēs nepieļaujiet to!

Tātad - jūs paņemat tīru dvieli, noslaukāties, stāvat dušā un ģērbjaties - ak vai, un kur gan ir jūsu laulības gredzens? Vēl nupat tas bija uz izlietnes malas … Padoms: sameklējiet to. Tas simbolizē jūsu mājas laimi, un to pazaudēt nozīmē nelaimi vai pat nāvi. Turklāt tas vēl varētu jums noderēt, lai izslauktu govi cauri gredzenam - tad tā dodot sevišķi daudz piena.

KAD NIEZ VAI KNIEŠ

Jums niez roka? Pirms pakasāties, paskatieties vērīgi: ja uz delnas virspuses sēž blusa, tad tas nozīmē, ka drīz saņemsiet vēstuli, kuru jūs gaidāt.

Taču, ja jums niez āda, bet tur nav saskatāma nedz blusa, nedz apsārtums vai sasitums, tad tas var daudz ko nozīmēt - lai gan nav vienprātības, ko īsti. Tulkojumi par to, ko nozīmē niezēšana noteiktās ķermeņa daļās, teritoriāli ir ļoti atšķirīgi. Vislabāk būtu pēc tam, kad kāda vieta ieniezējusies, ļoti uzmanīgi sekot tam, kas turpmāk notiks. Varbūt tā katrs var atrast pats sev precīzas un drošas likumsakarības. Daži norādījumi un ierosinājumi:

•      Ja niez labā roka, tad gaidāma nauda, vai arī, ja niez kreisā roka, tad nauda tiks izdota.

•      Ja niez deguns, jo tur iekšā knieš, tad vai nu tas ir uz šķaudīšanu, kas varētu novērst negaisu vai vētru, vai arī ir gaidāmi jaunumi. Bet varbūt jūs rīt saņemsiet vēstuli, varbūt pat skūpstu, vai atnāks ciemiņi, vai arī jūsu mīļotais/mīļotā par jums domā. Bet varbūt tas nozīmē arī kaut ko nepatīkamu. Kņudēšana deguna reizēm norāda uz nepatikšanām. Var gadīties, ka jus iekritīsiet dubļos vai pat iekļūsiet kautiņā.

•      Ja niez kāja, tad tas gan ir nepatīkami, jo sevišķi, ja jums kājās ir zeķes un kurpes, ja esat kaut kur sabiedrība un nevarat pēc sirds patikas nekautrīgi izkasīties, toties ir gaidāms deju vakars vai ceļojums.

•      Ja niez dibens vai mugura, tad pazemināsies sviesta cenas (varbūt varētu pieļaut, ka laikā, kad sviesta cenas nebūt vairs nav tik svarīgas, cenu pazemināšanos varētu attiecināt uz kaut ko citu, piemēram, uz benzīnu?).

•      Ja niez sāni, tad kāds jūs meklē.

•      Ja niez mute, tad jums uzdāvinās saldumus vai saņemsiet buču (vai arī vienkārši būs herpes izsitumi).

•      Jums raustās acs? Tas arī varētu kaut ko nozīmēt. Kura tā ir? Ja niez labā acs, tas ir uz laimi, ja tā ir kreisā, tad tas ir uz nelaimi.

•      Jums izkritusi skropsta? Varat priecāties. Uzlieciet skropstu uz delnas virspuses, klusībā kaut ko jauku vēlieties un to aizpūtiet. Ja tas izdosies viegli, tad vēlēšanās noteikti piepildīsies.

•      Jūs moka žagas? Tas nozīmē, ka par jums domā kāds, kas atrodas ļoti tālu.

MATU KOPŠANA

Mati kā dzīvības spēka un potences simbols nozīmē ļoti daudz - atcerieties kaut vai stāstu par Samsonu un Dalilu no Vecās Derības (Soģu grāmata, 16, 4-22). Tāpēc kupliem un koptiem matiem ir liela nozīme ne tikai cilvēku iedomības un lepnības apmierināšanai.

Simt reižu dienā ar suku izķemmējot matus, tie kļūs skaisti un spīdīgi. Taču mati spīd galvenokārt tāpēc, ka galvas ādas tauki sadalās pa visu matu virsmu. Tā pat var nebūt matu suka, to pašu var izdarīt ar ķemmi, izsukāt savēlušos matus un pie viena arī gnīdas - mātes, kurām bērni iet bērnudārzā, zina, ka mūsdienās tas nebūt nav maznozīmīgs aspekts. Taču uzmanieties, lai ķemme nenokristu zemē, jo tad gaidāmas nepatikšanas.

Pret matu izkrišanu jūs noteikti cīnīsieties ne tikai lepnības dēļ. Laimīgā kārtā izvēlei ir milzums mājas recepšu. Te it īpaši palīdz dažādi tauki - tomēr nevis parastie, nekaitīgie augu valsts tauki, kuri noteikti jau ir atrodami jūsu mājās. Māņticība te iesaka daudz iedarbīgākus līdzekļus, kā, piemēram, lāču vai krokodilu taukus, vai indīgas čūskas taukus. Pret matu izkrišanu efektīvi palīdzot ari pārogļojušās zaķu galvas, kā arī asinīs vai ūdenī sutināts kurmis. Lielisks līdzeklis matu augšanai esot ari kuces piens - bet pamēģiniet vien izslaukt kuci!

Lai nenonāktu tik tālu, izvairieties pēc tumsas iestāšanās doties ārā no mājas ar neapsegtu galvu, jo citādi var gadīties, ka jums uz galvas uzčurās sikspārnis, un tad tūlīt mati izkritīs ar visām saknēm. Mati var izkrist arī tad, ja pirmajā piektdienā pēc jauna Mēness griezīsiet matus vai lietainās Suņu dienās iesiet ārā no mājas.

Šo iemeslu dēļ vienmēr ieteicams uz matiem uzvilkt aubīti. Turklāt tā nes laimi un, iespējams, nodrošinās jums visai lielu ievērību, ja noņemsiet aubi un kupls matu vilnis kā ūdenskritums pārklās jums muguru. Turpretī ačgarni uz galvas uzvilkta galvassega jūs pasargā no noburšanas - tāpēc esiet iecietīgi pret jūsu nepilngadīgo atvasi, kura uzstājīgi grib valkāt cepuri ar nagu aizmugurē. Tādā veidā seja gan nav pasargāta no saules stariem, toties cilvēks ir droši pasargāts pret jebkādu ļaunumu.

Matu krāsošana nav tikai parasta ķīmiska procedūra. Dažādām pamatkrāsas izmaiņas metodēm tiek piešķirta gandrīz vai kultiska nozīme. Jūs tikai kādreiz paklausieties, kā hennas fani spriež par matu krāsām.

Pirms mainīt savu matu krāsu, apdomājiet, kāda simboliska nozīme ir dažādām krāsām: sarkani mati liecina, ka to īpašniece ir nesavaldīga un neuzticīga. Turpretī blondi mati vienmēr uzskatīti par eņģeliskas jaunavības ūn samaitātas pavedināšanas sajaukumu (anekdotes par blondīnēm te neiztirzāsim). Un tepat arī ir - jāatzīst, pretīga recepte krāsošanai: no maijā salasītiem gliemežiem, kas apkaisīti ar sāli, rodas ziede, kura balinot matus. Ja tas neko nelīdzēs, tad vismaz būs izdarīts kaut kas labs augiem jūsu dobē - jādomā, ka šī pasta nav neveselīgāka par ūdeņraža pārskābi.

Vislabāk, ja jūs ar matu krāsošanu saistītās rakstura pārmaiņas nosvinētu ar attiecīgu rituālu un to labi paturētu prātā.

Starp citu, matus vienmēr vajadzētu griezt augošā Mēnesī vai pilnmēnesī, tas veicina matu augšanu. Turpretī, ja matus griež dilstošā Mēnesī, tie vairs tik ātri neataugs - to vislabāk izmantot, izraustot ķermeņa apmatojumu vai uzacis. Katrā gadījumā jums noteikti vajadzētu rūpīgi uzglabāt nogrieztos vai izsukātos matus un nekādā gadījumā tos nemest ārā pa vannasistabas logu. Ja tie nokļūst nepareizās rokās, tad kāds var iegūt milzīgu varu, kuru pret jums var izmantot kaitējuma burvestībai.

Ja gribat garus matus, bet audzēšana jums šķiet par ilgu, tad nogrieziet matu šķipsniņu un kopā ar apiņu stīgu ierociet zemē. Tas matiem noteikti būs stimuls augt tikpat ātri kā apiņiem.

Vēl kas: ja jums ir gari mati un stīvs plecs un atnāk kaimiņiene jums par jaunu sapīt bizes, tad nekādā gadījumā nedrīkst pateikties par šo draudzīgo pakalpojumu, citādi jums izkritīs mati. - Taču labo kaimiņattiecību dēļ jums vajadzētu to pateikt kaimiņienei jau iepriekš. Citādi viņa jūs varētu uzskatīt par nepateicīgu.

VARENAS VAI NEŠĶĪSTAS? - NOSACĪJUMI MĒNEŠREIŽU LAIKĀ

Sievietes ir bīstamas būtnes.

Vai jūs to apzināties? Jūs domājāt, ka pasaule pieder vīriešiem? Nu, māņticības pasaulei tas zināms labāk. Tajā ir milzum daudz priekšrakstu un nosacījumu, kuros atzīta sieviešu īpašā vara - pat ja reizumis tas skan mazliet citādi. Katra sieviete ir potenciāla ragana, jo viņa prot sasniegt savus mērķus ar šķietami neredzamiem ieročiem. Sievietes acīmredzot var kļūt bīstamas pat ar acu skatu - it īpaši tad, kad viņām ir menstruācijas.

Semītu Austrumu šķīstības nosacījumus, kuros bija izteikti higiēniski mērķi, kristietība pārņēma, neizprotot to praktiskos cēloņus, un pacēla spirituālā līmenī. Sekas: gadsimtiem ilgi sievietes menstruāciju laikā un nedēļnieces tika uzskatītas par nešķīstām spirituālā ziņā - pretstatā Marijai, šķīstajai jaunavai, kuras radīšanas akta dēļ 8. decembri pat tika atcelts iedzimtais grēks (pāvesta Pija IX dogmu 1854. gadā).

Higiēnisko tamponu un flīzētu vannasistabu laikos ir grūti iedomāties, kāda bija sievietes higiēna bez tekoša, silta ūdens un higiēniskajiem ieliktnīšiem. Tā kā sakaltušu asiņu krāsa patiešām atgādina netīrumus, daudzi pilnīgi neizglītotie vīrieši regulāri iekaustīja savas sievas mēnešreižu laikā. Tomēr jau viduslaikos izglītotākie sprediķotāji pret to cīnījās no baznīcas kanceles.

īpašo spēku, ko izstaro sievietes mēnešreižu laikā, sajūt daudzi magi un šamaņi - tāpēc viņi lūdz sievietes šais gadījumos nepiedalīties viņu rituālos, jo viņi šo sieviešu enerģiju uztver kā ļoti spēcīgu (un traucējošu). Māņticībā piesardzība sieviešu spēka priekšā menstruāciju laikā atspoguļota daudzos priekšrakstos. Piemēram, menstruāciju laikā sievietei

•      aizliegts skatīties spogulī, citādi tas aizmiglosies vai tajā radīsies caurumi;

•      ir jāapsedz acis, citādi grūsna ķēve varētu pazaudēt kumeļu;

•      aizliegts cept - mikla neuzrūgs;

•      aizliegts brūvēt alu - alus labi nenorūgs;

•      aizliegts iet vīna pagrabā - vīns saskābs;

•      akā jāiemet šķipsniņa sāls, pirms no tās smeļ ūdeni, - tas pasargās aku no piesārņošanas.

Starp citu, nekur nav teikts, vai šais dienās mājasmātes vietā visus aizliegtos mājas darbus apdara vīrieši vai mazie bērni.

Ja kādu reizi menstruācija nesākas laicigi, paņemiet gabalu vīrieša krekla, sadedziniet to un sajauciet pelnus ar tādu pašu daudzumu retēja lakstu, saulrieteņu,kā arī liliju eļļu un ieņemiet šo maisījumu. Varbūt vajadzētu sadedzināt pavisam mazu gabaliņu no vīrieša krekla …

Maltītes

Maltītes mūsdienās kļūst arvien paviršākas, cilvēki ēd ārpus mājas, stāvot vai pat ejot pa ielu. Ir pilnīgi skaidrs, ka ar to saistīts milzīgs dzīves kvalitātes zudums. Taču, pat ja maltītes tiek gatavotas mājās, ir jāievēro daudzas lietas. Tas sākas ar brokastīm.

BROKASTIS

Rita kafijas baudīšanai ir daudzi nosacījumi, kuri jāievēro, ja vēlaties labu dienas sākumu un veiksmi turpmākajā dzīvē.

Tas sākas jau ar kafijas malšanu. Ja no kafijas dzirnaviņām izkrīt kafijas pupiņa, tad jums vajadzētu apģērbties vēl pirms kafijas dzeršanas, jo var ierasties negaidīti ciemiņi.

Klājot brokastu galdu, vispirms uzlieciet uz galda maizi. Maizi gan vajadzētu uzreiz arī apsegt, piemēram, ar galdauta stūri vai salveti, lai to pasargātu. Turklāt it nemaz nav vienalga, kā maizi noliek uz galda: ja maizi noliek tā, ka tā sniedzas pāri galda malai, tad gaidāma slimība. Ja maize jau sākta griezt, tad aizgrieztā daļa nekādā gadījumā nedrīkst būt vērsta pret durvīm, citādi laime aizies no mājas.

Pavisam bīstami ir tad, ja maizi noliek uz galda ar virspusi uz leju. Tad, mazākais, cieš nabaga dvēselītes - un pēc tā, kā maize šūpojas, var redzēt, ka tās mēģina maizi apgriezt. Turklāt jūs riskējat mājā ielaist nelabo, raganas vai kādu citu nelaimi. Vienas no ļaunākajām sekām, iespējams, ir tādas, ka jūs nākamos septiņus gadus nedabūsiet vīru.

Tālāk seko kaut kas Joti svarīgs - maizes griešana. Vislabāk, ja maizi griež ar asu nazi tīri un gludi un nogrieztās šķēles pēc tam tikai lauž. Pirms maizes griešanas tās apakšpusē ieskrāpē trīs krustus. Tas, kas drīkst griezt maizi, ir maizes kungs/kundze. Tikai tad, ja viņš to dara kārtīgi, maizes pietiek ilgam laikam, tās nekad nepietrūkst, tū netiek noburta un nes svētību visai ģimenei. Maizes kungam pienākas ari svaigi ceptas maizes gardā, kraukšķīgā doniņa - lai gan, ja viņš to ēd viens pats, tad kļūst skops.

Pēc maizes nogriešanas nazi nedrīkst likt uz maizes vai pat atstāt iedurtu maizē, tad cilvēks vienmēr paliek izsalcis vai dabū zobu sāpes, vai izraisa vēl kādu citu nelaimi, un nabaga dvēselēm jālej gaužas asaras. Nepareizi ari būtu maizi griezt no abiem galiem. Tas nozīmē Dievam tam Kungam nogriezt papēžus!

Pēc tam uz galda liek traukus, sviestu, ievārījumu un kafiju. Skatieties, lai kafijas kannai vienmēr būtu cieši uzlikts vāciņš. Ja jūs to atstāsiet vaļā, tad septiņus gadus nedabūsiet vīru vai arī viņi no jums aizlaidīsies. Pamats šim ticējumam ir viegli saprotams: slikti aizvērtā kannā kafija pārāk ātri atdziest, un auksta kafija vienmēr uzskatīta par riebīgu, tātad - kas to mierīgi pieļauj, vēl nav nobriedis vadīt mājsaimniecību.

Tā pati taupība ir pamatā arī ticējumam, ka auksta kafija dara skaistu. Laikam jau šim ticējumam vajadzēja pārliecināt galvenokārt iedomīgas jaunas dāmas neliet to ārā, bet gan izdzert. Tātad tā ir nevis māņticība, bet gan pieradināšana pie taupibas? Varat izmēģināt - varbūt jūs kļūsiet tik skaista, ka varēsiet dzert kafiju ar krējumu un cukuru un vīrieši tik un tā jūsu dēļ zaudēs galvu. Ja jūs labprātāk dzerat kafiju ar krējumu nekā ar cukuru, tad paliksiet vecmeitās. - Ja jūs pārāk bieži dzerat otru tasi, dabūsiet ļaunu vīramāti. Taču te mierinošs ir fakts, ka jūs vismaz dabūsiet vīru! Ja kādam kafijas tasē ir putas, tad tas dabūs naudu. Ja putas ir tases vidū, tad dabūs buču. Kas kafiju izdzer vienā paņēmienā, tam gaidāma dāvana.

Arī tad, ja jūs brokastīs labprātāk dzerat nevis kafiju, bet gan tēju, jums nevajadzētu vienkārši izdzert tasi tukšu. Jūsu tasē peld vientuļa tējas lapiņa? Tas nozīmē, ka gaidāmi ciemiņi vai mājā ir līgava vai līgavainis. Nekad nevajag tējai pieliet pienu pirms cukura, jo tas nozīmē nelaimīgu mīlestību - vai arī jūs nekad neapprecēsieties.

Jūs gatavojat sviestmaizītes visai ģimenei, un viena nokrīt zemē? Ak vai! Bet kā tā ir nokritusi? Ar sviestu uz leju? Tad būs lietus - vai arī jau ir izdarits kāds grēka darbs! Ar sviestu uz augšu? Tad ir labi - tad būs labs laiks. Starp citu, skatieties, lai jūsu bērni sviestmaizes neēd uz ielas - citādi pazudīs mājas svētība.

PAR VĀRĪŠANU

Pakavēsimies vēl pie kulinārijas temata. Ēdienu gatavošana ir visai riskants temats, jo te daudz ko var izdarit nepareizi, bet var iegūt arī dažus pareģojumus. Tas sākas jau ar virtuves un virtuves logu izvietojumu: virtuvē nedrīkst iespīdēt Mēness, citādi bieži plīsīs trauki.

Arī ēdiena gatavošanas laikā ir jāievēro vairāki noteikumi - gan tādi, kuri attiecas uz jebkuru ēdienu, gan tādi, kuriem ir nozīme tikai attiecībā uz noteiktu ēdienu. Pie pirmajiem pieskaitāms šāds: ēdiena gatavošanas laikā viena karote ar ēdienu vienmēr ir jāiemet ugunī (bet ne jau uz pavarda virsmas - tas iznāks pārāk dārgi!), tas baro un pielabina ģimenes veļus. Turpretī, ja svilpo tējkanna, gaidāma nelaime, - tad tur dzied nabaga dvēseles.

Vai jūs esat slikta virēja? ļums var palīdzēt. Pamēģiniet vienkārši pavērot, kā maltītes gatavo rūķi. Kā zināms, rūķi ir brīnum labi pavāri, taču savas receptes uztic tikai jaunavām, un te nu jums kaut kas ir jāizdomā. Ja jūsu vīrs ir labs pavārs, tad jau viss tik un tā ir kārtībā un jums nemaz nav jāizrāda aktivitāte. Taču, ja ari viņam vēl derētu pamācīties, tad gan viņš pats nekādā gadījumā nedrīkst uzglūnēt rūķiem. Tad tie viņu pašu iebāzīs katlā. Vislabāk būtu, ja jūs pierunātu kādu jaunavu jūsu abu uzdevumā izzināt slepenās receptes. Par atlīdzību jūs varbūt varat viņu ielūgt vakariņās labā restorānā.

Īstenībā jums nekad nevajadzētu melot - vai ari tik reti, cik vien iespējams. Taču nekādā gadījumā jūs nedrīkstat to darīt, gatavojot maltīti, - citādi ēdiens nekad nebūs gatavs.

Divpadsmit naktīs (laikā starp Ziemassvētkiem un 6. janvāri) nekādā gadījumā nedrīkst vārīt. Tātad ir vai nu jāēd auksts ēdiens, vai arī maltīte jāpagatavo jau dienas vidū. Ja jūs neievērosiet šo aizliegumu, tad nomirsiet jau nākamajā gadā. - Šis noteikums miera ievērošanai svētku dienās līdz pat mūsdienām nav zaudējis neko no sievišķīgās solidaritātes cilvēciskās komponentes un sākotnēji izdomāts, lai grūtajos darbos nogurušajām sievietēm vismaz šai laikā ļautu atvilkt elpu. Arī šai gadsimtā Ziemassvētkos jums noteikti būs daudz cita, ko darīt, un šodien jau ir arī samērā viegli likt galdā siltu ēdienu, nemaz negatavojot to pašam, - varbūt vienkārši var pasūtīt picu visai ģimenei.

Norādījumi atsevišķu ēdienu pagatavošanai ir šādi: Vārot klimpas, tās nedrīkst skaitīt, citādi malkas sieviņa, mīļš mājas gariņš, kuram vairāk par visu garšo klimpas, neuzdrīkstēsies kādu nočiept un paliks badā. Starp citu, knēdeļus vajadzētu vārīt tikai otrdienās un ceturtdienās, tās ir tradicionālās knēdeļu dienas.

ļa pēc vārīšanas, nolejot kartupeļu ūdeni, tie pielīp kastrolī pie dibena, tad gaidāmi ciemiņi.

ļa pāriet pāri piens, govis dos mazāk piena. Govīm taču nebūt nepatīk, ja ar viņu pienu rīkojas nevērīgi, un nekavējoties uz to reaģē.

Vārot desiņas, kādā neuzkrītošā brīdī vajadzētu iespļaut ūdenī - tad desiņas nepārsprāgs.

Ūdenim, kurā vāra Lieldienu olas, piemīt brīnum- spējas - no tā, piemēram, noiet kārpas, ja tās apslaka ar šo ūdeni. Šo ūdeni var atdzesēt un tad dzert, un arī mājdzīvniekiem kāda lāsīte nāks par labu. Tomēr, vārot Lieldienu olas, jāuzmanās, lai neviens vīrietis virtuves tuvumā neiet uz tualeti, ja nu vienīgi viņš ir tik laipns, ka piekrīt čurāt sēdus. Taču, ja viņš peni tur rokā, kamēr vārās olas, tās nenovārīsies cietas - jāsaka, māņticība var būt visai drastiska!

ļa jums ir bērns, kas drīz ies skolā, putrā var ievārīt mazas papīra zīmītes ar alfabētu, tad bērns vieglāk iemācīsies lasīt. Kā mūsdienīga alternatīva šai nolūkā ieteicamas burtiņu nūdeles.

Visai ģimenei ir izceptas pankūkas? Skatieties, lai tukšā panna nepaliek uz pavarda - citādi tur jācepas nabaga grēcinieku dvēselēm. Starp citu, pankūku tauki ir dziednieciski, tos vajadzētu saglabāt un nākamreiz, kad kādam ģimenē būs katars, izmantot ierīvēšanai.

SĀLS: ZELTA CENĀ

Cilvēki, kuriem ir problēmas ar ādu, jau izsenis zina: sālsūdens tīra. Pēc atvaļinājuma, kas pavadīts pie jūras, jūs parasti atgriežaties mājās ar tīru ādu.

Taču ar sāls piedevām vannas ūdenī var atbrīvoties ne tikai no mikrobiem un slimību ierosinātājiem, kā, piemēram, aizsprostotu poru gadījumos, - tās atbrīvo arī no nomācošām domām, jūtām, noskaņojuma, īsi sakot: no visa tā, ko māņticības pasaulē sauc par dēmoniem.

Sāls kā pretdēmonu līdzeklis ir ļoti daudzveidigi izmantojama, un to var uzskatīt gandrīz vai par svētu, ja pie galda vai gatavojot ēdienu izkaisa sāli, tas nes nelaimi. Tomēr šo ļaunumu var mazināt, ja tūlīt pat no izkaisītās sāls paņem šķipsniņu, pārmet to pār kreiso plecu un trīs reizes vieglītēm nospļaujas - tā, it kā pateiktu toi, toi, toi. Tā vaļā palaistā nelaime tiek sasaistīta cilvēkam aiz muguras.

Gatavojot ēdienu, pārprastas taupības dēļ nevajag atteikties no sāls - citādi ir jārēķinās, ka jūs uzskatīs par raganu: raganu ķēķī nav sāls. Sāli drīkst aizmirst tikai jaunava - tad viņu uzskatīs nevis par raganu, bet gan par dievbijīgu. Toties, ja sals bus pielikta par daudz, citi domās, ka esat iemīlējusies, nevis ka esat ragana.

PIE KLĀTA GALDA

Ja esat no tiem cilvēkiem, kuri izmanto galdautus, tad noteikti skatieties, lai tie būtu klāti ar labo pusi uz augšu pat tad, ja kreisajā pusē mazāk redzami traipi: ja galdautu uzklāsiet otrādi, ciemiņi nebūs paēduši.

Vienīgais, ko nekad nedrīkst likt uz galda (bet tik absurda doma diezin vai kādam ienāks prātā), ir kurpes - tas nes nelaimi!

LŪDZU, SĒDIETIES!

To tikai ir viegli pateikt. Bet noteikti skatieties, kur ir jūsu vieta. Ari restorānā jūs to darāt gluži instinktīvi. Vairums cilvēku labprātāk sēž ar muguru pret sienu un ar seju pret durvīm, lai saglabātu drošības sajūtu un varētu vērot atnācējus. Mājās tas nav nemaz tik vienkārši iespējams - te vajadzētu sev nodrošināt pastāvīgu vietu, kura nav vēl papildus apdraudēta.

Piemēram, ir bīstami, ja virs jums ir spogulis. Tas katrā gadījumā ir uz nelaimi, pat ja tas izpaužas tikai tādā veidā, ka vēl septiņi gadi jāgaida uz precēšanos.

Jums nevajadzētu sēdēt arī pret ēdamgalda stūri. Vai nu jūs apprecēsieties ļoti drīz, jo šai ģimenē jums acīmredzot vairs nav vietas, vai arī jūs apprecēsieties tikai pēc septiņiem gadiem, ko nevarētu uzskatīt par īpašu veiksmi. Tāpat ir ari tad, ja sēžat pie ļoti liela galda un galda kaja ir jums starp kajam. Bet varbūt tas nozīmē tikai to, ka dabūsiet ļaunu vīramāti/sievasmāti.

MALTĪTE

Ēšanas laikā ļauna acs var nodarīt daudz posta. Lai to novērstu, cilvēki vēl cits citam svētītu maltīti.

Pieklājība atmaksājas. Tā, piemēram, ir vērts ēšanas laikā dot citiem priekšroku. Tas tāpēc, ka tas, kurš pirmais ņem ēdienu no kopējās bļodas, pirmais arī nomirs, - sākotnēji tas noteikti bija noteikums, kurā izpaudās cieņa pret vecākiem cilvēkiem. Agrākos laikos un it īpaši bada laikos vecus cilvēkus uzskatīja par liekiem ēdājiem un tāpēc pret viņiem izturējās slikti.

Kas ēšanas laikā zem galda sakrusto kājas, dabū vēdersāpes. Arī tad, ja citi pēkšņi vairs nespēj parunāt, kāds noteikti zem galda ir sakrustojis kājas.

Ja ēšanas laikā zemē nokrīt kāds kumoss, tad tas ir noskausts, un tā nu ir pavisam slikta zīme. Toties, ja zemē nokrīt nazis un ieduras grīdā, tad drīz atnāks ciemiņi.

Ēšanas laikā visiem jāpaliek sēžam pie galda, līdz visi pabeiguši ēst, - ideāls, kura mērķis saglabāt ģimenes kopīgo maltīti kā simbolu mājas kopībai. Liekas, ka arī agrāk daži mājas iemītnieki nav to ievērojuši, tāpēc šim gadījumam ir izdomāti neiedomājami draudi: ja mājasmāte maltītes laikā pieceļas, vistas dēs olas citā vietā, un, ja kāds pieceļas no galda Ziemassvētkos, tam naka- majā gadā pat draud nāve.

Starp citu: atdzisis auksts vārīts ēdiens tāpat kā auksta kafija darot skaistu.

Laba zupa ir kaut kas lielisks, un tā palidz pret gandrīz visu - pret mīlas mokām, ilgām pēc mājām, pat pret aukstām kājām, kā jūs varbūt zināt pēc pieredzes. Ja nezināt, tas noteikti jāizmēģina. Bet vai jūs arī zinājāt, ka tas, kas bieži ēd zupu, tādējādi var pagarināt savu dzīvi? Tikpat labi iedarbojoties arī lēna ēšana.

Galviņsalāti, tāpat kā visi citi salāti, kā zināms, ir visnotaļ veselīgi, tomēr to ēšana nebūt nav tik droša. Tas, proti, ir velna augs, tāpēc pirms salātu ēšanas noteikti jāpārmet krusts.

Arī ēdot aukstas vakariņas - sviestmaizes ar uzgriežamajiem -, desā, sierā un cepumos vajadzētu ieskrāpēt krustu. Tā ēdājs svētī ēdienu un vienlaikus arī pats sevi pasargā.

Siers ir jāēd pašās beigās, jo tas noslēdz kuņģi. Turklāt siera ēšana palīdz pret garlaicību, kas var uznākt pēc ēšanas, un miegainību, ko rada pilns vēders. Turklāt ir ļoti svarīgi, lai sieru negrieztu neprecēta sieviete. Citādi viņa septiņus gadus nedabūs vīru.

Pēc ēšanas, it sevišķi pa nakti, nekas nedrīkst palikt uz galda - citādi jaunākais bērns ģimenē nevarēs gulēt, īpaši nolikti ēdamie upuri ir izņēmums.

Lai jums naudas makā vienmēr būtu pietiekoši daudz naudas, ielieciet tajā trīs maizes drupačas vai Ziemassvētku vai Jaunā gada karpas zvīņu. Tas simbolizēs maizi, respektīvi, naudu, kuras jums nekad nepietrūks.

PAR CEPŠANU

Cepšanai kā elementāri nepieciešamai mākslai tradicionāli piemīt kaut kas no rituālas darbības. Tas kļūst saprotams tai brīdī, kad ir skaidrs, ka agrākos laikos labi izceptai maizei bija tikai viena alternatīva - badošanās. Neviens nevarēja atļauties izmest mīklu un vēlreiz iejaut to - nebija veikalu, kur būtu iespējams nopirkt graudus.

Lai nodrošinātu jebkādu iespējamo aizsardzibu rauga vai raudzētas mīklas rūgšanas procesam, par kuru nekas sīkāk nebija zināms, pastāvēja stingri noteikumi: kamēr mīkla rūga, nedrīkstēja virināt ceptuves durvis, lai maize netiktu noburta. Šis ticējums, protams, nav māņticība. Mīklai rūgšanas laikā ir vajadzīgs siltums, to nedrīkst skart caurvējš. Noburts te nozīmē neuzrūgst. Mīkla ir pasargāta no noburšanas arī tad, ja saimniece cepšanas laikā tur kabatā dilles. Drošības labad virs mīklas gaisā pārmet vēl trīs krustus, apslaka to ar svētīto ūdeni vai iespiež tajā krustu. Tāpat drošības labad arī krāsns tiek apvārdota un pasargāta, iemetot tajā sauju zirņu, zālīšu vai iespļaujot tajā. Lai būtu pavisam droši, uz oglēm jāizkaisa nedaudz miltu un jāizslaka ūdens - malkas sieviņai un krāsnī jāiemet trīs gabaliņi maizes - upuris nabaga dvēselēm vai aizgājējiem.

ļa jūs pati cepat, papildus jāievēro šādi noteikumi: piektdienās nedrīkst cept, tas nes nelaimi vai vismaz strīdu - un iespējams, ka krāsnī būs par vienu klaipu mazāk, nekā sākotnēji ielikāt. Ja cepat svētdienā, tad tā ir apgrēcība pret svētku dienu.

Starp citu, maizes nepietrūkst, ja kāds no mežonīgajiem medniekiem ir iebāzis roku rūgstošajā miklā. Nu, tur gan būs vajadziga drosme, lai gada vistumšākajās naktīs mīklu iznestu ārā un pasargātu no citām izsalkušām būtnēm, gaidot, ka vētras brāzmās parādīsies tikpat baisas būtnes kā pats Votans jeb Mežonīgais Mednieks jāšus savā trīskājainajā zirgā (kāda mācitāja virēja, kas pēc nāves pārvērsta zirgā), viņa trīskājainie zirgi, lapsas un āpši un ka kāds no tiem savu roku iebāzīs jūsu mīklā… Varbūt labāk uzmanīties, lai cepšanas laikā neko neizdarītu nepareizi, tad miltu pietiks ilgam laikam un varētu iztikt bez šā baisā piedzīvojuma.

Cepot maizītes, nebūt nav vienalga, kā sadala virspusi gareniski un šķērsām. Klasiskajām maizītēm, piemēram, kurām virspuse ar diviem ieskrāpējumiem krusta veidā sadalīta četrās daļās, šī forma nav nejauša. Ar krustu tiek pausta pateicība Dievam par maizi, un, lai būtu pilnīgi droši, vienkārši vajadzētu šo zīmi pārņemt un izņēmuma gadījumā nenodarboties ar eksperimen - tiem.

Pašceptu maizi var izmantot ari pareģojumiem: ja maize ir iesprāgusi gareniski, tas nozīmē dzemdības vai nāves gadījumu; daži saka, ka nāves gadījumu nozīmējot tikai šķērsām iesprāgusi maize. Ja maizei ir mute, tad driz gaidāmi ciemiņi.

Jācer, ka jūsu cepeškrāsns nav tāda kā pasakā par Ansīti un Grietiņu, kur varēja izsvīst slimības kā saunā. Ja nu tomēr: nekādā gadījumā nelieniet tur iekšā, ja esat stāvoklī. Citādi jūsu bērnam būs sarkani mati.

Majas darbi

Laiks, kad darit kaut kādus mājas darbus, vairāk vai mazāk paliek katra paša ziņā. Ir svarīgi, lai jūs ievērotu svētku dienu mieru, citādi jums uzbruks visbriesmīgākās nelaimes. Protams, mājas darbus var ļoti atvieglot, veicot tos Mēness ritmā - tīrīšanas darbus vislabāk darīt dilstošā Mēnesi, slaucīt grīdas un putekļus - gaisa dienās, darīt mitrus darbus - ūdens dienās.

Grīda noteikti jāslauka no ārpuses uz iekšu, nevis tā, ka beigās visus gružus ar varenu vēzienu izslauka vienkārši pa durvīm ārā uz ielas. Tad tos varētu pievākt svešinieki un izmantot pret jums ļaunai burvestībai. Tai vietā jāslauka viss no ārpuses uz iekšu un gruži jāsadedzina pavardā. īpaši rūpīgi grīdas jāslauka sestdienās, jo tā ir diena, kad uz mājām nāk veļi, un tiem vajag aizdurvē tīru kaktiņu, kur apmesties.

Slota ir svarīgs līdzeklis, kas māju var pasargāt no visādām nelaimēm un dēmoniem - un, ja jūs esat ārā, arī no zibens spēriena.Šai nolūkā tā vienmēr jātur ar sariem uz augšu. Tā kā slota likvidē daudz netīrumu un uzņem tos sevī, to vajadzētu regulāri sadedzināt un atjaunot.

Ja čīkst durvju viras, tas nozīmē, ka tur elš kāda nabaga dvēsele - noskaitiet tai lūgšanu un ieeļļojiet eņģes vai nolieciet tai nakti mazliet ēdiena - tām patik piens un žāvēti augļi, labi noder arī veģi vai pīnītes.

Par nabaga dvēselēm ir jādomā, ne tikai durvīm čīkstot. Ari durvju aizciršana liek nabaga dvēselēm īpaši ciest - labāk tās lieki netraucējiet un rīkojieties ar jūsu durvim prātīgi.

TRAUCĒKĻI UZKOPŠANAS DARBOS

Vai jums kādreiz ir gadijies, ka nupat vēl kaut kas ir bijis rokā, jūs gribējāt to tikai uz mirkli nolikt, un nu tas vairs nav atrodams? Vai ari jūs izmisīgi meklējat kartupeļu nazi, jau trešo reizi milimetru pēc milimetra pārskatāt visas darba virsmas savā virtuvē un jau gribat paņemt parasto nazi, kad pēkšņi ieraugāt kartupeļu nazi tieši deguna priekšā? Vai ari - jūs pilnīgi skaidri zināt, ka mājas atslēgas nolikāt uz galdiņa blakus pakaramajam, un nu to tur vairs nav? Un jūs atkal un atkal uzdodat sev jautājumu - kur gan ir to bezgaldaudzo zeķu pāru otrā zeķe, kuras jūs veltīgās cerībās glabājat skapja atvilktnē?

Šādiem fenomeniem ir vienkāršs un saprotams izskaidrojums. Tas ir Klopferle, principā labsirdīgs un draudzīgi noskaņots mājas gariņš, kurš dažreiz jūsu vietā izdara sīkus darbiņus - diemžēl, lai sevi neatklātu, tikai sīkus darbiņus, ko pat nevar ievērot, - bet kuram, kā par nelaimi, ir milzīgs prieks kaut kur aizvākt jūsu lietas, tā novedot jūs lidz baltkvēlei. Padoms: neļaujiet sevi nokaitināt. Iekārtojieties omulīgi un vispirms izdzeriet tasi tējas, ja viņš jūs atkal ķircina, - tad viņam būs divtik mazāks prieks un varbūt nākotnē viņš jūs kacinās mazāk.

GULTU KLĀŠANA

Nu ir pienācis laiks ikdienas mājas darbiem: jāizpurina gultasveļa. To gan labāk nevajadzētu darīt mēnešos, kuros ir burts R, citādi īpašnieks drīz nomirs. Tātad - pārējos mēnešos nolieciet gultasveļu uz palodzes - tad mājās atgriezīsies noklīdušas vistas un kaķi, un tas palīdz arī pret negaisu. Bet, uzmanibu: svētdienās nedrīkst vēdināt laulāto gultasveļu - tas ir uz strīdu.

Starp citu, par strīdu: skatieties, lai jūsu pēļos nebūtu vistas spalvu, citādi kašķīgās vistas savus ķīviņus ienesīs arī jūsu mājā (šķiet, ka kāda starptautiska mēbeļu firma to nezina - dīvānspilvenu pildīšanai tā izmanto vistu spalvas).

VEĻAS MAZGĀŠANA

Veļas diena - tā ir ne tikai klasiskā aizbildināšanās tām sievietēm, kuras vakarā varbūt labprāt reiz aizietu gulēt agrāk, bet gan vispār svarīgs notikums. Laikos, kad nebija veļas mazgājamās mašīnas, liela nozīme bija laika apstākļiem veļas dienā - jo galu galā veļai vajadzēja izžūt pietiekoši saprātīgā laikā un centrifūgas tolaik arī nebija.

Tomēr neraizējieties: ja jūs mazgājat sava vīra bikses, tad būs skaists laiks. Lai saule patiešām spīdētu, tiklīdz jūsu vīra bikses uzkārtas uz veļas auklas, varbūt to patiesi vajadzētu padarīt par retu un īpašu notikumu - emancipācijas apstākļos tā noteikti nav problēma. Ja briest negaiss, jums jāpasmejas žāvēšanai izkārtajās biksēs, un negaiss pāries. Šim nolūkam pilnīgi pietiek, ja tās ir pašas veļas mazgātājas bikses. Laiks saglabājoties labs arī tad, ja lielajā veļas dienā visi mājinieki rāda laipnu seju.

Starp citu, veļu nevajag mazgāt laikā starp Ziemassvētkiem un Zvaigznes dienu (6. janvāri). Tās ir bīstamās Divpadsmit naktis, kad apkārt joņo mežonīgie mednieki un Perhta, un tie nikni iebrāžas veļā un pavisam briesmīgi soda jūs par šo atpūtas laika neievērošanu.

fa uz žāvēšanai uzkārtās vai skapi sakārtotās veļas parādās tumši krustveida plankumi, tad tas ir slikti - ne vien tāpēc, ka šie veļas gabali vēlreiz jāmazgā, bet ari tāpēc, ka tas liecina par gaidāmu nāves gadījumu vai vismaz smagu slimību.

Jums ir izmazgāts linaudekls, un jūs gribat to izklāt pļavā balināšanai? Tas ir bīstami. Pieskatiet veļu labi un nekādā gadījumā nenesiet to ārā pirms Jurģiem (23. aprīlis). Tāpēc ka pirms Jurģiem balināts linaudekls nes lietusgāzes, un, ja šis linaudekls netiks sadedzināts, kaimiņos būs daudzi nāves gadījumi.

Jūsu kažoks ir izvēdināts, un jūs gribat to iekārt atpakaļ skapī, bet pamanāt, ka tajā ieviesušās kodes. Ko darīt? Uzlieciet kažoku uz muguras nosvīdušam zirgam, un smaka liks kukaiņiem aizvākties.

Viesmīlība

Laikos, kad nebija mobilo telefonu, tālruņu, radio vai televizoru, ciemiņi bija, no vienas puses, mīļi gaidīti, jo viņi atnesa jaunas ziņas, taču, no otras puses, viņi apdraudēja mājas kārtību, jo par viņiem vajadzēja labi parūpēties. Skaidrs, ka būtu patīkamāk uzzināt, ka jāvāra lielāks daudzums zupas, ne tikai tad, kad ciemiņi jau ieradušies. Šai ziņā līdz pat mūsdienām nekas daudz nav mainījies.

Laimīgā kārtā ir vairākas pazīmes, kuras noteikti pavēsta par ciemiņu ierašanos: ciemiņi gaidāmi, ja kaķis mazgājas vai ja nazis vai šķēres, nokrītot zemē, ieduras grīdā. Arī bagātīgs lašu zvejas loms nozīmē ciemiņus, ko laikam var izskaidrot ar to, ka vēsts par veiksmīgu lomu ļoti ātri kļuvusi zināma citiem un gardēži tagad sanāk lieliem bariem, lai palidzētu jums to notiesāt.

Ir vairākas pazīmes, pēc kurām ciemiņš jau iepriekš var noskaidrot, vai viņš ir gaidīts viesis vai ne. ja ceļā preti brauc tukši rati, tad viņš nav labprāt redzēts. Ari tad, ja, ienākot mājā, gadās paklupt ar kreiso kāju, vajadzētu labāk uzreiz griezties atpakaļ, ja turpreti gadās paklupt ar labo kāju, tad ir skaidrs, ka esat mīļi gaidīti.

Bet ja jūs kā ciemiņš tomēr neesat drošs, vai patiešām esat gaidīts, un jums ir pamats bažām, ka jums pasniegtais dzēriens, iespējams, varētu būt saindēts? Uzpūtiet glāzei trīs reizes elpu - ja jūsu aizdomas ir pamatotas, glāze saplisīs.

Lai cik ilgi kāds viesis paliktu, viņam tomēr ir jāapsēžas, citādi viņš paņems sev līdzi mājas mieru. Tieši tā paša iemesla dēļ viņam kaut nedaudz jāieēd, ja ģimene tieši tobrīd ietur maltiti, pat ja ciemiņš nupat jau ir paēdis.

Ciemiņi, kas aicināti uz cūku bērēm, nedrīkst par gaļu pateikties, citādi nākamais nobarojamais neizdosies.

Ja negribat strīdu, noteikti izvairieties skatīties vērīgi citiem uz rokām - skatišanās uz rokām ir uz strīdu.

PAMATS SVINĒŠANAI IR BIEŽI

Ja jūs uzaicināt ciemiņus, skatieties, lai tie būtu pareizā skaitā. Vislabākie ir pārskaitļi, tie principā tiek uzskatīti par pozitīviem cipariem. Problēmas rodas ar nepāra skaitļiem, it īpaši trīs, septiņi un deviņi viegli var kļūt par nelaimi vēstošiem. Septiņi ir ne tikai nedēļas dienu skaits, bet arī tās mocības, kuras Dievs uzsūtīja ēģiptiešiem, lai viņi ļautu izraēliešiem aiziet no Ēģiptes.

Nekādā gadījumā viesiem nevajadzētu būt trīspadsmit - ne vien tāpēc, ka tā rastos grūtības sameklēt visiem vienādus traukus; bet jūs taču noteikti gribētu izvairīties no tādiem notikumiem, kādi atgadījās pēc pēdējā vakarēdiena? Skaitļa trīspadsmit piedēvēšana nelabajam nonākusi pat tiktāl, ka daudzās viesnīcās nav nedz 13. stāva, nedz istabu ar šādu numuru, bet tas, starp citu, saistīts ar mūsu kalendāru: tikai kopš Cēzara laikiem tika ieviests vienots Saules kalendārs ar divpadsmit mēnešiem, pirms tam daudzviet lokāli tika izmantots Mēness kalendārs. Katrā gadā bija 13 mēneši, bet, tā kā 365 dienas nevarēja precīzi sadalīt pa šiem mēnešiem, tad bija daudz nobīžu. Mēness kalendāra priekšrocība bija tā, ka datumu viegli varēja nolasīt, paskatoties debesīs. Lai ar spēka metodēm pasteidzinātu pāreju no redzamā Mēness kalendāra uz astronomisko Saules kalendāru, skaitlis 13 tika visiem spēkiem pelts un piedēvēts ļaunajiem spēkiem.

Dzimšanas dienas nekādā gadījumā nedrīkst svinēt agrāk. Tad arī nevar ļaut sevi apsveikt. Pāragri laimes vēlējumi iedarbojas kā nelaimes piesaukšana: pirms jubileja nav piedzīvota, apsveikumi ir nevietā. Kas apsveic par agru, tas izaicina dievus demonstrēt savu varu un parūpēties, lai šie vēlējumi izrādītos tukši.

Toties vēlāk apsveikt nav slikti - un to var darīt tik ilgi, līdz jubilārs pēc savas svinamās dienas pirmo reizi ēd skābus kāpostus.

Ir jāuzmanās arī ar dāvanām. Bieži vien uzreiz nevar pamanīt, ka kaut kas izdarīts nepareizi, un tad cilvēki ir pārsteigti, kāpēc draudzīgās attiecības pēkšņi pasliktinājušās vai pat pārtrūkušas. Varbūt tā vienkārši bija nepareiza dāvana?

Tam piemērs ir spoguļi. Tos nedrīkst dāvināt, jo tas ir uz strīdu. Arī tad, ja jūs no kūda ciemiņa saņemat asu priekšmetu, galvenokārt šķēres, adatu vai nazi, jūs nedrīkstat pateikties. Vislabāk iedodiet dāvinātājam par to kādu sīku monētiņu - citādi draudzība drīz vien būs pagalam: dāvināt asus priekšmetus ir uz strīdu.

KĀRŠU SPĒLE

Vakarā draugi atnāk paspēlēt kārtis? Brīnišķīgi - ja vien tā nav nedēļas nogale. Sestdienās, svētdienās, Lielajā piektdienā un Ziemassvētkos kāršu spēle principā ir aizliegta, ja kāds šo aizliegumu neievēro un Lielajā Piektdienā atļaujas nedaudz uzspēlēt un turklāt ari laimē, tad tas ir tāds laimes luteklis, ka kāršu spēlē nezaudēs vairs visu gadu. Bet, ja viņš tomēr zaudē, tad drīz vien viņu panāks likteņa roka.

Atcerieties, ka pirms kāršu jaukšanas tām ir jāuzpūš - tas uz laimi. Arī klasisko zaķa kāju nedrīkst aizmirst - tā jānēsā cik vien iespējams tuvu ķermenim.

Ja jūs spēlējat uz naudu, tad kā laimes talismans vajadzīgs vanaga nags - tas pievelk naudu. Laimi nesot arī sikspārņa sirds, kas jānēsā iesieta sarkanā saitītē. Pakārta cilvēka kauliņš spēlmani padara neuzvaramu - nēsājiet to naudas makā vai kabatā. Kur jūs kaut ko tādu varat dabūt? Pretjautājums: kāpēc jūs spēlējat uz naudu?

Grūtāk ir izgatavojams šāds amulets: ap rokas locītavu apsien saulē izkaltētu līdakas peldpūsli, uz kura uzrakstīti vārdi Imoisideon giricion. Pirms tam pūslis jāpatur pret Mēnesi un jānoskaita buramvārdi, lai tam būtu burvju spēks.

Noskaņot labvēlīgi laimes dievieti Fortūnu pret kāršu spēlmani palidzot ari dažas jau gandrīz rituālas darbības. Piemēram, kārtis jāņem pa vienai, krēsls jāapgriež otrādi vai spēles laikā jāapmaina krēsls, uz kura spēlmanis sēž. Spēles laikā nedrīkst ēst rupjmaizes kumosiņus, sēdēt zem sijas vai ar muguru pret Mēnesi - šādos apstākļos panākumus nevar garantēt pat vislabākā zaķa kāja.

… UZ TO VIENU GLĀZĪTI

Līgumi, vienošanās, ari saderināšanās tiek apzīmogotas ar kādu labu malku - ar alu, vīnu vai degvīnu, turklāt jau pirms saules rieta.

Zināmi noteikumi attiecas uz atkārtotu ieliešanu. Dažādās kultūrās tie ir ļoti atšķirīgi. Taču mūsu māņticībā ir pilnīgi skaidrs - neļaujiet vēlreiz piepildīt glāzi, ja tajā ir vēl mazliet vīna: mazākās sekas - septiņus gadus nekādas mīlestības, ari citas sekas, piemēram, nelaimīga mīlestība, šādai nevērīgai rīcībai nav gluži vēlamas, un tādā veidā var dabūt ari podagru. Arī alu nevajag atļaut liet neiztukšotā glāzē - tad būs nelaimīga mīlestība. Glāze vispirms ir jāiztukšo.

Pēdējos pilienus, atlikumu no degvīna izlejiet uz grīdas - lai tas ir upuris mājas gariem.

Taču, vakarā sēžot kopīgi pie pilnas glāzes, ir jāņem vērā vēl daudzi citi aspekti, ja negribat piesaukt nelaimi. Vairāk par to stāstīts 108. lpp.

Došanas pie miera

Laikam gan grūtākais uzdevums visā dienā ir gulētiešana. Naktī, kad apziņa zaudē kontroli pār mūsu ķermeni un dvēseli, tik daudz var atgadīties! Lai laiks, kad apkārt klīst gari, mežonīgie mednieki, sapņi un murgi paietu jums garām patiesi bez pēdām, ir jāveic vairāki drošības pasākumi.

Saldus sapņus un ciešu miegu nes mežrozes zariņš. Taču tam jābūt ar ērkšķiem, jo tieši tie palīdz pret murgiem. Vislabāk ir, ja zariņu ietin vatē un skaistā kabatas lakatiņā, kurā pieliek klāt vēl lavandu, apiņus un nelielu baldriāna saknīti. Te katrā ziņā jāuzmanās kaķu īpašniekiem: baldriāns pievilinās jūsu kaķus, un, ja tie sāks meklēt baldriānu jūsu gultā, tad jums noteikti nenāks miegs, un sapņu pagalvis kļūs par nomoda rosinātāju.

Ja pirms gulētiešanas apēd ābolu, tas pasargājot no netiklas uzmācības.

Vakaros pirms gulētiešanas ir pietiekoši daudz jādzer, citādi jūsu izslāpušajai dvēselei vajadzēs pamest ķermeni, lai meklētu kaut ko dzeramu, un tad tā varētu apmaldīties.

Tad drošības labad ir jāpārbauda, vai jūsu gulta stāv pareizi - tai vienmēr jāstāv pretēji tam virzienam, kurā šai telpā tiktu guldīts mironis. Tad izslēdziet gaismu, tikai nebāziet nopūstās sveces ar degli iekšā svečturī, lai zagļi nevarētu jums uzsūtīt miega burvestību.

Pēc tam, lai pasargātos no murgiem vai dēmoniem, sakrustojiet kājas, salieciet roku īkšķus, lai neciestu debesu sodu par nepatiesi sniegtu zvērestu un lai nodrošinātos pret murgiem un raganām, un gaidiet mierīgu un netraucētu nakti.

ja naktī jāiet uz citu istabu, tad nedrīkst klauvēt pie durvīm - to dara tikai raganas, ja jums tas ir vienalga un jūs negribat ielauzties attiecīgās istabas iemītnieku intīmajā sfērā, tad tas, neapšaubāmi, dara jums godu. Taču izmēģiniet arī šādu variantu: pagrūdiet durvis ar kūju - tās jau nav uzreiz jāizlauž -, un droši vien jūs laipni sagaidīs, jo citi domās, ka jums rokas pilnas ar dažādām veltēm!

PIRMĀ NAKTS …

Pirmā nakts jaunajā mājoklī ir pavisam īpaša nakts. Tā it kā veido tiltu starp jūsu līdzšinējo dzīvi un jūsu nākotni. Tāpēc iegaumējiet labi šai naktī redzētos sapņus - vīrietis, par kuru sapņosiet, būs jūsu izredzētais. Līdzīgi ir arī tad, ja jūs guļat jaunā gultā: tas, ko nosapņosiet, guļot tajā pirmo nakti, piepildīsies.

Starp citu, ja gribat, lai jūsu sapņi piepildītos, palieciet zem pagalvja baltu viršu pušķīti, bet tad gan piepildīsies visi sapņi - ne tikai tie, kuri jums šķiet īpaši vēlami.

Pret ilgām pēc vecajām mājām, pirmo reizi ejot gulēt jaunajā mājoklī, izskaitiet sijas, jo labāk, ja, to darot, jūs iemigsiet.

Aizsardzība jūsu personai

Ar visu to gan sievietēm, gan vīriešiem ir nepieciešams daudz personiskas aizsardzības, lai nodrošinātos pret dzīves briesmām. Ir divas galvenās stratēģijas, lai to iegūtu: cilvēks nēsā sev līdzi sargājošus priekšmetus - amuletus - vai arī pareizi izturas.

Amuleti ir īpašs temats. Tā sauc visus priekšmetus, kurus cilvēki aizsardzībai pret nelaimi nēsā pakārtus kaklā vai tur savā dzīvoklī. Amuletu nedrīkst pirkt. Lai tas darbotos, tam jābūt dāvinātam. Vai arī cilvēkam pašam tas jāsavāc, pašam jāapvārdo vai pašam jāizgatavo. Agrāk pastāvēja dalījums māņticības amuletos un medicīniskajos amuletos, taču no mūsu tradicionālās medicīnas viedokļa arī medicīniskie amuleti ir māņticība - lai gan tas neko nenozīmē attiecībā uz to efektivitāti. Ir pilnīgi pietiekoši, ja tic, ka tie palīdz, jo labāk, ja varat iedomāties, kāpēc to darāt, tas ir, pēc kāda principa tie palīdz. Sirdsveida amuleti, piemēram, palīdz pret ļaunu aci un noburšanu.

Amuleti bieži vien iedarbojas ar burtu spēku. Amulets, kas liek izzust slimibām, ir tā pati ABRAKADABRAS zūdibas formula - tā minēta ievadā. Iecienīta ir arī tā

Teksta jēgai (Arājs Arepo ar pūlēm notur riteņus) nav nekāda sakara ar formulas aizsardzības spēju. Efektu radīja vārdu maģiskā sasaiste: šo formulu var lasīt no kreisās uz labo pusi, no augšas uz leju, no apakšas uz augšu un no labās puses uz kreiso. Šā burtu savienojuma noslēgtība it kā piebur tās aizsargātā mājokļa neaizskaramību.

Varenu aizsardzību dod arī ērgļa nags, ja to nēsā kā amuletu. Un gabaliņš no koka, kurā iespēris zibens, dod spēku un varenību, un tas var pat atvairīt no cilvēka ienaidnieka lodes. Belemnīts un dateles kauliņš sargā no zibens spērieniem.

devetā SATOR formula, kas sargaja mājokļus jau seno romiešu laikos, kur tā bija izveidota grīdas mozaīkā:

Ārstnieciskā saišķi vēl var likt saknes un zālītes, minerālus vai pusdārgakmeņus, kurmja zobus, peļu kaulus, lāča nagus un lāča taukus, gabaliņu zebiekstes ādas, mazliet kokvilnas, maģisku misiņa gabalu, maizi, sāli, mazliet tērauda vai kādu monētu. Pie iedarbīgiem minerāliem pieder kvarcīts, kurā ir sarkani punkti vai svītras, kas nes laimi un pasargā cilvēku no klupšanas un sargā māju ari no zibens spērieniem. Arī alauns sargā no ļauniem gariem (un ekzēmām), ja to nēsā līdzi, - un pret ķermeņa smaku, ja to izmanto kā kristālisko dezodorantu. Kapmirte, ja tā plūkta laikā starp 15. augustu un 8. septembri un ja to nēsā vienmēr lidzi, neļauj nelabajam nodarīt jums kaut ko ļaunu.

Pret ļaunu aci vislabāk palidz acu amuleti un acu talismani. Tos atvaļinājuma laikā var atrast jebkurā bazārā Turcijā. Padoms: uzdāviniet to savstarpēji cits citam - amuletu nedrikst pirkt sev. Acu amuletu var izgatavot ari no izkaltētām dzīvnieku acīm - vai arī uzzīmēt uz papīra Dieva aci.

No visādām burvestībām sargā arī lente bez amuleta, ko ap kaklu var sasiet tīri mākslinieciskā mezglā.

No pakava naglas izgatavots gredzens sargā cilvēku ik uz soļa, tas palīdz pret reimatismu, nodrošina iemīļotā/ iemīļotās labvēlību un nes vienkārši ārkārtīgi daudz laimes.

Lielisks padoms kaut kādu noteiktu dēmonu un lietuvēnu atvairīšanai: uzdodiet tiem nepaveicamu uzdevumu. Lieciet nelabajam melnu vilnu izmazgāt baltu vai cirtainus matus pataisīt gludus. Lieciet viņam no smiltīm savit virvi. Lieciet viņam izrunāt Dieva vārdu vai iemiesoties cūkā - to viņš, proti, nedrīkst darit bez Dieva atļaujas. Drošibas labad šai gadījumā kurpē jāieliek mazliet baldriāna - auga enerģija neļaus velnam iegūt pār jums varu.

Izplatīts un ļoti efektīvs brīnumlīdzeklis pret ļaunu aci un ļauno garu atvairīšanai esot parādīt tiem pliku pēcpusi. Pēc gadsimtiem senas tradīcijas var arī trīsreiz pēc kārtas pateikt Tu man iepūt - tas atvairot nelabo. Principā ir nepieciešams laiku pa laikam prasti un pamatigi nolamāties, jo ļaunums ap jums sabīstas un laižas lapās. Taču pirms tam vajadzētu pārliecināties, vai jūs nejauši nedzird jūsu mīļotā būtne, citādi arī tā metīsies bēgt.

Lai izsargātos no kaut kāda noteikta ļaunuma, kas varbūt tuvojas, jau kopš romiešu laikiem palīdz - turēt īkšķi - pamēģiniet.

SAVAS ČETRAS SIENAS

Cilvēka mājoklis ir vieta, kurā viņš jūtas labi, kuru viņš rada un veido - ideālā gadijumā. Praksē gan laikam jūs piekrītat daudziem kompromisiem: priekšnamā izklāts no tantes mantots paklājs, pie sienas stāv vectēva sekretārs, plauktā rindojas onkuļa grāmatas, un gleznu virs dīvāna jūs ari ne sevišķi varat ciest, taču jūsu vīrs to mantojis no savas mātes un grib to turēt godā. Visi šie priekšmeti dzīvoklī ienes svešas izcelsmes enerģiju.

Un, ja jūs vēl dzīvojat mājā, kurai ir sava vēsture - varbūt te dzimusi jau jūsu māte, varbūt te reiz notikusi slepkavība, varbūt jūsu guļamistabā parasti tikuši novietoti aizgājēji -, arī tās ir vēl daudzas citas svešas enerģijas, kuras jums var darīt dzīvi grūtu - vai ari nē, atkarībā no tā, kā ar to rīkojaties. Ļaunākā gadījumā var būt darīšana ar poltergeistu.

Mājā, dzīvoklī, jūsu pašu četrās sienās daudzi notikumi var atgadīties pēkšņi, bez jebkādām iepriekšējām pazīmēm un bez jebkāda saskatāma cēloņa. Tās ir pravietiskas zīmes.

ja no sienas pēkšņi nokrīt glezna, tas nozīmē gleznā vai attēlā redzamās personas nāvi vai vismaz kaut kādu nelaimi. Ja spogulis saplīst vai nokrīt no sienas, tas nozīmē nāves gadījumu ģimenē vai vēl trīs nāves gadījumus tai pašā ielā jau šai gadā, vai ari cilvēkam pašam septiņus nelaimīgus gadus. Tas pats ir, ja no jumta nokrīt akmens vai uz jumta sēž krauklis un sparīgi ķērc. Arī tad, ja mājā pēkšņi sarodas melnās skudras, gaidāms nāves gadījums.

ja skapī vai uz gaida šķind glāzes, tad, iespējams, vai nu jūs dzīvojat ielā, kur ir blīva transporta kustība, vai pie dzelzceļa - tad pie tā droši vien jau sen ir pierasts un arī turpmāk tas nav jāņem nopietni - vai arī jums tas ir pārsteigums, jo neredzat tam iemeslu. Tādā gadījumā glāžu džinkstoņa ir zime. Tagad ir svarīgi vērīgi izpētīt, kas tur īsti sācis drebēt: ja tā ir svētku servīze dzīvojamās istabas skapī, tad ģimenē gaidāms nāves gadījums; turpretī, ja šķindējušas kafijas tasītes, tad gaidāmas kristības.

Pavērojiet kādreiz arī, kā izturas jūsu kaķis, ja kaķis mazgājas, noteikti drīz atnāks ciemiņi, ja kaķis mazgā aiz ausīm, tad gaidāma vēstule. Tas pats sagaidāms arī tai gadījumā, ja raustās spuldzes gaisma.

Aizsardzība jūsu mājoklim

Mans nams ir mana pils - un tas nozīmē, ka tas sargā jūs no bīstamās ārpasaules un no visiem dēmoniem un gariem, kuri jūs var vajāt. Arī raganām un mežonīgajiem medniekiem nav vairs varas pār jums, ja esat savās mājās (lasiet mierigi šo formulējumu arī pārnestā nozīmē). Lai tas tā arī turpmāk paliktu, jums var palīdzēt daži drošibas pasākumi.

JAUNAS MĀJAS CELŠANA

Ārkārtīgi svarīgi ir izraudzīties pareizu gruntsgabalu jaunajai mājai. Tas jāizvērtē ne tikai pēc parastajiem kritērijiem, kā troksnis, piesaiste satiksmei, panorāma, iepirkšanās iespējas utt., jo bez tā ir vēl kaut kas, iespējams, pat vēl daudz būtiskāks. Ne tikai pēc māņticības likumiem, bet ari pēc Feng Šui likumiem aizliegts būvēt māju pie noteiktiem ceja posmiem, pie apdzīvotas vietas robežas, kviešu vai rudzu laukā vai uz avota. Nekādā gadījumā nedrīkst būvēt kādreizējā ugunsgrēka vietā. Ari nodegusi māja nav jābūvē no jauna tai pašā vietā - norādījums, ka šī vieta izraudzīta neveiksmīgi, taču ir bijis jau pietiekoši skaidrs.

Pat ja beidzot ir atrasta ideāla vieta - turklāt arī jūsu sirdij jābūt priecīgai un apmierinātai -, vēl nebūt nav paveikts viss.

Optimāls gadījums būtu, ja, sākot būvēt savu māju, jūs parūpētos par upuri būvei. Tam nebūt nav jābūt nekristītam, ārlaulības vai ubagojošam bērnam, un droši vien mūsdienās būtu velti meklēt arī uz nāvi notiesātu noziedznieku, kurš brīvprātīgi ļautu sevi iemūrēt nišā blakus ieejai. Kā alternatīva tam noder pamatos iemūrēts kadiķa pušķītis, kas pasargā no ļauniem gariem, un kāds dzīvnieks, ola vai Bibele. Tradicionāli upuri gariem ir pārtikas līdzekļi - te ieteicamas pirmām kārtām olas un graudi -, taču mūsdienās iespējami arī maksājumi skaidrā naudā. Monētas noder īpaši labi, jo tās ir no metāla, kurš novērš ļaunumu.

Pamatakmens jāieliek mājas īpašniekam pašrocīgi - vislabāk, ja viņš to izdara kopā ar sievu - un pie viena sarīko celtniekiem plašus svētkus.

Mājas celtniecību nekādā gadījumā nevajadzētu sākt pirmdienā, jo pirmdienas darbs svētību nenes.

Lai māju padarītu sevišķi izturīgu, javai jāpiejauc mazliet vīna un svaigs piens.

Spāru vainags tiek uzstādīts plašu svinību laikā, kurās jāuzaicina visi kaimiņi, kas palīdzējuši būvdarbos. Svinībām jābūt ļoti skaļām un priecīgām, jo tas mājai un tās iemītniekiem nes laimi. Māju pret ugunsgrēku var pasargāt jau spāru svētku laikā, metot pār jumtu dažādus priekšmetus - galvenokārt melnas vistas olu.

Pēc sena ticējuma, pirmais, kas ieiet mājā, mirst - tāpēc šo pirmā lūkotāja godu vajadzētu piešķirt kādam nesimpātiskam kaimiņam vai palaist pār slieksni kādu dzīvnieku. Agrāk tās bija vistas, bet noteikti noderētu ari blusa, un lielākai daļai no mums tas sagādātu vismazāk sirdssāpju.

Ievākšanās mājā drīkst notikt tikai augošā mēnesi, un, pirms mājā ienestas mēbeles, tajā jāienes sekojoši priekšmeti šādā secībā: maize un sāls, krusts, monēta un vēl dziesmu grāmata. Pat ja jūs nepiešķirat lielu nozīmi krustam un dziesmu grāmatai, skatieties tomēr, lai jaunajā mājoklī pirmo neienestu grīdas spaini. Jūs taču noteikti negribēsiet, ka tas nosaka jūsu dzīvi jaunajā mājvietā?

Pirmajai darbībai jaunajā mājā vai dzīvokli, starp citu, vajadzētu būt kopīgai maltītei, lai simbolizētu daudzas turpmākās maltites un lai piesauktu turpmāko labklājību un ģimenes laimi.

IEVĀKŠANĀS

Ja jūs ievācaties jau uzbūvētā mājā, tad tās veltes, kuras vajadzētu ielikt mājas pamatos kā upuri būvei, jānovieto bēniņu sijojumā. Šai gadijumā pret mājas gariem vispār jāizturas ļoti godbijīgi - galu galā viņi te bijuši jau pirms jums un viņiem ir vecākas tiesības. Lai viņi jūs, jaunos iemītniekus, neuzskatītu par nevēlamiem iebrucējiem, pirms ienākšanas mājā jums vajadzētu vispirms pieklauvēt un pieklājīgi stādīties priekšā. Tā kā jūs ar šo bridi atņemat vietu gariem, tie noteikti priecāsies par kādu mazu, raibu, paštaisītu namiņu, kura priekšā vienmēr jābūt noliktiem nelieliem uzmanības apliecinājumiem. Arī gariem garšo saldumi! Taču nekādā gadījumā viņiem nevajadzētu dot apģērba gabalus, jo tad tie uzskatītu, ka saņēmuši aprēķinu, un jaunos svārkos dotos ceļot. Drošības labad katru reizi viņiem jāpaskaidro apdāvināšanas iemesls, piemēram, ka viņi kalpo tik labi vai ka jums viņi ļoti patīk. Tā pielabināti, viņi noteikti kļūs brīnišķīgi un ārkārtīgi uzticami māju sargājoši gari, par kuriem jums būs liels prieks.

REGULĀRI DROŠĪBAS PASĀKUMI

Lai nodrošinātu mājai vispārēju un nepārtrauktu aizsardzību, laiku pa laikam jāapiet mājai apkārt, tādējādi radot ap to maģisku drošības loku. Ja jums ir liels zemes īpašums, varat apkārt saviem laukiem apjāt uz zirga vai apbraukt ar divriteni. Tā jūs novelkot burvju loku ap savu dzīvesvietu un liedzat gariem un citiem nešķīsteņiem iekļūt šai svētajā vietā. Ir atļauts ari apvilkt apli ar krītu, apvilkt apkārt sarkanu lenti vai vienkārši apart robežas, kā to darīja Romuls, lai iezīmētu robežu ap nodibināto Romas pilsētu. Aparšana ari tāpēc ir tik skaists variants, ka tā sagatavotā zemē var iesēt puķu sēklas un varbūt jau esošu žogu apaudzēt ar puķēm. Tad šāda robeža vilina daudz mazāk nekā parasts žogs. Ja jūs jūtaties apdraudēti, iestādiet mežrozītes - jūs taču zināt, cik ilgi Ērkšķrozīte droši un netraucēti dusēja aiz rožu dzīvžoga.

Divpadsmit naktīs starp Ziemassvētkiem un Trijkungu dienu māja jātur aizslēgta, mājai ir nepieciešams šis laiks, lai atjaunotu savu aizsargspēku. Šais naktīs māju vajadzētu pamatīgi izkvēpināt un apsvētīt - to var izdarīt garīdznieks, kā ari mājastēvs vai mājasmāte. Te labi noder salvija, kā ari kadiķis un rozmarīns. Atnesiet uz Ziemassvētkiem un Jauno gadu mājā zaļus zarus - tie aizgaiņās jebkuru ļaunumu un aicinās laimi un svētību palikt pie jums.

Pavasarī pirms saullēkta jāsavāc kapmirte, mājās to savij vainagos un piekar pie sienas vai griestiem. Kap- mirti uzskata par tumsas spēku uzveicēju, un tāpēc tā sargā māju no ļauniem gariem un pieburtām slimībām.

Ļoti labu vispārējo aizsardzību dod Dieva jēra amulets - Dieva jērs ar karogu sargā jūs un jūsu mājokli pret redzamiem un neredzamiem ienaidniekiem, pret parazītiem, krusu un pērkona spērieniem, pret ugunsgrēku un plūdiem. No uguns, starp citu, pasargā ari ērgļa nags.

Līdzīga kompleksa iedarbība kā Dieva jēra amuletam ir arī pentagrammai. Taču tai jābūt uzvilktai vienā nepārtrauktā vilcienā. Turklāt smaile nedrīkst palikt atvērta, citādi jums klāsies kā Faustam, pie kura negaiditi ieradās gars, kas visu noliedz. Šai gadijumā pentagramma darbojas kā lamatas tiem gariem, pret kuriem tā sargā, jo, kā lasāms Gētes darbā, elles valdnieks no tās varēja atbrivoties tikai ar kāda grauzēja palidzibu, kurš penta- grammas otrā pusē izgrauza smailē atvērumu. - Tātad pentagramma noteikti ir jāzimē ļoti rūpigi.

Efektīvākā un vienlaikus visšausmīgākā aizsardzība, ar kuru var pasargāt māju no jebkura ļaunuma, ir pakārta cilvēka kauliņš, kas jāaprok zem durvju sliekšņa. No tā šausmas pārņem pat ļaunos garus - un droši vien arī visus mīļos ciemiņus. Tā kā jūs, cerams, esat pret nāvessodu un turklāt būtu arī visai grūti iegūt šādā nāvē miruša cilvēka kaulus, labāk būtu, ja jūs būtu mierā ar brieža ragiem vai bifeļa ragiem virs durvīm, kuri ari pietiekoši efektīvi pasargās no ļaunuma jūsu māju.

īpaši jauka aizsardzība pret gariem ir piekārta zīda šalle, vislabāk balta, un filigrānas ķēdītes un aukliņas kokos mājas priekšā. Tas ne tikai izskatās burvīgi, bet ari sargā māju pret ļauniem gariem, ja šais ķēdītēs un aukliņās vēl iesiesiet arī zvaniņus, tad noskaņosiet labvēlīgi seno grieķu vēju dievu Eolu un pasargāsiet savu māju ari pret negaisa postījumiem.

AIZSARDZĪBA VISIEM GADĪJUMIEM: PŪPOLZARI

Pūpolsvētdienā cilvēki iet baznīcā ar pušķīti mūžzaļu zaru, kurā, atkarībā no apvidus, kopā ar bukša, egļu zariem un pūpoliem ievij arī ziedošus bērza vai lazdas zarus, un to apsvēta. Tas ir Lieldienu pušķis. Pēc dievkalpojuma šis pušķītis ir labi jāuzmana un netraucēti jāaiznes mājās. Tas sargā māju no zibens spēriena un tās iemītniekus - no visādām slimībām.

Lai pasargātos no drudža, kakla sāpēm vai reimatisma, tukšā dūšā, nerunājot ne vārda, jāapēd no pušķa trīs pūpoliņi. Ar pušķi var parīvēt kārpas - tad tās noteikti noiešot. Šis pušķis var pat noderēt pareģojumiem: maizītē var iecept trīs pūpoliņus - ja tie pēc tam vēl būs gaiši, tad viss ir pilnīgā kārtībā; ja tie kļuvuši brūni, tad tas nozīmē slimību; bet, ja tie ir melni, tad mājā gaidāmas bēres.

PAKAVS KATRĀ MĀJĀ

Pakavs ir īsts laimes talismans, un, cik stipra ir ticība tā efektivitātei, to apliecina cilvēku attieksme pret to arī mūsdienās.

Tomēr pakavs ir jāatrod, nemaz to nemeklējot. Tas ir nevis vienkārši jāglabā mājās, bet gan jāpiestiprina pie durvīm vai sliekšņa - vislabāk Jāņu naktī vai Klusajā Sestdienā. Īstenībā labs laiks tam būtu arī jaungada nakts, taču tai naktī nedrīkst klaudzināt ar āmuru. Tomēr naglas var iesist jau iepriekš un Jaungada naktī var pakavu tur tikai piekārt.

Ja atrastajā pakavā vēl turas trīs pakavu naglas, tad tas nozīmē sevišķu laimi: tāpēc nebūt nevajag apmierināties ar pirmo pagadījušos pakavu, pret kuru paklupsiet.

Pirmām kārtām pakavi nesot laimi laulības dzīvē, uzturu un peļņu; turklāt tie palīdzot arī pret slimībām, negaisu, ugunsgrēku un pret raganām, kuras zog sviestu (varbūt jums vajadzētu piestiprināt vēl vienu pakavu tieši pie ledusskapja?!).

PAR LAIMES ĀBOLIŅU

Āboliņa lapa tāpat kā pakavs gan laikam ir visslavenākais laimes talismans, un savu slavu tā patiešām ir pelnījusi.

Lai tā darbotos tā, kā no tās sagaida, tai, protams, ir jābūt četrlapainai un dāvinātai, to nedrīkst meklēt, tā ir jāatrod nejauši, ja šie nosacījumi ir izpilditi, tad četrla- painais āboliņš savu īpašnieku sargā no burvestībām un raganām un padara viņu gaišredzīgu. Tas nozīmē, ka cilvēks turpmāk spēj atpazīt kādas lietas vai personas patieso būtību. Patiešām nepārspējams palīgs pret gandrīz visu četrlapainais āboliņš gan kļūst tikai tad, ja pār to nolasītas trīs mises, tas nozīmē, ja izdevies to pabāzt zem altārsegas un tas tur nepamanīts palicis trīs mises.

MAZLIET CITĀDĀKA AIZSARDZĪBA PRET ZIBENI

īpaši draudi mājai vienmēr ir ļaunās raganas un zibens. Pret abiem noder kļavas koka tapas, kas jāiedzen durvju un sliekšņu koka zaru caurumos. Tapas neļauj raganām iekļūt mājā vai zibenim iespert.

Protams, var uz mājas jumta ierīkot zibensnovedēju un cerēt, ka tādējādi uguns draudi no debesim apturēti. Tomēr - kas zina, vai arto patiešām pietiek? Drošāk ir, ja cilvēks pats sāk aktīvi rikoties. Tas ir pārsteidzoši, cik plašs darbības lauks šeit paveras.

Mežloks pievelk zibeni. Tātad, ja gribat izvairīties no jebkāda riska, nevajadzētu nest mājās šo augu. Turpretī Lieldienu pūpolu pušķīti vajadzētu glabāt kā dabisku aizsargu no zibens.

Mājas tuvumā nolikta izkapts ar asmeni uz augšu vai ecēšas ar zobiem uz augšu, uz mēslu kaudzes nolikts vīraka trauks vai mājas sienā iemūrēts amonīts arī sargā no zibens. Tāpat no zibens sargā arī Jāņu dienā noplūkts arnikas zieds (arnika gan ir aizsargājams augs - varbūt plūciet to labāk kaimiņa dārzā), kas nolikts zem jumta, pakarināts pie jumta sijas vai nolikts kaut kur istabā.

ja jums ir paveicies un uz jūsu mājas jumta ir ieauguši saulrieteņi, ļaujiet tiem tur palikt. Tie rada efektīvu aizsardzību no zibens un uguns. Varat priecāties arī, ja jūsu mājas tuvumā ieaug veronika - kā negaisa puķe tā sargā jūsu māju no zibens.

Optimāla aizsardzība jūsu mājai no zibens ir arī tad, ja uz skursteņa apmetas stārķi. Te var arī no savas puses mazliet piepalīdzēt: stārķi ir slinki - tas nozīmē, ja uz jumta būs uzlikts ratu ritenis, viņiem tas būs uzaicinājums lizgdot. ja negaiss nopūš 'no jumta ligzdu, parūpējieties, lai pirms stārķu atlidošanas nākamajā pavasari ritenis atkal būtu uz jumta. Tas visai ievērojami palielinās izredzes, ka stārķi atkal ligzdos pie jums.

Līdzīgi stārķu ligzdām iedarbojas arī bezdelīgu ligzdas. Un neaizmirstiet ziemā piebarot melnos meža strazdus - māja, kas atrodas to aizsardzībā, ir pasargāta no zibens, tie nes laimi un novērš drudzi.

Daži vienkāršākie aizsardzības pasākumi pret zibens spērienu, kurus katrs var paveikt pats:

Lupatiņā iesieta ola jāpienaglo virs mājas durvīm. Vēl jāievēro, kurā dienā gadā ir pirmais negaiss. Tās dienas vārds (piemēram, Ģertrūde vai Lielā Piektdiena) jāuzraksta ar kritu uz mājas sienas, lai visu pārējo gadu māja būtu pasargāta no zibens spērieniem.

Arī jumtgalē piestiprināti kazas ragi ir labs zibensnovedējs. Tikpat labs līdzeklis pret zibens spērienu ir līdakas galva, kuru, piestiprinātu uz neliela dēlīša, var nostiprināt pie mājas sienas. Tā attur ari citas nelaimes. Tāpēc, kad nākamreiz vārīsiet līdakas zupu, galvu nemetiet prom. Runā, ka zibens nevarot iespert arī ūdenī, kurā atrodas līdaka.

ja jums pieklīst trīskrāsains kaķis, nedzeniet to projām. Arī tas sargā jūsu māju no zibens - un varbūt pat no pelēm.

ja, neraugoties uz visiem drošibas pasākumiem, zibens tomēr ir iespēris, tad tā ir nopietna problēma: zibens radītās liesmas nevar nodzēst ar ūdeni. Lai pielabinātu pērkona dievu, vajadzētu mēģināt to darīt ar alu vai ar asinīm, vai ar sāli, jaunākajā gadījumā arī ar vircu vai skābu pienu - pēc kārtiga negaisa, jādomā, tā netrūks.

Citas lielas briesmas ir krusa. Lai tā nenodarītu pārāk lielu postu, redzot tuvojamies negaisu, drošibas labad apklājiet mēslu kaudzi ar galdautu.

Ja esat ceļā, tad aizsardzībai pret krusu tveicīgā laikā jānēsā līdzi zāļu pušķītis no driģenēm, asinszāles, saulrieteņiem un nātrēm. Lai neļautu tuvoties krusas raganai, palīdz ari skaļa un sparīga zvanu zvanīšana. Bet, ja tā ir jau iztrakojusies un krusa apsitusi pētersīļus dārzā, tad nekas cits vairs neatliek kā krusas graudus sadedzināt krāsnī, lai tas pats tiek ari krusas raganai, tas vismaz atturēs to no jauniem uzbrukumiem. Taču bieži vien to var ari pielabināt, noliekot upurim maizi vai labības graudus.

Pilnīgi dabisks ugunsgrēka vēstnesis ir vāvere. Ja vāvere skrien pār mājas jumtu, ir jārēķinās ar ugunsgrēku. Tās ugunssarkanā kuplā aste, zibenīgā parādīšanās un pazušana ir kā īstas uguns priekšvēstnesis.

AIZSARDZĪBA PRET PELĒM UN CITIEM DZĪVNIEKIEM

No čūskām māju sargā sārmeņu pušķītis - to zināja stāstīt jau Plinijs un Dioskorīds. Kādreiz sārmeni audzēja arī klosteru dārzos. Acīmredzot ari klosteriem bija vajadzīga kāda aizsardzība pret ļaunumu …

ABSOLŪTAIS ĻAUNUMS: RAGANA

Tikai jaunākos laikos daudzos vēsturiskos pētījumos iztirzāts, kas raganas bija un kāpēc tās dedzināja uz sārta. Taču tas nepalīdz atrast kopsaucēju raganu sadedzināšanas fenomenam renesanses laikmetā.

Par raganām uzskatīja galvenokārt ļaunas vai sarūgtinātas vecas sievietes, jo jaunākām tās atgādināja par vecumu un nāvi. Tā kā viņas (bez zobiem) bieži vien savā nodabā murmināja zem deguna nesaprotamas lietas, no viņām baidījās un uzskatīja, ka tās nesot nelaimi. Acīmredzot par bīstamām uzskatīja ari sievietes, kuras bija patstāvīgas, dzīvoja vienas pašas vai kaut kā citādi izcēlās starp citiem cilvēkiem.

Tiesiskais pamats raganu vajāšanai bija 1487. gadā pirmo reizi iznākusi grāmata Malleus maleūcarum - tulkojumā Raganu āmurs, ko sarakstījuši jezuīti jakobs Špren- gers un Heinrihs Institoris (viens no viņiem vēlāk tika saukts tiesas priekšā par grēku atlaižu naudas piesavināšanos). Raganu āmurs pirmo reizi pārtulkots vācu valoda tikai 1906. gadā - tātad jau kādu laiku pēc pēdējās raganas sadedzināšanas vāciski runājošās teritorijās. Līdz tam nevienai sievietei nebija reālas iespējas noskaidrot, pret kādiem priekšrakstiem viņa vispār varēja noziegties.

Viena no izplatītākajām apsūdzībām bija pakts ar dēmoniem. To vadonis bija velns - īstenībā kritušais eņģelis. Pie dēmoniem tika pieskaitīti ari visi slimības ierosinātāji. Kas ar tiem bija noslēdzis paktu, tas ieguva spēju likt slimībai izzust - vai arī otrādi. Tātad ar raganām tika iznīcinātas ari gudras sievietes, kurām bija zināšanas dziedniecībā, tās, kuras palīdzēja sievietēm ģimenes plānošanā, strādāja par bērnu saņēmējām un kuras nāvi neuzskatīja par briesmīgu galu, kā to iztēloja baznīca, lai cilvēkus turētu bailēs no elles un piespiestu maksāt grēku atlaižu naudu.

Tā kā raganām konfiscēto īpašumu ieguva tiesneši un kādas vecas sievietes nāve draudzi atbrīvoja no šķietami nevajadzīga ēdāja, no kura turklāt baidījās ari mazi bērni, bija dažādi iemesli zināmas sievietes denuncēt kā raganas un tās likvidēt. Atsevišķi zinātnieki jau 16. gadsimtā izteica iebildumus pret raganu vajāšanu - taču ilgu laiku nesekmīgi.

PAR AIZSARDZĪBU PRET RAGANĀM

Raganas ir kā trakas uz pienu un sviestu jūsu mājsaimniecībā, un tās apdraud cilvēku un dzīvnieku veselību.

Pret raganām un ļaunām burvestībām sargā raudenes pušķītis, bet pavisam labi noder ari baldriāns - šīs zālītes jāpakar pie jumta sijas. Ja jums patīk mežloka aromāts un jūsu mājā ir pietiekoši daudz citu aizsarglīdzekļu pret zibeni, tad var mežloku iebāzt dīvānspilvenā vai, sapītu vainadziņā, brīvi pakārt virs istabas durvīm. Ja istabā ienāks ragana, tad vainadziņš pēkšņi sastings un vairs nešūposies.

īves zari neļauj ne raganām, ne rūķiem iekļūt jūsu mājā. Zari krusteniski jāsabāž puķpodos un jānovieto virtuvē, pagrabā vai goda istabā. Pret raganām var aizsargāties arī, ja visapkārt mājai zemē iesit bērza mietus.

Ja pie staļļa durvīm pieslien ecēšas ar zariem pret atnācēju, tad tā ir ļoti droša aizsardzība pret raganām. Ja ecēšām izlūst atsevišķi zari, tie labi jāuzglabā: sarkani nokaitēti ecēšu zari var pat atburt lopus.

Ja jums piemirsušies visi šie drošības pasākumi (vai pat likušies smieklīgi), var gadīties, ka kādudien jūsu dārzā stāv sveša persona, no kuras ķirzakas nevis metas mukt, bet gan kurai tās raugās pār plecu. Tad tā ir ragana. Atliek vienigi cerēt, ka jūsu sievasmāte/vīramāte ir nodrošinājusies un pie staļļa durvīm piestiprinājusi bērza vai ozola zarus. Raganai noteikti ir jāizskaita lapas koku zaros - un, kamēr viņa to dara, viņa sen būs aizmirsusi, kāpēc īsti pie jums ieradusies. Arī prosas vai sāls graudiņi staļļa durvju priekšā efektīvi aizkavēs raganu - tad viņa ar graudu skaitīšanu būs nodarbināta līdz pat pirmajiem gaiļiem.

Kamēr viņa vēl skaita, jūs varat viņu nopērt ar ērkšķiem, ja uzskatāt, ka tas ko dos, vai padzit ar skaļiem pātagas plikšķiem vai kādu citu troksni. Bet jūs gūsiet vairāk prieka, ja uzaicināsiet viņu uz tasi tējas un lūgsiet pastāstīt notikumus no viņas garās dzīves.

AIZSARDZĪBA PRET GARNADŽIEM

Ja jūsu ienaidnieki ir materiālākas dabas, pamēģiniet tos apvārdot.

Pret augļu zagļiem palīdz, ja tos padara nekustīgus, skaitot tēvreizi no otra gala. Tomēr zagļus jau pirms saullēkta vajadzētu atbrīvot no šā kļūmīgā stāvokļa, jo citādi, pirmajam saules staram krītot uz viņiem, tie sabirs pelnos. Un to taču jūs noteikti negribēsiet?

Efektīvi palīdz arī īpaši zagļu vārdi. Tie zaglim novēl muguras sāpes vai caureju, kas beigsies tikai tad, kad viņš nozagto mantu atdos.

Ja zemi, pa kuru skrējis zaglis, uzrušina ar zārka naglu, tad viņam tik ļoti sāpēs kājas, ka viņš savu laupījumu labprātīgi atnesis atpakaļ. Var ari iesist sienā pakava naglu. Tā zaglim sagādās sāpes tik ilgi, kamēr viņš neatdos salaupīto.

Lai zaglis nevarētu aizbēgt pāri jūsu zemes robežai, pilnīgi pietiek, ja apgriež savu ēdamgaldu - nevis riņķī, bet gan ar kājām gaisā.

Bet, ja precizi nezināt, kas bijis zaglis, nakti nolieciet mazliet cigoriņa zem pagalvja - nākamajā naktī jūs viņu noteikti redzēsiet sapni. Ja jūs joprojām šaubāties, tad aizdomās turamā vārdā ielieciet karstā pannā vienu kap- mirtes lapu. Ja šis cilvēks patiesi ir vainigs, tad lapa no pannas izlēks.

Sevišķi iedarbīga vārdošana kļūst kopā ar baznīcas svētību: ierakstiet buramvārdus savā personīgajā vārdošanas grāmatiņā un parūpējieties, lai garīdznieks pār to nolasa savu pirmo misi, turklāt garīdznieks to nedrīkst manīt. Neaizmirstiet savā vārdošanas grāmatiņā ierakstīt vienu vai otru Bībeles teicienu - tie ir ārkārtīgi efektīvi, it īpaši tad, ja uzrakstīti latīniski. Jūs noteikti zināt: jo nesaprotamāks teksts, jo lielāku iespaidu tas reizēm atstāj uz klausītājiem. Ar ļaunajiem gariem ir gluži tāpat.

VĒL KĀDA AIZSARDZĪBA KATRAM GADĪJUMAM: MĀJAS SVĒTĪBA

Mājas svētība, par kuru pat vēl mūsdienās saka, ka tā reizumis karājas šķībi, agrākos laikos bija aizsardzības raksts, kuru mēdza pielīmēt vai piekārt pie sienas. To var katrs pats izgatavot, ņemot palīgā kādu attēlu vai dzejoli, piekārt pie sienas paklāju vai kaut ko citu. Tas sargā no zagļiem, atvieglo dzemdības un dod mieru aizgājējiem.

Uguns pavardā

Pavards un uguns pavardā vienmēr ir īpaši godāti un pielūgti. Pavards, vismaz pārnestā nozīmē, ir mājas viduspunkts. Agrāk tas bieži vien bija uzmūrēts telpas vidū, lai mājasmāte, stāvot pie tā, varētu pārredzēt notiekošo visā mājā. Tas dod siltumu un karstu zupu, un mājas gariņam pie pavarda ir savs kaktiņš. Ari elektrisko pavardu un centrālapkures laikos pavards nav pilnīgi zaudējis savu saistošo spēku - katram taču ir pazīstama patīkamā sajūta, kas pārņem cilvēku, pēc aukstas un drēgnas rudens dienas pārnākot mājās un uzliekot uz uguns tējkannu un gaidot tasi karstas tējas. Ja jums mājās vēl ir īsta krāsns:

Ugunij pavardā vajadzētu degt vienmēr. Taču ir sevišķi svarīgi, lai tā neizdzistu Ziemassvētku naktī. Turpretī Lieldienu nakti tā jāiededz no jauna ar Klusās Sestdienas uguni.

Pavarda pelni ir svēti un tabu, un pavardu vienmēr vajag apzinīgi no tiem iztīrīt, citādi nevīžīgā namamāte riskē saņemt pļauku no mājas gara. Nevajag izmest pelnus no Lielās Piektdienas, Lieldienām, Ziemassvētkiem un jaungada - tie ir vērtīgs līdzeklis pret augu kaitēkļiem.

Dzīvnieki (pele, kaķis, čūska), kuri labprāt uzturas pavarda tuvumā, priecāsies par nelielām upurveltēm, piemēram, par bļodiņu piena. Nolieciet to reizēm aiz pavarda. Ja pie pavarda atrod circeni, nekādā gadijumā to nedrīkst nogalināt, tas varētu par atriebību uzsūtīt nelaimi visai mājai. Ja krāsni kaut kas klaudz, sprēgā un sprakšķ, tad gaidāmi gari.

Uguni pavardā nekad nedrīkst iedegt ar rododendru, citādi mājā viss sadegs.

ja uguns pavardā sprakšķ ļoti skaļi, drīz gaidāmi ciemiņi.

Augi maja un darza

Nemaz nav vienalga, kā jūs izturaties pret saviem istabas augiem. Daži cilvēki pamana, cik slikti viņiem pašiem klājas, tikai pēc tā, kādi kaktusi pie viņiem zied, - tik slikti, ka viņi nelaista savus kaktusus un tie pilnīgā spēku izsīkumā spēj izplaucēt tikai vienu ziedu. Protams, Mēness kalendārā var atrast daudz padomu par puķkopību - griešana jaunā Mēnesī, mēslošana augošā Mēnesī, laistīšana ūdens dienās un nekādā gadījumā ne gaisa dienās -, taču arī māņticībai te ir vēl šis tas piebilstams.

Istabas puķes ir sarežģīta lieta. Dažas attīra gaisu no cigarešu dūmiem, daudzas ir lieliski gaisa mitrinātāji, un tāpēc ziemā tām vajadzētu būt visās apkurināmās istabās (neaizmirst bagātīgi laistīt!). Citas labāk nevajadzētu turēt istabā - pirmām kārtām efeju. Kā istabas augs tā labākajā gadījumā piesaista insektus, taču daudz vairāk iespējams - nes ģimenes strīdus un nelaimi, ja pat ne nāvi. Bet, ja negribat, lai jūsu meita kādreiz apprecētos, tad turiet mājā efeju. To pašu stāsta par mirtēm - ja lolojat sapņus par precēšanos, tad atdāviniet savu mirti labāk kādai vecākai tantei.

Precētiem cilvēkiem nekādā gadījumā mājās nevajag puķpodā audzēt hortenziju, ja nu vispār, tad to var iestādīt atsevišķi pa vienai retās vietās dārzā un ļoti tālu no pašas mājas. Hortenziju uzskata par nelaimes nesēju, un tā nes nesaprašanos laulības dzīvē.

īstais laiks istabas augu griešanai ir decembris. Tad tie izdzen sevišķi kuplus dzinumus.

Kā zināms, mīlestības apliecinājumi sekmē istabas augu augšanu. Tai nemaz nav jābūt fiziskai uzmanībai - piemēram, niedre varētu neizturēt sirsnīgus cilvēka apkampienus. Apkampieni noder augļu kokiem. Istabas augiem arī sirsnīgi vārdi bieži dara brīnumus.

NE TIKAI APSTĀDĪJUMI: JŪSU DĀRZS

Dārza iekārtošanu nevajadzētu vienkārši atstāt dārznieka ziņā. Jūsu dārzs pieder pie jūsu mājas un darbības vides. Te, aktīvi darbojoties, iespējams kaut ko paveikt mājas, ģimenes un veselības labā. Šai nolūkā ir jāievēro dažas lietas.

Mājas priekšā noteikti jāiestāda mežrozīte. Tā ne tikai izskatās brīnišķīgi, tā ari tāda ir. Tās ērkšķi atvaira ļaunas burvestības, turklāt pēc tās augšanas, ziedēšanas un augļu daudzuma var daudz ko noteikt.

Protams, dārzā ir jābūt arī dzīvajai mājas aptieciņai, plūškokam. Gandrīz visas tā daļas ir universāli izmantojamas; tas noder kā caurejas līdzeklis, pretdrudža līdzeklis, vemšanas līdzeklis, pret pūšļa iekaisumu un asins tirīšanai. jums pat nav jāpūlas pagatavot tēju, pietiekot ar to vien, ja aizejat pie plūškoka un, noskaitot kādu pantiņu ar atskaņām, atdodat tam savu slimību. Taču ne tikai tas vien, plūškoks sargā arī māju un sētu no raganām un burvestībām un noder ari pareģojumiem. Piemēram, ziedu daudzums vēsta, kāda šai gadā paredzama vīna raža, un, ja tas zied un nes augļus vienlaicīgi, tad ziemas nogale būs barga. Ja tā lapas izkalst, tad mājā gaidāmas bēres. Pavisam īpašas un tuvas attiecības ar plūškoku ir svētdienas bērniem, kuri dzimuši starp pulksten vienpadsmitiem un divpadsmitiem. Plūškoka ziedēšanas laikā katru nedēļu šai dienas laikā viņi var lapotnē redzēt garus.

Ja jums tas vēl nebija zināms: koki ir sievišķi. Turklāt tajos sēž dvēseles, bet starp stumbru un mizu reizēm - raganas.

Pārstādot koku, iepriekš uzvelciet darba cimdus. Jums noteikti nāksies aizskart tā saknes, un to nekad nedrīkst darīt kailām rokām - citādi tas vairs īsti neieaugs.

Augļu kokus vajadzētu laiku pa laikam noskūpstīt, tad tie dos bagātu ražu.

Cepot Ziemassvētku cepumus, saimniecei vajadzētu kādreiz iziet ārā un ar miltainām rokām apskaut augļu kokus. Tā ari tie saņems kaut ko no Ziemassvētku svētības.

Klusajā Sestdienā, skanot zvaniem, vai 25. martā pirms saullēkta vajag pakratīt ābeles, lai augļu koki labi zeltu. Ja ābele dod augļus pirmo gadu, nogaidiet, līdz āboli paši nokrīt. Vienmēr atstājiet kokā vienu vai divus ābolus - un savu ābolu ražu, lai cik maza tā arī būtu, vienmēr nesiet mājās lielā grozā - tā jūs nodrošināsiet bagātas ražas nākotnē.

ja, uzrokot dārzu, jums gadās atrast zelta biķeri, šaubu gadijumā to var atdot tuvākajā pieminekļu pārvaldē. Tomēr drošāk ir to tūlīt atkal aprakt. Tas, proti, pieder rūķiem vai elfiem, kuru dzīres pazemē iztraucējusi rakņāšanās ar lāpstu, un viņiem tas nepatīk.

Lai no dārza padzītu kāpurus, tur vajadzētu izkaisīt dievmaizes gabaliņus. Taču tikai katra paša ziņā lai paliek veids, kā tos iespējams legāli iegūt, turklāt tā īsti iedarbīgi tie ir tikai apsvētīti.

Jūs dusmojaties, ka loki aug nevis griezdamies, bet gan kā izspūris ērkulis? Izmetiet tos komposta kaudzē un tai vietā palūdziet mazliet no kaimiņa stādījumiem - tie noteikti augs lieliski. Tikai nekādā gadījumā nedrīkst par to pateikties. Tas pats attiecas arī uz citiem stādiem: ja jums kāds dāvina stādus vai sēklas, jūs nedrīkstat pateikties, citādi augi neaugs.

Jūs stādāt kartupeļus, un jūs atnākusi apciemot vienacainā kaimiņiene un lūdz jūs nelikties traucēties? Tik un tā nekavējoties pārtrauciet stādīšanu. Kartupeļi, kuri stādīti vienacaina cilvēka klātbūtnē, kļūst nebaudāmi.

Ziemā pļava ir sniega pilna, un jūsu bērni grib taisīt sniegavīru? Ļaujiet viņiem to prieku, tikai labi iegaumējiet, kurās vietās bērni ir vēluši sniega bumbas - tur vasarā jālaiž govis ganīties, tad tās neslimos.

Jūsu dārzā ieaudzis pīlādzis? Ņemiet to par labu un priecājieties, jo pīlādzis sargā no raganu burvestībām un jūsu māju no zibens - nemaz nerunājot par to, ka tā ogas ziemā ir vērtīga barība putniem, starp citu, jo vairāk tam augļu, jo bargāka ziema gaidāma! Pīlādzi nedrīkst pārstādīt, citādj jūs nomirsiet, tiklīdz koka stumbrs kļūs tik resns, cik jūsu kakls.

ja jūsu dārzā izaudzis zeltdadzis, par to jāpriecājas: tas sargā no zibens, no mēra un citām sērgām un turklāt dara mundrus un neatvairāmus nogurušus vīrus (sk. 122. lpp.).

Nevienā istā raganas dārzā nedrīkst trūkt indīgās rudens vēlziedes. Tai gadalaikā, kad viss mirst, tās mēļie ziedi priecē acis un sirdi. Tikai skatieties, lai ar šo augu nesaindētos mājdzīvnieki, kuri tur ganās, - tendence izmantot aitas zāles pļāvēja vietā arvien palielinās. Rudens vēlziede saistīta ar raganām jau kopš Kolhīdas burves Mēdejas laikiem, kura, kā zināms, no veca buka izvārīja jaunu kazlēniņu. Agrāk runāja, ka ļaunas sievietes Val- purģu naktī no izkaltētajām vēlziedes lapām sev gatavojot salātus.

Lai gan vēlziede ir indīga, tomēr tā tika uzskatīta par ārstniecības augu pret dažādām kaitēm. Taukaina ziede, kurai bija pievienots izvilkums no vēlziedes auga daļām, noderēja, piemēram, sasprēgājušu roku un apsaldējumu ārstēšanai. Ar vēlziedes sulu ziemā apzieda nogurušus plakstus, kuri pēc tam atkal kļuva mundri, kā arī kārpas, lai tās pazustu. Runā, ka tās sakne palīdzot pret dizentēriju un zobu sāpēm, ja to nēsā sev klāt kā talismanu. Palikta pagalvī, tā palīdzot pret vēdergraizēm.

Lai dārzu pasargātu no visiem dēmoniem, var rīkoties, kā to dara Alpu gani: vakarā nodziediet aicinājumu uz lūgšanu - tā ir lūgšana, kas tiek dziedāta gandriz vai vienā tonī. Cik tālu tā aizskanēs, tik tālu jūsu dārzs būs aizsargāts.

PRIEKŠVĒSTNEŠI UN ZĪMES AUGU VALSTĪ

Grūti atbildēt uz jautājumu, cik lielā mērā zīmes augu valsti pamatotas uz māņticību un ciktāl uz dabā novērotām likumsakarībām. Tāpēc to mierīgi var uzskatit par patiesību.

Ja mežrozītēm ir daudz ziedu, tad būs labs vīns. Daudz mežrozīšu paauglīšu nozīmē bargu ziemu.

Ja virši zied līdz pašai galotnītei, būs barga un auksta ziema. Ja ziedi atveras tikai apakšā vai līdz stiebra vidum, tad sēt vajadzētu, vēlākais, uz Miķeļiem (29. septembri).

Ja pavasarī begonijas neizdzen asnus, tā ir slikta zīme - tad mirs kāds no ģimenes locekļiem. To pašu nozīmē augļu koku ziedēšana neparastā laikā.

Ja kādu gadu ir daudz skābarža riekstu, tad būs daudz ārlaulības bērnu…

Ja rudens vēlziede uzzied laicīgi, tad drīz pienāks ziema, ja tai ir četras ziedlapas, tad būs slikts ražas gads, ja sešas - tad labs.

Ja turpretī no marta līdz jūnijam tīrumā aug daudz bada puķīšu, tad būs slikta raža - ne velti tai ir tāds vārds.

Ari aveņu krūms var kaut ko pastāstīt par nākotni. Ja tam ir daudz ogu, tad jādomā, ka arī labības raža būs bagātīga.

Ari ja apiņi ir labi padevušies, nākamais gads nesīs bagātu labības ražu, taču pirms tam būs ļoti auksta ziema. Vai apiņus izdosies izdevīgi pārdot, ir atkarīgs no tā, vai tiem ir daudz seglapu, kā arī no mārītes punktiņu skaita vai arī no zelta punktu skaita apiņu tauriņa kūni- ņās. - Un vēl: apiņus nedrīkst griezt, kamēr Mēness atrodas Vēža zīmē, citādi tie vairs neaugs.

Mājdzīvnieki

Ja jūs dzīvojat, tā sacīt, plecu pie pleca ar saviem mājdzivniekiem, tad, dabiski, zināt, ka arī te ir dažas zīmes, ko var tulkot kā pareģojumu. Agrāk, kad ģimene parasti gulēja staļļaugšā, lai izmantotu govju radito siltumu, tas bija gluži dabiski. Nemaz nerauciet degunu: mūsdienās dažs labs savu klēpja sunīti vai mājas tīģerīti ņem pat gultā. Taču mūsdienās mēs gan lielākoties esam aizmirsuši ievērot viņu izturēšanās īpatnības.

SUŅI

Ja esat izlēmuši ģimenē pieņemt suni, tad izvēlieties suni ar dubultacīm. Tie ir gaišie plankumiņi virs acīm, kuri izskatās kā otrs acu pāris. Tie esot raksturīgi it kā sevišķi uzticīgiem dzīvniekiem.

Ja jums jau ir it kā neuzticams suns bez šiem plankumiem, arī tad nav nekas slikts: jūs varat viņu padarīt uzticīgu - iedodiet viņam apēst gabalu maizes, uz kura trīsreiz uzspļaujiet, vai iespļaujiet sunim atvērtā rīklē, vai nēsājiet kurpē kādu viņa spalvu.

Tas jums būs ne tikai uzticams draugs, bet arī pasargās no iebrucējiem un dēmoniem un, žēli smilkstot un kaucot un spiežoties jums cieši klāt, brīdinās no tuvumā esošiem gariem. Kaukšana var nozīmēt arī gaidāmu nāvi vai nelaimi. Ja turklāt suns smilkstot noliec galvu, tas vairāk nozīmē nāvi, turpretī, ja tas purnu izstiepj pret debesim, tad gaidāms ugunsgrēks.

Slikta zīme ir arī tad, ja suns gaudo, skanot zvanu skaņām, kā arī zināmos laikos, piemēram, pusnaktī, jaungadā vai Ziemassvētkos.

Ja suns gaudo pret Mēnesi, tad gaidāms karš.

Ja suns šļūkā uz astes, gaidāmi ciemiņi (vai arī viņam gluži vienkārši ir tārpi).

Suni var pasargāt no trakumsērgas, ja tam dod kādas upes vārdu, piemēram, Reineke pēc Reinas, un parūpējas par viņa augšanu un veselību, piesaucot attiecīgu suņu svētību.

Tāpat kā labajam mājas garam, ari sunim jāsaņem īpašas veltes, piemēram, pirmais gabals no sestdienas kūkas un Divpadsmit naktis - pašam sava maize.

Ja suns nobeidzas, tad viņa kapam jābūt zem augļu koka, tur tam noteikti patiks, un koks pēc tam dos bagātu ražu.

KAĶI

Pret kaķiem vajadzētu izturēties īpaši laipni - ne tikai pelu dēļ. Tas sākas jau ar veidu, kādā kaķis ienāk jūsu mājā.

Melnu kaķi nedrīkst pirkt. Sastapt kaķi priekšpusdienā - bet, ja mājās jau ir kaķis, tad tas ir visai iespējams, jo kaķiem patīk cilvēkam, kurš nupat pamodies, trīties gar kājām, lai apsveicinātos, tas ir uz nelaimi. Citādi ir tad, ja kaķis ir pieklīdis. Tāds kaķis, pat ja tas ir melns, nes laimi.

Tā kā kaķi spēj cilvēkiem un dzīvniekiem noņemt slimības, tos var ielaist kūtī un novērst govim visādas slimības - protams, ja pieņem, ka govs jums nozīmē vairāk nekā kaķis. Taču arī modernā mājsaimniecībā ar televizoru, datoru, mobilo tālruni, radiotelefonu, mikroviļņu krāsni, fēnu, elektrisko zobu suku un citiem elektriskā smoga avotiem kaķis var cilvēkiem aiztaupīt slimības: skatieties tikai, kur kaķis labprāt apmetas.

Cilvēkiem pašiem vajadzētu no šim vietām izvairities, jo tās ir vissliktākās.

Vietas, kurās mociti kaķi, kļūst par īstām nelaimes vietām. Ja nu ne dzīvnieku mīlestības dēļ, tad jau tādēļ vien vajadzētu skatīties, lai bērni kaķi pārāk stipri nerausta aiz astes, citādi jūsu mājoklis varētu kļūt par nolādētu vietu.

Ja kaķis mazgājas, tad tas pošas gaidāmajiem ciemiņiem.

Nekur nav noteikts, kas jādara ar nobeigušos kaķi. Kopš renesanses laikiem tā gan nebija problēma, jo lielākā daļa kaķu tika sadedzināta kopā ar raganām, kurām tie piederēja, bet melni kaķi kā ļaunuma simbols lielākoties dabūja galu Jāņu dienas ugunskurā. Tāpēc pilnīgi melni kaķi ir gandrīz izmiruši un vairs nav jābaidās, ka kaķis, kas šķērso jums ceļu no kreisās uz labo pusi, būs melns un nesīs nelaimi.

MĪĻIE PUTNIŅI

Vistu turēšana ir viena bīstama lieta. Tām jābūt pareizajām, tām vajag īstajā brīdi izšķilties un perēt, tās nedrīkst dēt olas citur, un tām jābūt pasargātām pret vistu vanaga tīkojumiem. Turklāt vistas ir mājasmātes sensenākā nodarbība - no olu pārdošanas ietirgotā nauda pieder tikai viņai vienai pašai.

Saimniecībā vajadzētu turēt vismaz vienu melnu vistu, lai gan uzskata, ka tā ir dēmoniska un bīstama un jau ar savu kladzināšanu piesauc nelaimi. Bet jau tikai viena šās melnās vistas ola pasargā māju no zibens - šai nolūkā tā tikai jāpārmet pāri jumta korei - un jūs pašu no čūsku kodieniem un kaulu lūzumiem.

Svētigas ir tās vistas, kas izperētas Lielajā Piektdienā.

ja vistām apgriež asti, tad visa tuvākā apkārtne būs brjva no pelēm, ja vistām Meteņos apgriež astes spalvas un ieliek tām ligzdā, tad vistas nenoklīdīs. Turpretī, ja to dara Lielajā Piektdienā, tad tās būs arī pasargātas no vanaga.

Lielajā Piektdienā mājputnus var pasargāt no plēsīgiem putniem, liekot vistām iziet cauri koka stīpai vai barojot tās stīpas iekšienē - stīpas sargājošā ietekme saglabāsies visu gadu. Vēl labāk, ja to dara, kamēr baznīcas zvani iezvana dievkalpojumu, ja tas kaut kāda iemesla dēļ nav izdarīts Lielajā Piektdienā, tad, barojot putnus, apejiet tiem lokā apkārt - tā ap tiem tiek novilkts sargājošs loks ar jūsu personības spēku.

Mežrozītes ir lieliska aizsardzība mājputniem. Ir tikai jāpiekar nogriezts zariņš virs vistu kūts.

Laba aizsardzība vistām ir ari tad, ja pirmajā Ziemassvētku dienā tām dod ēst pusdienu atliekas riņķveida noliktas virves iekšpusē, ja tām paber pusvārītus zirņus, vistas ļoti čakli dēs olas. - Bet tad gan jārēķinās ar to, ka par šo olu ieguvumu jums nāksies samaksāt ar pumpām, ja zirņi patiesi būtu pusdienu atliekas: proti, kas Divpadsmit naktīs ēd pākšaugus, tas dabū pumpas.

Dodiet vistām ari Meteņos izcepto pirmo pīrāgu. Tā putni paliks veseli visu gadu.

ja pēc visiem šiem drošības pasākumiem kaut kad jums būs olu pārpilniba, iedaliet balto bagātību labi: olas, kas dētas lielajā sieviešu Trīsdesmitdienē, tātad starp

Sv. Marijas debesbraukšanas dienu (15. augustā) un Marijas dzimšanas dienu (8. septembri), paliek svaigas līdz Ziemassvētkiem.

Ja mājasmāte mirst, tad visas vistas ir jāpārdod.

BITES

Caur jūsu dārzu lido bišu spiets, un jūs labprāt piedabūtu to nolaisties? Aši aizņemieties tuvākajā mūzikas kapelā lielos šķīvjus un tos sasitiet. Tādā veidā jūs pārsteidzošā kārtā piedabūsiet bites palikt, toties dēmoni tūlīt pat metīsies bēgt no jūsu dārza.

Lēmums nodarboties ar biškopību nozīmē, ka jūs daudz uzņematies: jūs nedrīkstat lādēties, strīdēties, un vispār jūsu dzīvesveidam jābūt tikumīgam, lai bites, kurām arī piedēvē šos tikumus, pie jums justos labi.

Lai aizkavētu bišu spietošanu, bišu stropā jāieliek vībotne - tai jāsaista bites pie jums. Vai ari piekariet dārzā gabaliņu mizas no ozola, kurā iespēris zibens.

Ja bišu stropā ieliksiet gabaliņu dievmaizes, tad bišu medus ienesums vismaz dubultosies. Taču, uzmanību: likumīgā ceļā diezin vai varēsiet iegūt apsvētītu dievmaizi. Tāpēc apdomājiet labi, vai lāsts, ko riskējat saņemt par dievmaizes apgānīšanu, ir tā medus mazumiņa vērts. Šāda padoma izcelsme nav tālu jāmeklē: raganu procesos tiesneši, protams, nevarēja izteikt notiesājošu spriedumu, pamatojoties uz tādiem pārmetumiem kā «viņai ir ļauna acs» vai «viņa ir nobūrusi manus lopus». Šim apsūdzēto sieviešu nodarījumam vajadzēja būt drusku pamatotākam un pirmām kārtām noziegties pret svēto Romas

baznīcu. Tāpēc raganas tika tik ilgi spīdzinātas, līdz atzinās šādā nodalījumā - vislabāk dievmaizes apgānīšanā, jo tad šāds gadījums bija skaidrs un raganu varēja notiesāt. Priesteri daudzkārt izmantoja raganu procesos ar varu iegūtas atzīšanās par ieganstu, lai no kanceles cīnītos pret šo paradumu (piemēram, likt dievmaizi bišu stropā), un tikai tāpēc šāds paradums kļuva par māņticību.

Tāpēc nepaļaujieties uz to, ka dievmaize kāpinās jūsu bišu saimes ražību - pat tad, ja jums visa lieta ar nolādēšanu būtu pilnīgi vienaldzīga.

BĪSTAMĀ ĀRPASAULE

Gan savu mājokli, gan savu personu varat aizsargāt visai labi - grūtāk ir tad, ja jūs izejat no šās aizsargātās teritorijas. Tad pār jums gāžas vesela gūzma briesmu, draudu, apdraudējumu un varbūt ari baiļu, un tad ir jāsaglabā modrība.

Pašā sākumā vissvarīgākais padoms: pirmais iespaids parasti ir pareizs. Tāpēc paļaujieties uz savu intuīciju un attiecīgi rīkojieties. Galvenos aizsarglīdzekļus savai personai jūs taču jau zināt no pirmās nodaļas.

Ārpus mājas no rīta

Izejot no mājas, jūs aizķeroties aiz durvīm? Tā ir nepārprotama zīme: šai dienā labāk palieciet mājās - vai vismaz uz kādu laiku atlieciet iziešanu no mājas.

ja jūs pa ceļam paklūpot,tūlīt irjāatgriežasun jānospļaujas zemē, lai saistītu nelaimi, kura ir palaista vaļā.

Ceļā gadījies balts olis? Uzmanību, tas varētu būt akluma akmens. Drošības labad to paceliet, uzspļaujiet tam un pārmetiet pār galvu sev aiz muguras. Citādi jūs varat zaudēt redzi.

Nebūt nav vienalga, ko jūs, no rita izejot no mājas, sastapsiet pirmo, ja tas ir vecs cilvēks, bet jūs tieši grasāties sākt kaut ko jaunu, tad tā nav laba zime - nogaidiet vienu dienu un mierīgā garā pabeidziet jau uzsākto. Ja pirmo sastopat jaunu cilvēku, tad tā ir laba zīme.

Māņticības pasaulē īpaši slikta slava ir vecām sievietēm. Vispār tās tika uzskatītas par nelaimes vēstnesēm. Zvejnieki un mednieki ceļā uz zvejas kuteri vai medībām daudzreiz griezās atpakaļ, ja gadījās sastapt vecu sievieti. Lai pasargātos no ļaunuma, kas ar to saistīts, vajadzēja nospļauties zemē vai klusi nomurmināt «Jums tikpat daudz» (varbūt palīdz arī bezkaunīgais un mūsdienīgākais formulējums «Tu man ari». Jēga būtu apmēram tā pati. Taču pacentieties, lai vecākas kundzes jūsu klātbūtnē to nedzirdētu. Jūs taču negribēsiet viņas aizvainot?).

It īpaši Jaungada rītā nebūtu labi pirmo satikt vecāku cilvēku vai ari pastnieku - tas varētu nozīmēt nelaimīgu visu nākamo gadu. Turpretim skursteņslauķis - it sevišķi gada sākumā - tiek uzskatīts par laimes vēstnesi, lai gan viņam pašam tai laikā jāiesniedz savs gada pārskats. Tas, ka viņš ir līdzīgs velnam, radījis viņam tādu slavu, ka skursteņslauķim ir vara pār nelabo vai dēmoniem, un tāpēc sodrēji, kas aiz viņa paliek, tiek uzskatīti par īpašu līdzekli pret slimībām. Tāpat par laimīgu zīmi uzskata, ja skursteņslauķis pieskaras cilvēkam.

Melni putni, kā melnie strazdi vai kovārņi - pēdējie vēsta par nāvi, vesels putnu bars pat ir uz kariem -, tika uzskatīti par nelaimes priekšvēstnešiem tāpat kā rud- matainas sievietes vai čigāni (jo tiem esot bijusi ļauna acs), jaungada rītā nebija vēlams pirmo satikt vīrieti, vārdā Johans. - Turpretī ubags ir īpašs gadījums - tam piemītot burvju spējas. Un, lai viņš tās nevērstu pret jums, drošības labad vajadzētu viņam iedot kādu ubaga dāvanu.

Slikta pazīme ir ari sastapt kaķi, kazu, sikspārni, zaķi, lapsu vai peli. Dzīvnieks uz trim kājām pilnīgi noteikti nozīmē nāvi un nelaimes - tas īstenībā pieder Mežonīgā Mednieka pulkam.

Toties laba zīme ir sastapšanās ar jaunu cilvēku, ar skaistu meiteni, ar vīrieti, ar līgavas eskortu vai zirgu. - Ja jums tas viss šķiet pārāk sarežģīti, lai paturētu prātā, tad atcerieties vienkāršu pamatlikumu: priecīgas būtnes un lietas, kas jums tuvojas no labās puses, ir pozitīvas, sliktā omā, steigā un no kreisās puses nākošas būtnes ir drīzāk negatīvas zīmes.

īpašs gadījums ir zirneklis: zirneklis no rita puses nozīmē rūpes un raizes, zirneklis pusdienā nes laimi trešajā dienā, zirneklis vakarpusē ir atspirdzinošs un veldzējošs.

Zirnekli nedrīkst nogalināt pat tad, ja to ierauga no rīta: kā gajn beigts zirneklis pēc trim dienām varētu nest laimi? - Taču šai teicienā slēpjas daudz vairāk nekā tikai atziņa, ka zirnekļi ķer mušas un citus insektus, kuri var pārnēsāt mikrobus. Īstenībā te ir runa par vērpšanu: kas vērpj jau no rīta, atstājot novārtā visus citus darbus, tam (jau vai ari visai drīz) radīsies rūpes un raizes. Kas vērpj pusdienā, tam drīz - pēc trim dienām - būs laime (varbūt ieņēmumi no papildus savērptās dzijas?), un tikai vakarā vērpt ir patiešam vērts - kā derīga un relaksējoša nodarbošanās pēc ikdienas darba.

Bet nu atgriezīsimies atkal uz ielas. Ejot divatā, jācenšas, lai kāds neiziet starp jums abiem - citādi viņš paņems līdzi jūsu mieru. Tam sekas būs steiga, strīds vai vismaz sajūta par iztraucētu saskaņu.

Jūsu turpmāko dzīvi vai biznesa sekmes šai dienā var ietekmēt ne tikai būtnes, kas gadās jūsu ceļā, bet ari cilvēki, kas pa šo ceļu gājuši pirms jums - it sevišķi ziemā. Proti, ja jūs kāpsiet kāda laulības pārkāpēja pēdās, jūs salauzīsiet kāju. Viņa klupiens pārnestā nozīmē jūsu gadījumā kļūs par reālu klupienu. - Tāpēc ir tik svarīgi būt labi informētam par savu līdzcilvēku dzīvesveidu!

BAISIE SVEŠINIEKI

Savā ierastajā apkārtnē pēc kāda laika cilvēks, jādomā, zina ne tikai katru akmeni un katru ielu, bet ari cilvēkus, kuri tur parasti uzturas. Un, jo labāk jūs viņus zināt, jo stiprāk esat ar tiem pazīstami un noteiktās robežās varat viņiem arī uzticēties.

Grūtāk ir ar pilnīgi svešiem cilvēkiem. Tiem bieži vien piemīt kaut kas baiss.

Ja pilsētā ieradies leijerkastnieks, jānoņem veļa no auklas - jo tad drīz gaidāms lietus.

Ja jūs uzrunā nepazīstama sieviete, tad vispirms vajadzētu izlemt, vai uzskatīsiet viņu par nekaitīgu, par raganu vai par pusdienas sievieti - Perhtu vai Holli. Nekaitīgām sievietēm varat atbildēt uzreiz un nekavējoties bez jebkādām aizdomām, raganām nevajadzētu atbildēt, bet uz citu sieviešu jautājumiem jums noteikti jādod pareizā atbilde, citādi tās jūs nogalēs. Atšķirt šis sievietes var, piemēram, pēc uzacīm: ja uzacis ir saaugušas kopā, tas varētu būt vilkatis, vampīrs, burvis, ragana vai lietuvēns.

Agrāk cilvēki pret invalīdiem izturējās ar dziļu neuzticību, jo anomālijas tika uzskatītas par Dieva sodu un tāpēc no invalīdiem baidījās kā no grēciniekiem, kuriem padomā var būt kas ļauns un kuri varētu zināt maģijas noslēpumus. Sevišķi aizdomīgi skatījās uz kuprainiem cilvēkiem - atcerieties kaut vai Parīzes Dievmātes katedrāles zvaniķi. Sastapt ceļā fizisku invalīdu - kupraini - skaitījās slikta zīme, un tur nelīdzēja pat tas, ka māņticībā ieteikts ar roku noglāstīt kupri, jo tas esot uz laimi. Pret kupri palīdzot ziede no melnajiem gliemežiem un šaurlapu ceļmalītes.

Sastapšanās ar svešinieku var kļūt bīstama arī tad, ja vīrs nav uzticīgs savai sievai un ļauj sevi uzrunāt svešai sievietei. Nekādā gadījumā neejiet ar viņu dejot! Tā varētu izrādīties laulības pārkāpēja, kas pēc nāves nerod mieru. Kad tā sastop vīru, kurš arī nav uzticīgs, tad viņam ar to jādejo, līdz viņš pakrīt beigts.

ja sastopat avota garu, tad godbijīgi noņemiet tā

priekšā cepuri. Bet tas taču ir tāpat skaidrs, vai ne?

CEĻOJUMĀ

jūs to noteikti zināt: jūs sēžat vilcienā, priekšā jums ir ilgāks ceļojums, un, tikko skatienam izzudusi dzimtā stacija, jūs jau ceļat ārā savu līdzpaņemto proviantu. No mugursomas tiek izceltas gardas delikateses: maizītes ar uzgriežamiem, vārītas olas - stop! Jau nepareizi. Olas drīkst ēst tikai mājās, citādi laimi aiznes prom no mājas.

Jūs esat ceļā, un jums niez pēda? Mēģiniet neuzkrītoši uzzināt, ko šobrīd dara jūsu sieva/vīrs. Varētu būt, ka jums ir pamatots iemesls greizsirdībai.

Ilgas pēc mājām svešumā var likvidēt ar īpašu maizi, ko dod līdzi aizbraucējam. Agrāk arī līgavām, kuras pārgāja dzīvot vīra saimniecībā, ceļā deva līdzi tā dēvēto pierašanas maizi, kurai vajadzēja šķiršanos padarīt vieglāku. Tā patiesi šķiet iejūtīga un gudra paraža, jo kas gan svešumā nomierina vairāk par mātes gatavoto mīļo maizi vai pat gabalu gardas kūkas?

Darba vieta

Katrai profesijai ir savi ticējumi. Uz kuģa nedrīkst svilpot (jo tas sadusmo Klabautermanu - kuģa koboldu - vai izsauc vētru), uz skatuves nedrīkst nedz adīt, nedz šūt - tie ir tikai daži no tiem.

Katrs kalējs zina, cik svarīgi pirms darba dienas beigām vai vismaz darba nedēļas beigās un noteikti arī reizi gadā, proti, Jēkabos, darbu pabeigt ar trim spēcīgiem sitieniem pa laktu. Pie laktas ir pieķēdēts nelabais, un tas vīlē pušu savas ķēdes. Ar šiem trim sitieniem ķēde tiek atkal nostiprināta.

Zvejnieki ir pārliecināti, ka siļķu bara iztrūkums ir Dieva sods par viņu pašu grēcīgumu, un tāpēc viņi visu gadu uzvedas piedienīgi un tikumīgi, ja noķer siļķi, kura ir divtik liela kā parasta siļķe, tā ir steidzīgi jāpalaiž vaļā. Jo, kas to nogalina, tas vairs nekad nenoķers nevienu siļķi.

Tirgotāji zina: pirmo pircēju, kas ienācis jaunatvērtā veikalā, nedrīkst laist prom bez pirkuma. Starp citu, veikala atvēršanai optimālā diena ir trešdiena - Merkurs, zagļu un tirgotāju dievs, sekmē darījumus.

Ja kaprača, zārcinieka vai bendes darbarīki pakārti pie sienas un kustas paši no sevis, tad drīzumā kāds nomirs - tad tiem atkal būs darbs.

Saskaņā ar māņticību jums bagātība gaidāma tikai tad, ja bikses ceļgalos izberztas cauras, ja jūsu biksēm turpretī izsēdēts dibens, tad bagātību neredzēt - iespējams, ka te noteicošais ir bijis sv. Benedikta teiciens Ora et labora: darbs vien neko nedod, vajag ari dūšīgi lūgt Dievu - uz ceļiem. Mierinājums visiem, kuri pelna naudu, sēžot pie rakstāmgalda: pārdošanā jau ir džinsi, kuros iedarināti caurumi ceļgalos, ja jūs sevi pieskaitāt šai strādājošo grupai, tad vajadzētu padomāt arī par sārto kvarcu - tas sargā pret elektrosmogu. Nolieciet to starp sevi un jūsu monitora ekrānu vai rakstāmgalda halo- gēnlampas transformatoru - vai vislabāk pakariniet to uzreiz sev kaklā. Arī augi var palīdzēt atspriegot biroja ikdienu: gumijkoku un paparžu veidi darbojas iezemējoši un ir teicami gaisa mitrinātāji - bet tā jau īstenībā nav nekāda māņticība.

Glāze ūdens uz rakstāmgalda, kas ir arvien biežāka parādība birojos, varbūt pasargā jūs no sliktām ietekmēm, jo dzerot jūs aizverat degunu (un parasti ari acis); turēt to uz galdā nav nekāda māņticība, tas ir atgādinājums, ka jādzer pietiekoši daudz. Vasarā kondicionētā gaisā un ziemā sakurinātā gaisā cilvēka ķermenis iztvaiko neiedomājami spēcīgi, un pret to palidz, ja izdzer vismaz divus litrus šķidruma dienā.

Lai kāda tā būtu vilšanās: biroja darba un daudzu moderno profesiju attīstība notika laikā, kad nepastāvēja īpaša māņticība. Tāpēc par to (vēl?) nav nekādu ticējumu, kas pārsniegtu jūsu personisko aizsardzību.

Brīva daba

Ir brīnumjauka, lai gan nedaudz spiedīga pavasara diena, un vakarā savelkas negaiss? Sagatavojieties tam: atskanot gadā pirmajam pērkona grāvienam, vajag vārtīties pa zemi - tad cilvēks visu gadu būšot pasargāts no nelaimēm. Taču šo negaisu var izmantot arī, lai iegūtu pārdabiskus spēkus: atskanot pirmajam pērkona grāvienam, jāpaceļ smags akmens un visu negaisa laiku jānēsā sev līdzi.

Atrodoties brīvā dabā, pavērojiet ērgļa lidojumu: ja ērglis tuvojas jums no labās puses, tas ir uz laimi - vismaz tas ir kopīgs ērgļiem ar melniem kaķiem.

Arī strazda lidojumam vajadzētu pievērst uzmanību: ja liels strazdu bars lido pāri laukam, tad jūsu apvidū parādīsies mēris. Taču, pat ja jūs tam neticat, šos dziedātājputnus vajadzētu paturēt acis: ziediem un ogām no plūškoka, kura zaros sēdējuši strazdi, ir pavisam īpašs dziedinošs spēks.

Ir atvasara, un jaunie zirnekļi plīvo gaisā, turēdamies savos pavedienos? Varat priecāties. Ja šāds pavediens aizķeras kleitā, tas ir uz laimi, un, ja to nēsā sev līdzi, tad cilvēks kļūst slavens. Katrā gadījumā tos uzskata par laba laika vēstnešiem.

Jūs ejat garām degošam krūmam, kuru uguns neaprij? Bez panikas, tas nav pašdarbnieku teātra uzvedums par Vecās Derības sižetiem, bet gan norādījums uz dārgumiem, kas aprakti zem krūma. Šāda vieta ir labi jāiegaumē, taču par to nevienam nedrīkst stāstīt. Arī me- žakuilis var norādīt uz apraktiem dārgumiem, un tas katrā gadījumā tiek uzskatīts par laimes nesēju - ne tikai Vecgada vakarā. «Cūkas laime!» attiecas ne tikai uz jūsu mājas ruksi dzimtajā kūtī!

Jūs sēžat pļavā saulītē, kavējoties domās, plūkājat zāles stiebru un bakstāt arto sev zobus? Pilnigi nepareizi. Ciņusmilga ir zāle, kura šim nolūkam ir vislabāk piemērota - ar gariem un stipriem stiebriem -, taču tā ir iecienita uzturēšanās vieta dēmoniem, kurus no apsēstā var izdzīt tikai eksorcists. Šie dēmoni grib atgriezties cilvēkos caur lopiem un to gaļu. - Šim ticējumam ir stingrs pamats: zāļu galos bieži vien iemetas sēnītes, kuras nekādā gadījumā nav veselīgas, - tās ir sēnites, no kurām rodas ari vilkazobi un kuras izdala LSD narkotikai līdzīgu vielu, no kuras patiesi var dabūt sv. Vita deju, kas ir apsēstībai līdzīgs stāvoklis. Tādējādi doma par dēmoniem ir visnotaļ saprotama.

Ari no niedrēm vajadzētu turēties tālāk, ja meklējat zobu bakstāmo. Tajās esot ieburti velni.

Toties cielavas tiek uzskatītas par laimes nesējām, īpaši tad gaidāmi lieli prieki, ja pavasarī pļavā pirmo ierauga cielavu. Kas zina, varbūt cielavas patiesi ir mirušu dzīvnieku dvēseles. Skaidrs ir viens: tās nekādā gadījumā nedrīkst nogalināt, citādi gaidāma liela nelaime, varbūt uzplūdi vai plūdi, vai arī kāds noslīks. Pavērojiet cielavu mazliet uzmanīgāk, tas ir labs pareģojumu putns: ja tā ir nemierīga un lēkā šurpu turpu, tad gaidāma pār- vākšanās uz citu dzīvesvietu. Ja tās ir pa pāriem, tad varbūt tās arī jums pareģo kāzas. Un, ja jūs atrodat cielavas ligzdu, ari tas var kaut ko pavēstīt: ja ligzda celta augstu, tad gaidāmi plūdi.

Uz koka kārts lauka malā sēž klijāns? Ir iepriecinoši, ka tas jums no lauka nomedīs peles. Jau romiešu dabaszinātnieks Plinijs zināja stāstīt, ka klijāni nes laimi. Taču sargieties ķerties pie bises - ja ēd tā gaļu, var zaudēt prātu.

Brīvā dabā vajadzētu īpaši pavērot krupjus. Ne tikai tāpēc, ka tā varētu būt jūsu (jā, jūsu!) dzemde, kas atgriežas no peldes, ja vasarā esat iemigusi ūdens tuvuma, - nē, laikā ap Visu svēto dienu krupjos iemiesojas nabaga grēcinieku dvēseles, kuras izpērk savus grēkus šķīstītavā un kurām tieši šai dienā dota brīvība, lai apmeklētu savus radiniekus, un tāpēc tiem nedrīkst darīt pāri.

Jāpavēro arī ķirzakas. Ja uzkāpj ķirzakai, tas ir uz nelaimi. Ķirzakas bieži ir kāda mājdzīvnieka sargājošais gars. Lai nesagādātu nepatikšanas zemniekam, pie kura sētas mūra sastopat ķirzaku, to nedrīkst nogalināt.

Ja jūs metīsiet akā akmeņus, tad pār jums gāzīsies visas pasaules nelaimes, jo aka ir Dieva acs. Tā paša iemesla dēļ akā nedrīkst spļaut.

Nekad neejiet ar vienu neapautu kāju, ja otrā ir zeķe un kurpe. Tad dabūsiet iesnas, bet bērni, kas tā dara, nekad netiek pie maizes.

Ja ejat zem koka, uzmanieties, vai tajā nav lietuvēna rīkstes - tas ir strups, samudžināts ķērpis. Ja tur apakšā iziesiet cauri, tad varat dabūt galvassāpes.

Ja atrodat četrlapainu āboliņa lapu, noplūciet to, tā nes laimi. Kamēr to nēsājat sev līdzi, varat izzināt daudz ko, kas citiem cilvēkiem ir slēpts.

Ogojot pirmās trīs atrastās ogas jānoliek uz koka celma un tur jāatstāj vai jāpārmet sev pār plecu - tad jūs noteikti atradīsiet vēl daudz ogu. Zemē nokritušas ogas ir jāatstāj kā Dievmātes ogas.

Ja atrodat belemnitu, tad par to jāpriecājas. Šis akmens esot nomests no debesīm, dārdot pērkonam un zibeņojot, tāpēc tas var cilvēkus pasargāt no zibens. Turklāt tas arī nes laimi. - Īstenībā belemnīti ir pārakmeņojušās tinteszivju priekšteču attīstības formas. Tie ir cigārveida, vidū tukši, ārpusē no krama, iekšpusē klāti ar kaļķi.

KĀDS BŪS LAIKS?

Laika zīmes nav nekāda māņticība, bet gan lielākoties senseni novērojumi, kurus var izskaidrot daļēji statistiski, daļēji no dabaszinātnes viedokļa. Pazīstamākais piemērs ir ar bezdelīgām: «Ja bezdelīgas lido zemu, tad drīz būs lietus.» Tas tāpēc, ka insekti, no kuriem bezdelīgas pārtiek, pirms lietus meklē patvērumu zem lapām un tāpēc pamet savus gaisīgos augstumus. Mēs neredzam insektus, bet gan tikai bezdelīgas, kuras tos pirms lietus medī, lidojot tuvāk zemei, - tā radies šis ticējums.

Tāpēc šeit - un arī kalendāra daļā - minētas tikai dažas meteoroloģiskās zīmes. Pārbaudiet tās kādā izbraukumā brīvā dabā. Tad jums drīz vien būs skaidrs, kā ir ar šo māņticību.

Dzīvnieki ir ļoti labi meteorologi. Tas attiecas ne tikai uz vardi uz trepēm, bet arī uz vistām. ja vistas agri iet gulēt, tad būs labs laiks, ļa tās sabož spalvas un lēkā apkārt, tad būs lietus. Arī tad, ja tās knābā zāli, tas norāda uz sliktu laiku. Ja vistas kladzina sevišķi skaļi un peras smiltīs, tad gaidāmas laika pārmaiņas.

Ja strazdi ilgi dzied, ja vardes kurkst, ja zosis stāv uz vienas kājas vai sliekas izlien no zemes, būs lietus. Ja kovārņu bars nolaižas uz lauka, tad būs slikts laiks; toties, ja putni nometas kokā, laiks būs labs. Līdzīgi tas ir arī ar strazdiem: ja tie nometas koka galotnē, būs silta vasara.

Ja suns ēd zāli, būs lietus, tāpat tad, ja tas smird. Turpretī, ja suns ziemā ēd sniegu vai vārtās sniegā, tad būs atkusnis.

Arī tad, ja kaķis ēd zāli, būs lietus. Bet lietus būs arī tad, ja kaķis tīra pēcpusi vai sagriež kaklu. Turpretī, ja kaķis dzer ūdeni vai pat šķauda, drīz būs sniegs.

Ja strazds trīs dienas pēc kārtas parādās tai pašā vietā, būs sniegs. Ja ir daudz pilādžogu vai ozolzīļu vai arī ozolzīles guļ dziļi augļkausā, tad būs barga ziema.

Jautājumā par sudrabapsēm uzskati dalās: ja tām lapas nobirst no apakšas uz augšu, tad gaidāma barga ziema, toties, ja lapas nobirst virzienā no galotnes uz leju, tad ziema būs silta. Taču daži cilvēki to tulko otrādi.

Pilnīgi citādi ir tad, ja cilvēks laika apstākļus ietekmē ar savu izturēšanos: lietu varot izsaukt, ja lietus vīrs ar pliku dibenu trīs reizes uzsit pa ūdens virsmu, tad saceļas tvaiks, kas sabiezē par melniem, smagiem lietus mākoņiem.

Svarīgs atribūts laika burvestībās ir platmale. Negaisa piesaucējs ar savu trīsstūraino platmali spēj aizgaiņāt negaisu, taču tas norimst ari, ja vēja virpuli iemet cepuri. Laika apstākļi tika saistīti arī ar garīdznieku sarkanajām cepurēm: tikko garīdznieks uzliekot galvā cepuri un dodoties ceļojumā, esot gaidāms lietus. Iespējams, ka ticīgo draudze bez sava garīgā balsta vienkārši jutās pamesta - vārda vistiešākajā nozīmē.

MEDĪBĀS

Dodoties medībās, jāievēro virkne noteikumu. Taču tie var noderēt par attaisnojumu gadījumā, ja pār- radīsieties mājās bez medījuma un bez panākumiem.

Ja mednieks ceļā uz mežu sastop vecu sievieti, viņš tūlīt var griezties atpakaļ, jo tai dienā neko nenomedīs. Arī tad, ja mednieku ceļā kāds novēro caur zara caurumu, viņš mājās pārnāks tukšā. Ju, lādējot ieroci, zemē nokrīt lode, tad paredzams tas pats: tai dienā viņš nekam netrāpīs.

Ieejot mežā, mednieks nekādā gadījumā nedrīkst aizmirst iesaukties «Vol, vol!», citādi viņa ierocis tiks noburts un viņa suņiem draudēs briesmas. Mednieks nekad nedrikst nošaut baltu kalnu kazu vai baltu briedi, viņš nedrīkst uz tiem pat mērķēt, citādi viņam draud nāve (tieši tas esot gadījies Austrijas kroņprincim Rūdolfam un troņmantniekam Francim Ferdinandam).

Ja lieta ir pilnīgi bez izredzēm un nepaveicama, tad vislabāk noslēgt paktu ar nelabo, kas dos maģisku spēku, - tad jūs varēsiet piesaistīt medījumu uz vietas. Drosmi šādam pasākumam var uzdzert mājās, izdzerot ar vīnu sajauktu pulveri.

KALNOS

Jau kopš laika gala kalni cilvēkiem likušies neomulīgi, jo uzskata, ka tur mīt daudz kalnu garu, ar kuriem labāk būt pa labam. Laikos, kad mobilais telefons ir visuresošs, kalnu reālā bīstamība ir nedaudz mazinājusies, taču vajadzētu ievērot dažas lietas, dodoties šai pilnīgi savdabīgajā pasaulē.

Jūs ejat garām akmeņu kaudzei? Pameklējiet kādu akmeni un pielieciet to klāt. Tur, proti, apakšā, mīt mežonīgās jaunkundzes, un tām ir vajadzīgs kāds upuris.

Nekad neejiet iekšā tukšā kalnu mājiņā, iepriekš nepieklauvējot, - jūs varat nobiedēt Kāzermandlu - siera koboldu, un tad vairs nebūs siera!

Jodelēšana un gaviles ir prieka izpausme, un, tā kā vairums ļauno garu vispār nevar ciest prieku, tā viņus var aizbaidīt. Taču reizumis arī gari un spoki jodelē, lai izsauktu sniegu, un, dzirdot šo jodelēšanu, nekādā gadījumā nevajadzētu tai pievienoties, jo tas izsauktu garus. Un tas vēl nav viss, cilvēks var nomaldīties, dabūt pūžņojošas acis vai aizsmakumu.

Kas notiks, ja noplūksiet pēdējo ēdelveisu, ļoti iespaidīgi parādīja reklāma par Austrijā ražotu zāļu limonādi: jūs nonāksiet tieši ellē. Taču, ja jūsu dārzā ieaudzis ēdelveiss, par to jāpriecājas: tas nelaiž klāt dēmonus un garus, un pat pašu nelabo.

Ārpus mājas vakara

Runā, ka vakars esot labākais laiks ārstniecibas augu vākšanai. Taču šai nolūkā ir jāiziet ārā pa durvim, bet vakarā atrasties ārā brīvā dabā nekādā gadījumā nav droši. Vakars pieder jau naktij, un tādējādi tas īstenībā jau ir garu laiks. Atrodoties šai laikā ārpus mājas, no daudz kā jāuzmanās, lai neietu pazušanā.

Māņticības pasaules tipiskie uzvedības noteikumi diemžēl ir visai pretrunīgi. No vienas puses, noteikti ir jāizvairās no trokšņiem, pirmām kārtām nedrīkst svilpot, citādi tas nenovēršami pievilina nelabo. No otras puses, lai atvairītu pazemes iemitniekus, vajadzētu vienmēr nēsāt līdzi bungas. Tāpēc, ka pazemes iemītnieki bungu dziļo, zemo skaņu uzskata par pērkona dārdiem un tad viņi no jums ļoti baidīsies. Tumsas spēkus var padzīt, arī pūšot ragu vai sitot ragus vienu pret otru un tā radot pamatīgu troksni.

Vakarā noteikti jāuzliek galvā kaut kāda galvassega, lai matos neieķertos sikspārņi, - citādi var kļūt par plikgalvi. Nekādā gadījumā vakarā nevajag iet garām mēslu kaudzei un nekad ar neapsegtu galvu, jo mēslu kaudzēs mīt dažādi gari un dēmoni.

Ja redzat mēnessgaismā dejojam savādus tēlus, aizgrieziet galvu - citādi var zaudēt acu gaismu. Tās ir pazemes būtnes, un tām nebūt nepatīk, ja kāds virszemes iemītnieks tās novēro.

Ja jums gadās sastapt pūķi, nostājieties un sakrustojiet kājas - tad tas jums nevarēs neko ļaunu nodarīt. Ja izdzirdat žēlus palīgā saucienus, pirms steidzaties palīgā, noskaitiet lūgšanu un pārmetiet krustu - vislabāk būtu, ja jums tobrīd līdzi būtu nedaudz svētītā ūdens, lai sevi apslacītu. Jo saucējs var izrādīties ūdensvīrs, kurš šādi pievilina savus upurus.

Nevarat atrast vairs ceļu? Nav brīnums. Tieši lielpilsētas cilvēkiem, kuri pieraduši pie ielas apgaismojuma un norādāmajām plāksnītēm, nakti brīvā dabā draud lielas briesmas apmaldīties - mūsdienās vēl lielākas nekā agrāk, kad naksnīgs mājupceļš cauri mežam nebija nekas neparasts. Taču mēs, cilvēki, par neveiksmēm vienmēr esam vainojuši ne jau sevi pašu un savas trūcīgās orientēšanās spējas. Nē, kad cilvēks pilnīgi viens stāv meža vidū un jūtas pazudis, tad pie likstas vainojamas maldugunis, maldu saknes, maldu zāle, gari vai kaut kāda burvestiba.

Maldugunis ir labestigi mazi gariņi, lielākoties nekristītu mirušu bērnu dvēseles, un, ja tos nekaitina, tad tie arī neāzē gājējus. Tiem ļoti garšo kūkas, un, ja laiku pa laikam tos atceras ar saldu svētdienas kūku, tad no šās puses vispār vairs nav ko baidīties.

Savādāk ir ar maldu zāli vai maldu sakni. Tās abas nepazīst žēlastības, un, ja kāds tām uzmin vai varbūt pat apēd, tad tas vairs neatradis ceļu uz mājām un bezcerīgi nomaldīsies.

Maldu burvestību var lauzt ar pretēju burvestību. Ar tēraudu izšķilt uguni, uzlikt otrādi galvā cepuri vai uzvilkt kurpes kājās ačgārni - tas var palīdzēt atkal redzēt skaidrāk un varbūt pat atrast pareizo ceļu. Ja tik, var arī pārmest kūleni vai iesākumam vienkārši apsēsties zemē. Bet varbūt jūs esat tikai maldu burvestības upuris. Lai to noskaidrotu un tūlīt pat ari atņemtu šai burvestībai spēku, noder šāds pasākums: novelciet jaku un izgrieziet labo piedurkni uz āru. Tad jūs uzreiz spēsiet orientēties.

Naksnīgajiem ceļotājiem tas noteikti ir zināms: pietiek pāriet pāri tiltam vai grāvim, iziet cauri gravai vai paiet garām soda vietai, un pēkšņi katrs solis kļūst arvien smagāks. Te runa ir par Hokaufu vai Hukupu - par ko- boldu, kas ceļotājiem naktī uzmetas uz pleciem vai muguras, atņem tiem elpu, rada bailes un paniku un reizēm pat žņaudzot liek tiem steigties, līdz nelūgtais līdzceļotājs ir sasniedzis savu mērķi un labprātīgi nolec. Jums vajadzētu lūkot pēc iespējas ātrāk nokļūt baznīcas zvanu torņa tuvumā - zvanu skaņas tos aizbaida. Ja neviens zvanu tornis tuvumā nav manāms, varat vienkārši noskaitīt lūgšanu. Ja jūs sakostiem zobiem, svīstot baiļu sviedrus, tomēr aiznesīsiet koboldu, kurtas vēlas, tad viņš būs pateicīgs un jums bagātīgi atlīdzinās.

Ja šāds piedzīvojums jums atgadās arī bez tilta, krustcelēm vai citām zīmīgām un bīstamām vietām, tad jums droši vien ceļā gadījusies vieta, kur notikusi slepkavība. Ieskatieties vērīgi: vai šai vietā bija daudz dadžu? Tie sevišķi bieži augot tieši nozieguma vietā.

Bīstami ir arī naktī skaidrā laikā ar kailu pirkstu rādīt uz zvaigzni - tā var jums iekrist acī un padarīt aklu.

Savādāk ir ar meteorītiem: tie nes laimi. Taču šai nolūkā jums tfe vispirms ir jāpamana, un, kad tie pamanīti, klusībā vajag kaut ko vēlēties, kamēr meteorīts krīt. Padoms: vasarā, kad saule atrodas Lauvas zīmē, meteorīti bieži redzami debesīs.

Lai pasargātos no negaisa un raganām, drošības labad vajadzētu nēsāt sev līdzi slotu - protams, ar sariem uz augšu. Uz sariem raganas nevar nolaisties - nav gan teikts, kā darbojas aizsardzība pret negaisu.

Pieņemsim, ka jūs ejat pa mežu laikā starp Ziemassvētkiem un Epifānijām (6. janvāris) un satumst. Vai jums ir līdzi kabatas nazis? Proti, no Mežonīgā Mednieka un viņa bara var pasargāties, ja sēž vai stāv uz koka celma, kuram virsū ir krusts. Ļaunākajā gadījumā jums tas steidzami ar nazi jāiegriež.

Baznīca

Daļa no ticējumiem, kas saistiti ar baznīcu, attiecas uz korektu uzvedību dievkalpojuma laikā un sekām, kādas varētu būt šo noteikumu neievērošanai. Citos ticējumos baznīca, tā teikt, pret savu gribu un lielākoties bez līdzzināšanas tiek iesaistīta baznīcai svešu nolūku izpildē.

Kas baznīcā pļāpā, izdara grēku. Taču tādā veidā šāds cilvēks dod iespēju citam izdarīt ārstniecisku burvestību, ar kuras palīdzību var atbrīvoties no kārpām. Taču uzmanību: uz sijas sēž nelabais un raksta līdzi visu, ko cilvēki runā dievkalpojuma laikā, - uz govs ādas. ja ir par daudz, tad tas patiešām vairs nesavietojas pat uz govs ādas.

Kam ir drudzis, savainota roka vai kāja, tas nedrīkst iet baznīcā, citādi vairs neatveseļosies. Kas baznīcā saķēris iesnas, arī vairs nekļūs vesels.

Apsēžoties un pieceļoties ir jāizturas rāmi un uzmanīgi, jo, ja baznīcas krēsls klab, tad citam draudzes loceklim jāmirst.

Kas iet pie dievgalda, neizsūdzējis grēkus, tam mute tik ilgi paliek vaļā, līdz tas izsūdzēs grēkus. Kas vakarēdiena laikā skatās apkārt, dabū ļaunas acis.

Kas ļauj nokrist zemē dievmaizei vai izlej vīnu, kļūst nelaimīgs. Un pavisam slikti ir tad, ja dabū sabojātu dievmaizi. Nedrīkst neko sliktu darīt arī ar svētīto ūdeni: kas to dzer, kļūst dumjš.

Kad dievkalpojums ir beidzies, pirms iet projām, vēlreiz labi jāpaskatās uz savu sēdvietu, lai pārliecinātos, ka nekas nav atstāts. Kas kaut ko baznīcā aizmirst, tam ir driz jāmirst.

Starp citu, Kristus mises laikā raganas baznīcā var labi atpazīt, ja tām pabāž apakšā soliņu no deviņām dažādu koku sugām.

KĀDAM NOLŪKAM BAZNĪCAS VĒL VAR BŪT NODERĪGAS

Dievmaizīšu izbarošana lopu slimību ārstēšanai un vistu barošanai, lai pasargātu tās no vanaga, kamēr baznīcas zvani jau aicina uz Lielās Piektdienas dievkalpojumu, ir tikai divi piemēri tām darbībām, kurās baznīca tiek izmantota mērķiem, kam artās īsteno funkciju nav nekā kopīga.

Ir vēl vairdk piemēru tam, kā baznīca vai tās iekārtojums tiek izmantoti tai svešiem mērķiem, jūs varat, piemēram, baznīcā iegūt pareģojumu-pareģojumi vienmēr bijuši saistīti ar dievu svētnīcām. Delfos pats dievs Apol- lons ar priesterienes muti deva mirstīgajiem atbildes. Vienkāršs un turklāt ļoti neuzkrītošs pareģojums, kas jums noteikti neradīs nekādus sarežģījumus, ir šāds: aizdedziniet lūgšanu sveci un klusībā kaut ko vēlieties. Pēc tā, cik ilgi un kā svece degs, tas ir, vai tai būs šaudīga liesma, vai liesma būs liela utt., jūs varat izdarīt secinājumus par slimības norisi vai par jūsu vēlmju piepildījumu.

jums ir kāda kvēla vēlēšanās? Ziedojiet baznīcai trīs baltas žēlastības dāvanas (pienu, olas, miltus), tas varētu palīdzēt piepildit jūsu vēlēšanās.

Hokuspokus - vai jūs zinājāt? Šā klasiskā burvju teiciena saknes meklējamas baznīcā: Hokuspokus ir izkropļots teiciens, kas tiek lietots katrā misē, bet kas lielākajai daļai dievnama apmeklētāju ir pilnīgi nesaprotams: «Hoc est corpus meus» (Tā ir mana - miesa).

ja esat kādā svētceļojumu vietā, bet sirds dziļumos jūtaties kā ragana, tad nevajadzētu iet uz grēksūdzi: jūs zaudēsiet savas spējas. Nekur gan nav teikts, vai tas var pasargāt no inkvizīcijas.

Saņemot dievmaizi, drīkst turēt mutē aiz vaiga aizbāztu krita gabaliņu un, tiklīdz dievmaize ir mutē, ar mēli piebīdīt tai krītu, lai tie abi saskartos. Visas vēlēšanās, ko tagad ar to uzrakstīsiet, piepildīsies.

Skābarža vai bērza zari, ar kuriem Vasarsvētkos rotāta baznica, ir efektīvs līdzeklis pret zibeni. Mēģiniet iegūt kādu no tiem.

Svētdiena pēc Vasarsvētkiem vajadzētu uz altāra apsvētīt nedaudz sāls - tā ļoti labi palīdz pret slimībām un ļauj atpazīt noburtu ēdienu: tas izskatīsies pēc govju mēslu čupas (parasti tā izskatās tikai spinātu biezenis …).

Baznīcas putekļus pēc iziešanas no baznīcas nedrīkst nopurināt no drēbēm. Ejiet lēnām, uzmanīgi, tiešā ceļā uz mājām un pacentieties uzglabāt no tiem pēc iespējas vairāk. Ja putekļus aiznesīsiet līdz savam dzīvoklim, tie jums nesīs laimi, un, uzliekot tos brūcēm, tās aizvilksies. Ja baznīcā ir ļoti tīrs un nav ne puteklīša, tad tos var mazliet nokasīt no baznīcas mūra, tam ir tāda pati iedarbība. Tikai nepieļaujiet, ka jūs pieķer!

Baznīcu var izmantot arī laulību pareģojumiem. Šai nolūkā sēžot vai stāvot jāizmet kurpe cauri kapelas durvīm vai cauri caurumam virs baznīcas durvīm - atmuguriski un neskatoties. Atkarībā no tā, cik sekmīgs būs metiens, var izdarīt secinājumus par laulību vēlmēm. Ja jums tas šķiet par traku - galu galā tā ir baznīca -, tad to pašu var darīt brīvā dabā: kurpe jāmet atmuguriski pret baznīcas torni. Pēc tā, kā tā nokritīs, var izdarīt secinājumus: ja kurpes purngals vērsts pret baznīcu, tad jūs drīz vien pametīsiet vecāku mājas - tas var notikt laulību dēļ vai arī nāves gadījumā. Virziens, kurā vērsta kurpe, citos gadījumos nozīmē virzienu, no kura ieradīsies izredzētais vai izredzētā. Toties, ja kurpe nokrīt uz zoles, tad no laulībām nekas neiznāks.

Restorānā un krogā

Agrāk krogi bija neitrālas vietas, kurās ceļotājam bija garantēta viesmīlības aizsardzība. Tie sniedza drošību potenciāli naidīgā pasaulē - ja vien to īpašnieki nebija laupītāji, kā stāstits dažādās pasakās. Principā viesis skaitījās neaizskarams (un to varēja apstrādāt, augstākais, pieprasot rēķina nomaksu) un varēja būt drošs par savu dzīvību krogā/viesnīcā (ja vien neaizrijās ar zivju asakām vai pēc pārmērīgas alkohola lietošanas nebija saindējies - taču pietiek šādu baisu piebilžu).

Noteikumi, kas jāievēro, apmeklējot restorānu vai iecienīto krodziņu, principā ir līdzīgi tiem, kas attiecas uz maltītēm mājās. Tas saistīts ar to, ka daudzi mājas svētki tika svinēti ciema krogā, jo mājās tam nebija pietiekoši daudz vietas. Tāpēc arī restorānā: ja iznāk sēdēt pretī galda kājai, tas nozīmē, ka jums būs ļauna sievasmāte/vīramāte vai vēl septiņi gadi jāgaida uz precībām. Ja galds, pie kura sēžat, šūpojas, tad šai mājā teikšana ir sievai.

Restorānā var rēķināties ar to, ka galds būs klāts ar galdautu, ja gadās uz tā izliet vīnu, galvenokārt sarkanvīnu, tad parasti tas vispirms jau ir nepatīkami, ja tūlīt neuzkaisa daudz(!) sāls uz traipa - bet sāls izkaisīšana pie galda, kā zināms, ir uz nelaimi. Skaidrojumi par vīna izliešanu reģionāli ir ļoti atšķirīgi; tie sniedzas no nāves gadījuma ģimenē līdz pat saderināšanās svinībām vai bērna kristībām. Turpretī izliet vīnu kāzās pilnīgi viennozīmīgi norāda uz jaunlaulāto svētību ar bērniem.

Citādi ir, ja meitene restorānā vai krogā apgāž alus kausu: tad tas nozīmē, ka viņai būs ārlaulibas bērns.

Tas, kas nokrit no galda, pieder mirušajiem un to vairs nedrikst pacelt - tas ir ticējums, kas bija pazīstams jau Senajā Grieķijā. Protams, tas attiecas tikai uz ēdienu. Taču ari, ja salvete, galda piederumi vai kāds cits priekšmets nokrit zem galda, ir jābūt uzmanīgam: nedrikst vienkārši paspīdināt gaismu pagaldē - tas ir uz strīdu.

Lai visi viesi būtu paēduši, pēc maltītes neviens muti nedrīkst noslaucīt galdautā. Ari pēc ēšanas nomazgātās rokas nevajadzētu slaucīt galdautā - citādi var dabūt kārpas.

Restorānā neļaujiet viesmīlim pieliet vīnu glāzē, ja tajā palicis vēl nedaudz vīna: septiņus gadus nevienas mīlestības vai nelaimīga mīlestība, un pat podagra ir pārāk dārga cena šādai rīcībai. Tas attiecas, starp citu, ne tikai uz vīnu, arī alu nedrīkst pieliet, citādi tas draud ar nelaimīgu mīlestību. Ja dodat priekšroku mucu alum, tad par to galva nav jālauza.

Ja jūs pie galda sev ielejat alu vai vīnu no pudeles, tad glāzes vidū reizēm izveidojas apaļa putu saliņa: tas ir uz labu. Tas nozīmē, ka jūs gaida laime vai jūs vēl tai pašā dienā saņemsiet skūpstu vai pat kādu mīļu dāvanu. Tas pats ir ari tad, ja, kafijā vai tējā ieberot cukuru, visi cukura pūslīši sapeldēs tasītes vidū.

Stingri ir noteikumi, kuri nosaka, kas alus dzeršanas laikā jādara ar putām. Pirms alus dzeršanas putas jānopūš, citādi raganas pār jums iegūs varu. Te sievietēm ir priekšrocība: ja viņas pašas ir raganas, tad bez bēdu var dzert alu ar putām.

Pašām pēdējām lāsēm vienmēr ir jāpaliek glāzē, jo tas, kas alu izdzetlīdz pat pēdējai lāsei, nodzer savu spēku un vēl cita vīrieša spēku. Varbūt šai noteikumā slēpjas ari nedaudz feminisma: raganas, kuras, kā zināms, ir kā trakas uz alu, savāc paliekas no visām glāzēm un tādējādi tiek pie alus.

Vecais labais teiciens par lauskām, kas nes laimi, krogā ir tikai daļēji pareizs: ja pilnam kausam nolūst osa, tas uz nelaimi.

Ja kādudien jums vīns vai alus šķiet īpaši skābs, tam var būt divi cēloņi: tur trāpījis negaiss - iesakiet krodziniekam pirms nākamā negaisa uz mucas uzlikt nātru pušķi - vai to sabojājusi līdzās jums vai mucai, vai pudelei stāvoša sieviete, kurai ir menstruācijas.

Pašās beigās mierinājums krogu faniem: ja alu dzer Jaungada dienā un Meteņos, tad ilgāk paliek jauns. Nu tad, uz veselību!

NO SUPULA LIDZ KAPAM

Katram vecumam ir savi ipaši noteikumi, kuri rada aizsardzibu un drošību. īpaši apdraudēti ir mazi bērni, kā ari pieaugušie pārejas laika periodos: saderināšanās laikā, slēdzot laulību, grūtniecības laikā un uz nāves gultas.

Tas sākas ar kristībām

Ceļš līdz kristībām ir viens no bīstamākajiem posmiem bērna dzīvē. Tam ir senas saknes: māte kā nedēļniece tika uzskatīta par nešķistu un sešas nedēļas biju saistīta pie mājas; tātad viņa šai ceļā nevarēja pati aizsargāt savu bērnu, bet kristību sakramenta jaunās aizsardzības vēl nebija.

Nav brinums, ka vajadzēja ļoti vērīgi sekot, pa kādu ceļu devās kristībnieki, lai bērnam nenotiktu nekāda nelaime, ja ceļš ved pār ūdeni un bērns guļ, tad tam būs problēmas ar urīna saturēšanu, ļa ceļā uz baznīcu sveicina veca sieviete vai pat novēl laimes, tad nedrīkst viņai pateikties, jo, ja tā ir ragana, tad jūsu pateicība viņai varbūt dos pār bērnu varu.

Pa ceļam uz kristībām bērns ir sevišķi jūtīgs ne tikai pret kaitējuma burvestībām, bet arī pret labvēlīgu maģiju, kurai jāsargā viņa turpmākais dzīves ceļš: ja divus nažus vai divas dakšas iesprauž durvju aplodā virs durvīm un virsū uzliek grāmatu, bērns ātrāk iemācīsies lasīt.

Kristot meiteni, jāpiesargās, lai tā netiktu iegremdēta kristāmbļodā, kurā pirms tam kristīts zēns, - citādi meitenei var izaugt bārda. Arī krustmātei labāk nevajadzētu turēt zēnu virs kristāmbļodas - citādi var gadīties, ka viņai izaug bārda. Tai vietā bērnu kristībās vajadzētu noskūpstīt uz abiem vaigiem. Tad vēlāk, viņam smejoties, vaigos būs brīnumjaukas bedrītes.

Ja runā par krustvecākiem: vecpuiši ir brīnišķīgi krusttēvi. Vai vecpuišus par iekārojamiem krusttēviem dara cerība, ka, turot kristāmbērnu, viņiem radisies patika un ka viņi tomēr apprecēsies un viņiem pašiem būs savi bērni, vai ari tās ir izredzes uz bagātu mantojumu, lai paliek nenoskaidrots. Vismaz kristību laikā viņiem ir brīvas divas rokas, lai labi turētu bērnu un ari vēlāk sniegtu vecākiem palīdzīgu roku.

Ūdens, kurā pirmo reizi mazgāta meitene, jāizlej zem bumbieres, Ja bērna pirmo mazgājamo ūdeni izlej zem ābeles, tad bērnam būs skaisti sārti vaidziņi.

ļa meiteni mazgā toveri, kas darināts no skābarža, tad kādreiz vēlāk viņai skries pakaļ daudzi vīrieši.

Zīdaiņa nadziņi mātei pirmajā reizē ir nevis jāapgriež, bet gan jāapkož - drošības pasākums, kas viegli saprotams un dažviet tiek ievērots visu gadu un attiecināts ari uz matu griešanu. Lai tas tiktu ievērots, māņticība draud ar briesmīgām sekām: ja māte tomēr ķersies pie šķērēm, tad viņa bērnam nogriezīs laimi vai bērns kļūs par zagli, vai ari paliks mēms.

Ja zīdainim cepurītē ieliek mazu aprakstītu papīriņu, tas kļūs ļoti zinātkārs. Ja papīriņš pastāvīgi pazūd, jo sīkaliņš ar drošu tvērienu aubīti atkal un atkal norauj no galviņas, var pamēģināt bērnam jau neilgi pēc piedzimšanas dot skatīties grāmatā. Kā zināms, kas agri mācās …

Uz vairs ne tik maziem bērniem attiecas lieta par pirmo putriņu: ja, gatavojot bērnam pirmo putriņu un bērnu barojot, māte dzied, tad bērns būšot muzikāli apdāvināts.

Gan mātei, gan bērnam ir nepatīkami, ja bērnam grūti šķiļas zobiņi. Bērnam būs vieglāk, ja savvaļas rozei norausiet trīs ērkšķus un linu kulītē apliksiet tos bērnam ap kaklu. Mūsdienās daudzos apvidos bērniem, kuriem nāk zobi, atkal liek ap kaklu dzintara krelles. Jau romiešu dabaszinātnieks Plīnijs dzintaru uzskatīja par līdzekli pret burvestībām. Cits pilnīgi drošs līdzeklis zobu nākšanas laikā ir delfīna zobi, kurus kā amuletu pakar kaklā. Bet šai nolūkā ir jāatrod dabiskā nāvЈ nobeidzies delfīns. Jo arī māņticības pasaulē delfīnus nedrīkst medīt vai ievainot, jo īstenībā tie ir apburti bruņinieki.

Bērns, kas mirkšķina acis, drīz dabūs kāvienu - ar šādiem draudiem vecāki vienmēr mēģināja bērnus dabūt rāmus, kad tie bija par daudz satrakojušies. Satraucošāka ir zīme, ka bērns, kas bieži skatās debesīs, reti kļūst vecs - tas labprātāk gribētu būt eņģelis. Daudzi līdz pat mūsdienām tic, ka bērni nedrīkst skatīties spogulī - tad tie kļūstot iedomīgi vai neglīti, dumji, bailīgi, slimi, vai arī tiem grūti nākas iemācīties lasīt.

ja bērns visu laiku klūp un bieži krīt, tad viņam kabatā vai maisiņā, kas jānēsā pakārts kaklā, jāiebāž dateles kauliņš. Kauliņš bērnu efektivi pasargās no sāpēm un savainojumiem. Pēc kritiena principā ir labi, ja bērnu izvelk caur trepju posmiem.

Ja bērns izlien cauri ratu diselei vai jums starp kājām, tad tas neaugšot. Lai to novērstu, viņam tieši tādā pašā veidā jāizlien atpakaļ.

Lai bērns iemācītos skaidri runāt, viņam jādod ēst izlūgta maize - par laimi, ne katru dienu.

īpaša problēma ir slapināšanās gultā. Tam var būt daudzi cēloņi, arī pavisam vienkārši: kas pelnos raksta ar pirkstu vai ar kociņu vai kas rotaļājas ar uguni, ir slapinātā js vai drīz par tādu kļūs. Arī bērni, kuri rotaļājas ar pienenēm, kļūst par slapinūtājiem - ne bez iemesla šis augs, kura tēja veicina nieru darbību, franču valodā saucas Pisse-en-lit (gultas slapinātājs). Atkarībā no cēloņiem, arī terapija bija atšķirīga. Te minēti līdzekļi, sākot ar to, ka dzīvai pelei jānokož galva, līdz pat sv. Vita piesaukšanai. Vislielākos panākumus sola šāda metode: kamēr mācītājs saka svētību, bērnam jāliek krusteniski nočurāt baznīcas durvis. - Laikam jau te svarīgākais ir slēdzējmuskuļu vingrināšana. Taču šai nolūkā bērnam nav vajadzīgas baznīcas durvis, to viņš var darīt ari mājās tualetē, vairākkārt pārtraucot urīna strūklu.

Par jaunavam

No vienas puses, meitas mantinieces parasti tika izdotas pie vira, kad izredzētais bija pierādījis savu spēju radīt pēcnācējus, no otras puses, jautājums par to, vai meitene, stājoties laulībā, vēl ir jaunava, tika pacelts gluži vai slimigos augstumos.

Pēc kāzu nakts jaunajam pārim vajadzēja izkārt pa logu palagu, lai asins traipi apliecinātu līgavas bijušo jaunavību. Tam, kas par viņas jaunavību nebija pārliecinājies jau iepriekš, draudēja riskanta situācija: ja fasādi rotātu tīrs un sniegbalts palags, tad tādējādi būtu aptraipīts ģimenes un līgavaiņa gods. Tātad visu interesēs, dabiski, reizēm izņemot meiteni pašu, bija visu noskaidrot pirms kāzu nakts. Protams, viņas jaunavība netika pārbaudīta vienkārši medicīniski, šim nolūkam bija pilnīgi citas metodes.

Ka meitene ir jaunava, var nemaldīgi noteikt pēc tā, ka viņa var plūkt nātres, nesadzeļot rokas. Meitene vairs nav jaunava, ja viņai nekut - jo tad viņa jau ir grēkojusi. Vai tad, ja viņa plūc Barbaras dienā zarus un tie līdz Ziemassvētkiem neizplaukst; ja, klājot galdu, viņa aizmirst uzlikt uz galda sāli; ja viņa čurā uz nātres un nātre pēc tam nokalst; vai ja viņa froņem no uguns kafijas kannu un ūdens tajā uzreiz beidz vārīties.

Šie jaunavu testi rada aizdomas, ka, runājot par jaunavām, mazāk svarīgs bija fiziskais stāvoklis nekā kaut kāda dvēseliska nevainiba un šķīstiba.

Kāpēc meiteņu jaunavībai tika piešķirta tik liela nozīme, varbūt izskaidrojams ar to, ka tas vienkārši bija neiedomājami lietderīgi. Velni, vampīri un raganas ir bezspēcīgi pret šķīstām jaunavām, un tāpēc jaunavas var tos savaldīt. Viņas var arī padzīt visus kaitēkļus no mājas un tīruma, jau vien tos pārstaigājot. Jaunavas var pieburt lietu, panākt, lai vistas dēj olas, savaldīt mežonīgu vērsi un atnest laimi medniekam, pirms medībām pasniedzot ieroci, - un tie ir tikai daži momenti.

Interesantākais: kritusi meitene var atkal kļūt par jaunavu. Viņai tikai ir jāizdara brīnums, piemēram, jāliek iedegties izdzisušai svecei vai jāiestāda akmenī kāds augs - ja tas ieaug, tad viņas jaunavība skaitās pierādīta. Arī tā, kura jau ir dzemdējusi septiņus bandu bērnus, kļūst atkal par jaunavu.

Protams, ir vienkāršāk, ja viņa darbojas līdzi un cenšas savu nevainību saglabāt. Šai nolūkā viņai palīdzot jaš- mas amulets. Turklāt jaunavai esot kā acuraugs jāsargā savs jaunavas vainadziņš, tas ir tas, ar ko viņa rotājas svētkos. Vainadziņa pazaudēšana tiek pielīdzināta jaunavības zaudēšanai.

Māte var arī palīdzēt tam, ka meita vēl kādu laiciņu paliek jaunava: ja meita dodas laukā no mājas uz dejām, viņai nopakaļ jāpamet mazliet sāls - tad vairs nebūs jāraizējas, ka viņa varētu pārnākt mājās iemīlējusies.

Lai meitene kādreiz zaudētu jaunavibu, tomēr nekļūstot par vecmeitu, viņai vajadzētu ievērot dažus drošības pasākumus. Viņai jābūt laipnai pret kaķiem un zirnekļiem, un līdz Meteņiem viņai jābeidz novērpt vārpstiņu, citādi viņa nekad nedabūs viru. Turklāt viņai noteikti jāskatās, lai viņai matos neieķeras sikspārnis, citādi no cerētajām precībām nekas neiznāks.

Drošība līgavai - aizsardzība laulībai

Pieņemsim, ka izredzētais ir ieradies (visi ar tā parādīšanos un izskatu un jaunā pāra nākotni saistītie satraukumi atrodami tālāk nodaļā Ieskats nākotnē), pieņemsim, ka viņš nav ari dabūjis kurvīti, bet gan sviestmaizi kā atbildi uz bildinājumu, pieņemsim, ka precību solījums dots zem liela ozola, lai pērkondievs Donārs varētu tām dot svētību, un ka saderināšanās aplaistīta ar krietnu malku alus vai degvīna, vai vīnu, kas izliets pār saderētā pāra rokām, - kas gan tagad vēl varētu noiet greizi?

Gandrīz viss. Pietiek līgavainim viņai nopirkt vai uzdāvināt grāmatu, un mīlestība jau tiks aizšķirta. Pietiek viņai, stāvot zem jumta, runāt par savu pirmo precību piedāvājumu, un no precībām nekas neiznāks.

Gatavošanās laimīgai laulībai sākas ne tikai ar kāzu svinību rikošanu un pūra vākšanu, arī pirms tam līgavai ir jābūt čaklai un savi spēki jāizlieto lietderīgi, lai piesaistītu sev izredzēto. Būtu labi vispirms pašūt viņam pāris kreklu. Sevišķas pūles līgavai jāpieliek, lai pašūtu kāzu kreklu - proti, ja tas šūts līgavas rokām, tad laulātais draugs būs vi^ai visu mūžu uzticīgs.

jums mājās noteikti saglabājusies vēl kāda salvete ar jūsu vecmāmiņas (vai vecvecmāmiņas?) monogrammu. Vai tur ir kaut kas ievērojams? Monogrammā saīsinātais vārds ir bijis viņas meitasvārds. Arī tam ir savs pamats: ja viņa būtu izšuvusi pēclaulību uzvārda iniciāli, tas nozīmētu izpaust laulības noslēgšanu - un tas būtu risks, ka tikai šā iemesla dēļ no kāzām nekas neiznāk, bet to taču negribētu neciena līgava.

Pūrā jābūt ari līgavas kreklam. Bet tas ir jāuzšuj vienā reizē, citādi draud briesmas, ka līgava var nomirt pirmajās dzemdibās. Nekādā gadījumā viņa to nedrīkst valkāt pirms kāzām, ipaši tad, ja līgavainis viņu varētu tajā ieraudzīt; citādi laulība būs nelaimīga.

Līgavai vajadzētu ģērbties, stāvot abrā, - tad laulībā viņa būs noteicēja. Abrā viņai vajadzētu vismaz apaut kurpes, tad ir droši, ka viņu nekad nesitīs. Arī tad, ja viņa zeķē iebāž mazliet diļļu, var iegūt varu nākamajā saimniecībā.

Lai līgavai laulība būtu laimīga, spalvas pēlim ir jāizlūdzas. Tāpēc māņticīgām līgavām jau laikus vajadzētu nodibināt labas attiecības ar kaimiņiem, kuriem ir zosis … Turpretī līgavainim viņa gulta paliek - ja līgava pāriet dzīvot pie viņa. Ir svarīgi, lai spalvas pēli tiktu iepildītas vienmēr cauri kazeņu vainagam, jo tad ragana laulātajiem ļaudīm neko nevar padarīt.

Lai jaunlaulātie vienmēr dzīvotu pārpilnībā, ari alum kāzās vajadzētu plūst bagātigi.

Par neskaitāmajiem svētīgajiem novēlējumiem līgavai ir jāpateicas jau savā kāzu vakarā. Citādi tie nepiepildīsies.

Jaunlaulātajiem nedrīkst dāvināt begonijas - citādi jaunajā laulibā gaidāmi strīdi. Ari kaņepīši, kuri ligzdo laulāto ļaužu mīlas ligzdiņas tiešā tuvumā, nes ķildas un stridus, tāpēc tie vienkārši jāpadzen - tas varbūt ir īstais iemesls, kāpēc apdzīvotās vietās jau sen nemit kaņepīši.

Ja jaunais pāris pēc salaulāšanas ēd rituālo kāzu maizīti, tad abi drīkst pirmo kumosu tikai nokost, nevis sakošļāt un norīt. Tos uzcep vēlreiz un uzglabā, jo tā ir vērtīga dziednieciska maizīte smagi slimiem mājiniekiem.

Lai laulība būtu laimīga, ir jāparūpējas ne tikai par savam sabiedriskajam stāvoklim atbilstošu pūru, par kuru vīram pretī jādod atbilstoša rīta velte, te ari jāievēro dažas lietas: troksnis aizdzen garus-tad, startējot laulības dzīvē, trokšņojiet labi skaļi ar automašīnu: piesieniet, piemēram, pie izpūtēja tukšas skārdenes.

Kopīgai nākotnei par labu nāks arī tas, ja jaunlaulātais vīrs savas sievas nolaupīšanu kāzu vakarā neuztvers tikai kā spēli, bet noteikti rūpēsies par to, lai viņu atgūtu.

Paša pavards zelta vērts - ši dzīves gudrība attiecas, dabiski, ari uz laulības dzīves sākumu, ja līgavai ir jāienāk mājās, kur dzīvo vīramāte, un jādala ar viņu virtuve, tad strīdi un raizes ir, tā teikt, jau ieprogrammēti iepriekš. Tāpēc čakli rūpējieties par to, lai jūsu laulības laimei būtu nodrošināts personīgais pavards.

Mazliet citāda ģimenes plānošana

Laikā, kad nebija bērnu pabalstu, pārtikas pārprodukcijas un sociālās apgādes, ģimenes plānošana bija visai kutelīgs temats. No vienas puses, bērniem bagātīgi svētīta laulība bija vēlama, jo bērni garantēja vecāku aprūpi vecumdienās. No otras puses, bada laikos grūtniecība un vēl viens papildu ēdājs nopietni apdraudēja ģimenes izdzīvošanas iespējas.

Pirms tika atklāti hormoni, sieviešu menstruālais cikls, kā ari saistība starp bērna ieņemšanas laiku un grūtniecības iestāšanos, ģimenes plānošanā liela nozīme bija ne tikai bagātīgai pieredzei, bet ari vairākiem pilnīgi noteiktiem padomiem. Te būs daži no tiem:

LAI IZDOTOS - PADOMI VIŅAI

Auzām, tāpat kā citām labības šķirnēm, bija ļoti svarīga nozīme izdzīvošanai, un tāpēc tās uzskatīja par auglības simbolu. Andrejdienā (30. novembrī), Toma dienā (29. decembrī) vai pat Vecgada vakarā zem pagalvja noliktiem auzu graudiem piemīt spēja ievilināt gultā kaislīgus mīlētājus. Auglību vairojot arī apmētāšana ar auzu vai risu graudiem, kas mūsdienās arvien vairāk tiek praktizēta laulību ceremonijās. Cik graudu paliek ieķē- rušies līgavas tērpā, tik bērnu viņai būs.

Dzeldes lapas esot spēcīgs erotizējošs līdzeklis. Iesaka ierīvēt ķermeni ar saspiestu lapu sulu. Ja šo masāžu veic viņi, tad ari viņš no tā var gūt labumu.

Ari medus, kas tautas medicīnā augstu vērtēts ari antiseptisko īpašību dēļ, ir lielisks erotizētājs. Ēdiet kopā medusmaizi! Medus saldums, tā liplgums un tā zeltainā krāsa ir svētki jutekļiem - un galu galā te jau ir arī runa par jutekliskumu. Senās austrumnieku receptēs pamatota ari medus kā brīnumlīdzekļa ārējā iedarbība - ja sieviete sev ar to apziež ģenitālijas.

Bērzu sulas dzeršana nodrošinot svētību ar bērniem. Ja tas nelīdz, var izmēģināt ēst nātru sēklas. Vai palūgt kādu vecmāti iemest akā gabaliņu cukura - tas noteikti palīdzēs.

Sievietei, kura vēl nav dzemdējusi bērnus, pret neauglību palīdzot tas, ja viņa apēdīs biti - tad viņa noteikti kļūs grūta. Kādreiz taču uzskatīja, ka bites vairojas bezdzimuma ceļā. Tāpēc, ja kādai sievietei tā isti neveicās ar dzimumdzīvi, tad varbūt bite varēja gādāt, ka grūtniecība iestājas citā ceļā.

Visbeidzot kristīgiem laulātajiem iesaka kopīgi doties uz baznīcu un lūgt Dievam auglību. Turklāt ir atļauti tādi dievbijīgi līdzekļi kā altārsegu ziedojumi. Ja tas nelīdz, kā varētu domāt, tad labāk padoties Dieva gribai.

LAI IZDOTOS - PADOMI VIŅAM

Ja neauglība laulībā nav sievas vaina, tad vīram varētu palīdzēt urinēšana uz bērzu zaru vainaga - viņa izzudušās vīrišķās spējas pilnīgi noteikti atgriezīsies.

Lai pasargātos no impotences, palīdzot ari, ja kabatā iebāž sausu sāli. Ja ar šā līdzekļa palīdzību sekmīgi sākta grūtniecība, tad ari sievai vajadzētu izmantot sāli, lai izsargātos no dēmoniem, - vislabāk tās būtu kāju peldes ūdenī, kurā iebērts puskilograms sāls.

Par saistekli dēvē zināma veida saistošu burvestību, kuru izdara laulības slēgšanas brīdī, lai aizkavētu auglīgu laulību: ļaunu vēlošs cilvēks ņem gabalu auklas un, liekot lietā piemērotas burvestibas, iesien tajā dažus mezglus. Rezultāts: ari laulātā drauga membrum virile kļūst kā aizsiets. Pret to kā ārstniecības augs palīdzot ozolīte. Bet vispirms var izmēģināt patīkamāku variantu: no šās burvestības var izvairīties, ja trijās sekojošās dienās pēc kārtas no rita čurā caur savu laulības gredzenu. Ja cēlonis fiziskai impotencei ir tāds pats kā Luijam XVI, sākot laulību ar Mariju Antuaneti, vīrietim varētu palikt aiz- taupita operācija, ja ar gredzenu kā rotaļājoties likvidē priekšādas sašaurinājumu.

Par efektīvu erotizējošu un potenci kāpinošu līdzekli uzskata brieža gaļu-šai sakarā viriešiem tradicionāli tiek ieteikta it sevišķi brieža dzimumorgānu ēšana.

Sv. Hildegarde kā mīlestības līdzekli ieteica biteni, ja to lieto dzērienā. Turklāt bitene aizdzenot arī dēmonus, kuriem naktī guļamistabā nekas nav meklējams.

Potences trūkumu efektīvi varot likvidēt ari tad, ja vīrietis nēsā līdzi maisiņu ar koraļļiem un peonijām. Var savam iemīļotajam kaklā pakārt koraļļu virteni, kurā iepīti peonijas ziedi. Laikam jau, tā izrotāts, viņš izskatīsies ļoti skaists un iekārojams, tādējādi viņam pieaugs pašapziņa, un viss būs kārtībā.

īstus brīnumus dara ari zem pagalvja palikts vībotnes pušķītis: tas stimulē libido un novērš visas burvestības, kuras traucē kopulāciju.

Vīrietis vēl var pamēģināt ari zeltdadzi. Tas ārstē impotenci un vienlaikus dod spēku. Un pats labākais: ja vīrietis to nēsā sev līdzi, sajauktu ar nelielu devu baldriāna un ietītu vaskadrānā, tad sievietēm viņš kļūst pilnīgi neatvairāms.

Sevišķu potenci zeltdadzis dodot, ja arto rīkojas šādi: samitrina gabalu zemes ar ērzeļa spermu. Tad tur iestāda zeltdadzi, kurš jāapēd, tiklīdz tas izaudzis pietiekoši liels. Tādējādi varot iegūt ari ērzeļa potenci.

SPECIĀLA VĒLĒŠANĀS

Speciāla vēlēšanās parasti attiecas uz bērna dzimumu. Te, protams, var palīdzēt Mēness kalendārs: jau antikajos laikos cilvēki bija pārliecināti, ka bērns būs zēns, ja tā ieņemšana notikusi dienā, kad Mēness atrodas kādā no vīrišķajām Zodiaka zīmēm - tās ir Auns, Dvīņi, Lauva, Svari, Strēlnieks un Ūdensvīrs. Lai piedzimtu meitene, jāparūpējas, lai tuvības brīdis būtu laikā, kad Mēness atrodas sievišķajā Zodiaka zīmē. Tās ir Vērsis, Vēzis, jaunava, Skorpions, Mežāzis un Zivis. Tāpēc ieteicams laikus apgādāties ar Mēness kalendāru. Taču ir vēl arī citas metodes bērna dzimuma regulēšanai.

jūs gribat meiteni, lai gan jums nupat piedzimis ceturtais puisītis? Rīkojieties aktīvi. Aprociet placentu zem bumbieres. Dzeriet liepas koka novārījumu, tad tā būs meitene. Ja dzīvojat netālu no Ziemeļjūras piekrastes, ņemiet palīgā plūdmaiņu kalendāru: bēguma laikā ieņemtie bērni ir meitenes.

Lai tas būtu zēns, vajadzētu sadabūt koka gabaliņu no burvju skābarža, kas aug Katenbahā pie Veisenburgas Bavārijā, un dzert tā novārījumu. Taču, kas zina, varbūt tam noder ari skābardis no tuvējā pilsētas parka? Piekrastes iedzīvotāji zina: paisuma laikā ieņemtie bērni būs zēni.

jums ir pilnīgi vienalga, vai tas būs zēns vai meitene, kaut tikai tas būtu laimes bērns? Tad parūpējieties, lai tas nāk pasaulē decembri - tikai ne pirmajā decembrī, jo tai dienā nopostītas Sodomas un Gomoras pilsētas un tā skaitās nelaimīga diena. Taču gluži vienkārša dzīve ar šiem bērniem nav: Adventes laika dzimušie bērni redz garus.

LAI NEIZDOTOS ATKAL

Kad Brazīlijā tirgū nonāca pretapaugļošanās tablešu placebo, kuras tika pārdotas un ari lietotas, un tomēr pēc deviņiem mēnešiem nenotika īsta dzimstības eksplozija, vairojās balsis, kuras apgalvo, ka nemaz nevajagot veselu mēnesi savam ķermenim iestāstīt, ka tas esot grūts, lai grūtniecībai aizliktu priekšā šķērsli. No māņticības te var pievienot dažus padomus - par kuru efektivitāti gan garantija netiek dota.

ļa sieviete nēsā līdzi klinšu noragu, viņa nekļūst grūta. Ari sudrabapses sula sievietes padarot neauglīgas.

ļa norij biti, tad veselu gadu varot aizkavēt grūtniecības iestāšanos. Taču tas palīdz tikai tām sievietēm, kuras jau ir dzemdējušas bērnus. Turklāt bitei noteikti jābūt beigtai un drošibas labad ari saplucinātai, citādi tā var iedzelt rīklē un sieviete var nosmakt (Vācijā - un tā nemaz nav māņticība - katru gadu astoņi cilvēki mirst šādā veidā - protams, ne jau tāpēc, ka izvēlējušies šādu pretapaugļošanās veidu).

Lai nepieļautu grūtniecību, iesaka dzert jaunavas urinu - viņas neskartībai acīmredzot jāiedarbojas spēcīgāk par jūsu grēcīgumu. Pat zaķu spiras, kas, izņēmuma veidā, ir viegli atrodamas, mazinot auglību. Jūsu ziņā paliek, vai gribat tās lietot tīrā veidā, pievienotas ēdienam vai izšķīdinātas tējā un labi pasaldinātas, kas noteikti ir visgaršigākais variants.

No miesaskāres, kā mēdz teikt, var atbrīvoties arī tad, ja jūsu rožukronis, karote vai naža spals darināts no skābarža koka vai ja jūs pirms gulētiešanas apēdisiet ābolu.

Kāds dīvaināks veids, kā izvairīties no pārgulēšanas, katru vakaru neaizbildinoties ar migrēnu vai teicienu «Rīt ir lielā veļas diena», ir šāds: nākamās pastaigas laikā pameklējiet beigtu ķirzaku un slepeni aprociet to zem durvju sliekšņa.

ja jūs jau savā kāzu dienā esat izlēmuši, ka laulības pirmajā gadā negribat bērnus un gribētu izbaudīt jauno laimi divvientulībā, tad jums līgavas tērpā jāiesien mazs mezgliņš. Tas aizkavēšot grūtniecības iestāšanos visu nākamo gadu. Te tiek likta lietā saistekļa burvestība.

Un pretēji, ja jūsu kvēlākā vēlēšanās ir bērni, tad pirms laulības noslēgšanas ir vērīgi jāapskata līgavas tērps: tajā var būt kaut kādi mezgliņi pilnīgi bez nolūka, piemēram, bezgalīgās atlasa lentītes, ar kurām līgavas bieži rotājas. Ari šīs lentītes var izjaukt jūsu ģimenes plānošanu un jūsu vīram nepelnīti radīt neauglības sajūtu.

UZTICĪBA LAULĪBĀ - PADOMI VIŅAM

Pavisam cits temats ir jautājums par uzticību, ja jums reiz ir modušās aizdomas, tad ievērosiet arī tūkstošiem šķietamu pierādījumu neuzticībai vai uzticībai. Nodrošinieties. Ievērojiet nemaldīgas zīmes.

Matadatas ir lieliski uzticības indikatori par to, kam tās pieder. Ja viņa ir pazaudējusi matadatu, tad viss ir par vēlu, laulības pārkāpums jau ir noticis. Bet, ja vīrs savas sievas matos ierauga kādu vairāk vai mazāk vaļīgu matadatu, tad vēl var novērst neuzticību - tas vispirms nozīmē, ka vīram ir sāncensis, kas ilgojas pēc svešas sievas. Tātad vīram jābūt galantam un modram, varbūt tad viņa sev blakus ievēros tikai viru. Turklāt matadatas lieliski noder par amuletiem, lai milētājus piesaistītu citu citam.

Lai pārbaudītu mīļotās/laulātās draudzenes uzticību, visnotaļ noderīgs ir ari magnetīts. Šai nolūkā tas viņai jāpaliek zem pagalvja. Tad vīram jānogaida, vai viņa drīzumā mīļi pievērsīsies vīram un viņu mīļi apskaus - šai gadijumā tā ir uzticīga sirds un viņu mierīgi var apskaut - vai ari pretēji - viņa izkritīs no gultas - jo ir bijusi neuzticīga, un tad viņai laulības gultā tāpat vairs nav ko meklēt.

Padomus viņai šai grāmatā meklēt velti - vīriešu neuzticība nekad nav tikusi sodīta.

Drošības pasākumi grūtniecēm

Daudzas sievietes nemaz iepriekš negrib zināt, vai viņām būs zēns vai meitene. Bet tad tā ir problēma: kā gan saukt savu vēl nedzimušo bērnu? Meita īstenībā ir daudz konkrētāk nekā sīkais vai mazulis, turklāt šis apzīmējums varētu novest pie tā, ka bērns nolems vispār neaugt. Saucamvārds, kuru nelieto ari pēc bērna piedzimšanas, kad jau zināms tā dzimums, var šo problēmu atrisināt. Lai bērnam arī pirms dzimšanas būtu stipra aizsardzība, var lozējot izraudzīt par bērna patronu vienu no divpadsmit apustuļiem. Jūs gribat, lai bērns būtu skaists? Tad grūtniecības laikā ir jāēd daudz ābolu - tas palīdz. Mellenes grūtniecības laikā jāēd piesardzīgi un galvenais - ar mēru. No katras apēstās ogas bērnam rodoties viena dzimumzime. Ari zāles grūtniece nedrīkst lietot. Tā ir ne tikai mūsdienu medicīnas atziņa (tas lasāms lielākajā daļā zāļu anotāciju), bet arī sens tautas ticējums.

Grūtniecei vajadzētu no bērna tēva aizņemties un nēsāt kreklu - tam ir lielas priekšrocības, jau ņemot vērā izmērus un augošo vēdera apmēru, un tas samazina ari izdevumus grūtnieču apģērba iegādei. Taču no tā izriet ari tas, ka bērns būs dūšīgs. Vesels bērns mātei tiekot dāvāts arī tad, ja viņa grūtniecības laikā ēd daudz brieža gaļas.

Grūtniecības laikā jāvairās skatīties uz Mēnesi. Citādi bērns kļūšot mēnessērdzīgs vai tuvredzīgs. Šai laikā ari nekādā gadījumā nedrīkst līst cepeškrāsni. Citādi bērnam būs rudi mati.

Iedomājieties, ka esat grūtniece, atslēgas atrodas dzīvokli, jūs stāvat ārā un vējš ir aizcirtis durvis. Citā gadījumā tā nebūtu nekāda problēma: jūs pārrāptos pār balkona režģi vai caur tualetes lodziņu iekļūtu savā dzīvoklī. Toties, ja tā darīs grūtniece, tad bērns būs zaglis - jo zagļi šādā veidā mēdz iekļūt mājās. Tāpēc neko darit - izsauciet atslēdznieku vai visu laiku turiet rezerves atslēgu pie kaimiņienes.

Ari tad, ja jūs tikai atslēdzat atslēgu, bērns, starp citu, var kļūt par zagli, tas nozīmē - vislabāk būtu, ja sieviete deviņus mēnešus pirms un sešas nedēļas pēc bērna dzimšanas paliktu mājās. Tā viņai ari nerastos kārdinājums kaut ko pārmest pāri klūgu grozam, kā tas viegli var gadīties, noņemot veļu no auklas, - tam būtu tādas pašas sekas.

Teicama aizsardzība grūtniecēm ir aetīts. Tas ir lielākoties ieapaļš un iekšā dobs akmens. Tajā bieži ir ieslēgti minerāli, kuri, pakratot akmeni, grab - vai, kā to formulējis K. Mēgenbergs Dabas grāmatā: «Akmens ir sarkanā krāsā kā ābols un ir dobs, un tajā ir mazs akmens, kas visu laiku kratās.» Kā dobums ar saturu, tas ir gluži kā grūtniecēm paredzēts amulets. «Tas vareni palīdz grūtām sievietēm, lai viņām nebūtu spontānas dzemdības vai lai viņas neciestu mokas dzemdībās,» Mēgenbergs raksta. Grūtniecības laikā tas jānēsā pakārts kaklā, turpretī dzemdību laikā jāpiesien pie gurna kreisajā pusē.

Tuvojoties dzemdībām, nevajadzētu ēst bumbierus, tie apgrūtina dzemdības.

Toties vieglāk ir, ja zem pagalvja paliek mazliet diļļu vai ļauj vistām grūtnieces kreklā sadēt olas - it kā tas visu lietu sekmējot. Turpretī, ja grūtniece uzkāps olu čaumalām, tad gaidāmas grūtas dzemdības. Dzemdības atvieglojot arī tas, ja jaunava dzemdētājai pie kājas tur linu maisiņu, kurā ir 13 koriandra sēkliņas. Var pie kājas piesiet arī sudrabapses lapas - tas pasargā no muskuļu krampjiem.

Ideāla dāvana topošajai mātei īsi pirms dzemdībām ir Jērikas roze. Šis augs nav roze, kā varētu spriest pēc nosaukuma, bet gan aug tuksnesi un izkaltētā veidā ir tikai pelēks, neizskatīgs kamols. Pie mums to reizēm pārdod Ziemassvētku tirdziņos, ļa jūs kādu ieraugāt, ņemiet uzreiz ciet. Proti, Jērikas roze uzplaukst, tas ir, atritina lapas, tiklīdz tā ielikta trauciņā ar ūdeni. Tā kā šo uzplaukšanu tēlaini ļoti skaisti var pārnest uz dzemdes kakla atvēršanos, turklāt šis augs stāv ciešā sakarā ar Dievmāti, kurai tuksnesi ceļā zem kājām auga tikai Jērikas rozes, to vajadzētu izmantot dzemdībās. Ja to noliek atvērties blakusistabā, grūtniecei tas atvieglos dzemdības un mazinās sāpes. Tāda pati iedarbība ir ūdenim, kurā atvēries augs.

Lai būtu drošība, ka bērns nekļūs akls, māņticīgām mātēm vajadzētu dzemdību laikā turēt acis vaļā. Taču var īsi pamest acis ari uz debesīm: ja pie debesīm ir mākoņi, kuriem ir jēriņu forma, tātad mākoņu aitiņas, tad bēms būs ļoti laimīgs cilvēks.

ja bērna dzemdības pēkšņi apstājas, jāskatās, vai turpat līdzās kāds nestāv ar sakrustotām kājām. Tas, proti, padara dzemdības neiespējamas. Dzemdību laikā neviens nedrīkst arī kāpt pāri slotai - tādējādi viņš pārkāpj maģiskai barjerai un ienes nelaimi nedēļnieces istabā.

īpaša aizsardzība nedēļniecēm

Pēc dzemdībām sievietei tradicionāli jāpaliek mājās sešas nedēļas, šis ticējums līdz pat mūsdienām saglabājies darba tiesibu kodeksā par sešas nedēļas ilgo pēcdzemdību atvaļinājumu. Lai gan mūsdienās tas pamatots no medicīnas viedokļa: sievietei šai laikā ir sevi jāsaudzē un arī mājā nevajag daudz strādāt. Agrāk nedēļniece vienkārši tika uzskatīta par nešķistu. Šis laiks bija pagājis tikai tad, kad sieviete bija formāli atsvētīta. Labvēlīgākais laiks šim pasākumam bija svētdienas pēcpusdiena, turpretī nelabvēlīgs - sestdiena.

Uzskatam par nedēļnieces nešķīstību bija tālejošas sekas attiecībā uz sievietes ikdienu. Iedomājieties, ko tas nozimē: ja sieviete*42 dienās pēc puisēna dzemdībām (ja tā bija meitenīte, tad laiks tika daudzkārt pagarināts!) iet pāri tīrumam, tad viņa tam var kaitēt. Ja sieviete šai laikā smeļ ūdeni no akas, tad vispirms tur jāiemet mazliet sāls vai monēta, lai aka būtu pasargāta no aptraipīšanās. Ja sieviete grib iziet ārā no mājas, tad nedrīkst iet tālāk par to, cik sniedzas jumta kore. Tā kā bērna autiņus tik un tā drīkst karināt tikai zem jumta, lai jumta spēks tos pasargā no dēmoniem un noburšanas, tā vēl nebūtu problēma. Ja ir jāiet kaut kur tālāk, tad virs galvas noteikti jāturot jumta dakstiņš vai galdauts. Šo sešu nedēļu laikā sievietes miesai un dvēselei draud briesmas, jo viņai ir jādzīvo bez sakramenta aizsardzības - iziet no mājas uz dievkalpojumu viņa nedrīkst. Vai kāds vēl sapņo par vecajiem labajiem laikiem?

Tāpēc dzemdību laikā un pēc tam mātei uz gultas ir jānoliek vīriešu bikses. Ar šo maiņu var apmānīt ļaunos garus, kuri grib kaitēt mātei un bērnam un, redzot vīriešu bikses, domā, ka tur ir tikai vīrietis.

Māte un bērns ir pasargāti no jebkādas noburšanas, ja viņu durvju priekšā noliek sakrustotus slotu un cirvi - tie abi sargā slieksni. Ja bērns tiek nests no mājas uz kristībām, tad pilnīgi apzināti ir jāpārkāpj pāri slotai - tā apzīmē robežu starp aizsargzonu mājas iekšienē un ārpasauli, kurā bērns tiek iznests.

Efektīvākā aizsardzība pret noburšanu un dēmoniem ir, ja nedēļniece sev zem pagalvja paliek raudeni. Ari zem nedēļnieces gultas nepieciešamas dažas zālītes, lai viņu sargātu. Tās var iešūt maisiņā un pakārt kaklā. Baldriāns, ķiploks, kā ari sāls, maize, nauda un gabaliņš tērauda - tiem vajadzētu tur būt - ir visiedarbīgākie elementi aizsardzībai pret pazemes būtnēm, raganām un burvestībām.

Šai sakarā ir ļoti svarīgi: māņticīgai nedēļniecei nedrīkst nest puķes un nekādā gadījumā ne neļķes, jo tad tās ir naglas viņas zārkā.

Lai nedēļniecei vienmēr būtu pietiekoši piena, viņai uz krūtīm jāliek klinšu noraga. Ja tas nepalīdz, jāpalūdz kāda veca sieviņa no rīta aiznest kviešu kliņģeri līdz trim avotiņiem, klusuciešot tajos iemērkt kliņģeri, lai nimfas viņu nepamana, un atnest to atpakaļ jaunajai mātei. Tas garantējot, ka piens plūdīs kā ūdens šais avotos.

No mastīta varot izsargāties, ja mazliet mātes piena uzpilina uz karsta gludekļa.

Starp citu, atradināt bērnu no krūts var palīdzēt ezis. Tas jāpievilina mātes un bērna tuvumā, vislabāk ierīkot viņam mīkstu ziemas guļu mājas pagrabā. Taču, ja ezis ir jau iekļuvis mājā, nekādā gadījumā nedrīkst tam ļaut nonākt līdz guļamistabai. Pastāv aizdomas, ka eži pēļa spalvas savirpina par bīstamiem raganu krustiem, kurus uzskata par kaitīgiem. Turklāt vairumam ežu ir tik daudz blusu, ka, pielaižot sev tuvumā šo adataino kaimiņu, var tikai nodarit sev ļaunumu.

Aizsardzība jaundzimušajiem

Pēc bērna piedzimšanas ir jāielūdz draugi un kaimiņi un jāpacienā ar cepumiem un konfektēm. Tas simbolizē visu saldo un skaisto, ko vecākiem devis bērns, nākdams šai pasaulē.

Tiek uzskatits, ka bērns, kas tikko nācis pasaulē, nav bezpalīdzīgs un neaizsargāts. Tā kā tas ir pilnīgi šķīsts un nevainīgs, viņā mājo stipri spēki pret dažādām burvestībām un slimībām.

Un, ja vēl bērns nācis pasaulē ar ķeizargriezienu, tad vēlāk tam piemitīs īpaši spēki un spējas. Uzskatāmākā spēja ir redzēt garus un neizskaidrojamā veidā atrast apslēptas bagātības.

Taču līdz kristībām bērni ir ari iemīļots laupījums gariem, vampīriem, raganām un pat nelabajam, jo nevienam no tiem nav bērnu un tāpēc viņi ir kā traki uz maziem bērniem. Tāpēc bērns vienmēr un visur ir jāuzmana. Pat saule var to aprīt ceļā uz baznīcu, ja tas nebūs rūpīgi sargāts un ietits autiņos - efektīvs uzaicinājums pasargāt zīdaiņa maigo ādu. Aktivizējiet jebkuru iedomājamo aizsardzību šim mazajam cilvēkam. Tas sākas jau ar materiāla izvēli šūpulim: optimālākais būtu klūgu grozs, vislabāk no nelobītiem vitolu kārkliem. Tas sargā no drudža un saaukstēšanās slimībām, it sevišķi, ja bērns laiku pa laikam pakošļā tā mizu. Tā, starp citu, nav māņticība, bet gan salicilskābes efekts, kura sastopama vītola mizā (Salix).

ļa bērnam šūpulī ieliek Bībeli, tad ir droši, ka tas netiks apmainīts pret nāras vai rūķa bērnu. Svētie raksti sargā arī no noburšanas un slimībām. Taču ļaunākā gadījumā to pašu dara arī parasta grāmata, ja to paliek zem bērna pagalvja, tad tas palīdz pret apvārdošanu un lietuvēna murgiem. Laba aizsardzība ir arī tad, ja noraksta tikai 90. psalmu vai jāņa evaņģēlija sākumu un pakar bērnam kaklā. Ieskatieties mierīgi Bībelē - jums drīz vien būs skaidrs, kāpēc tieši šiem tekstiem piedēvēta tik liela maģiska iedarbība.

Šūpulī iederas arī mazliet raudenes aizsardzībai pret burvestībām. Pašu šūpuli vajadzētu vakaros pagriezt. Tādējādi bērna ķermenis un dvēsele tiek ciešāk sasaistīti un neļauj dēmonam, tas ir, slimībai, iegūt varu tos šķirt.

Cita iedarbīga aizsardzības burvestība, kas arī mātei ļauj laiku pa laikam mazliet atpūsties, notiek tuvāk bērna ādai. Sālsūdens peldei ir jāpasargā bērns no noburšanas un dēmoniem - vislabāk jau jaundzimušo peldināt sālsūdenī. Autiņos vajadzētu ielikt mazliet maizes un sāls, gabaliņu tērauda, sarkanu lenti, raudeni vai ķimenes. Bet varbūt palīdz arī pār grīdas dēļiem salaiduma vietai ar kritu pārvilkta līnija nedēļnieces istabā. Starp citu, par tēraudu: par īpaši efektīvu līdzekli ļaunuma un briesmu atturēšanai tika uzskatītas vaļējas šķēres. Šķēres ir no metāla, un atvērtā veidā tām ir krusta forma. Tāpēc agrāk uzskatīja, ka tās jādod bērnam līdzi šūpulī un vēl labāk autiņos. Kas no tā varētu iznākt, ārkārtīgi drastiski attēlojis V. Bušs savā bilžu stāstā Bļauris. Kopš tā laika šāda veida aizsardzība ir izgājusi no modes.

Ja zīdainis kādreiz uz īsu laiku jāatstāj viens pats istabā, var pie bērna atstāt suni - tas nelaidīs ļaunos garus bērnam klāt.

Laikam jau kādreiz par vecāku problēmu kļūst ari bezmiegs. Te varētu palidzēt šāds padoms: cepums zaķa ausu formā, ko sauc arī par ļūdasa ausīm - pazīstamie Meteņu vai Pelnu dienas cepumi -, dos gan vecākiem, gan bērnam saldu un netraucētu miegu. Tas tikai jāieliek bērnam šūpuli. Vai arī māte pati to ēdīs, paliek viņas ziņā.

Tēva mīlestību bērnam var nodrošināt, atdodot bērnam tēva kreklu, kuru māte valkājusi grūtniecības laikā, tiklīdz bērns nācis pasaulē. Tam būs nodrošināta tēva mīlestība, ja bērnu tajā ietīsiet.

Katra māte jūtas mierīga, ja tā pēc nemaldīgām zīmēm var noteikt, ka viņas bērna nākotne ir nodrošināta. Ja bērnam matos ir divas cirtas, tad no viņa iznāks gudrs cilvēks. Pat ja bērns sākumā izskatītos diezgan neglīts - ko viņa māte noteikti nekad nepamanītu -, tā ir laba zīme: neglīti zīdaiņi vēlāk kļūst ļoti skaisti. Bērni, kas daudz kliedz un spļauj, parasti labi attīstās, neraugoties uz šim uztraucošajām pazīmēm, un arī tad, ja bērns šķauda vai žagojas, tas būs vesels un spēcīgs. Tas pats ir arī tad, ja bērns izkrīt no gultas.

Runā, ka dziedāšana un smiešanās miegā nozīmējot, ka eņģeļi ir ļoti tuvu un tas varētu ari norādīt uz bērna drīzu nāvi. Tomēr nav jāraizējas, ja bērns miegā priecīgi bubina: daudz ticamāk, ka bērnam ir sevišķi tuvas attiecības ar viņa sargeņģeli un tas viņu miegā smīdina.

Cepurīti, kuru bērnam šūsiet, adīsiet vai arī pirksiet, vajadzētu izrotāt ar spogulīšiem, tirkīziem, sarkanām lentītēm un pušķiem no pērlēm vai monētām. Bērnu noteikti uzjautrinās šķindēšana, žvadzēšana un mir- guļošana uz galvas, viņš tajā izskatisies brinumjauks un turklāt būs pasargāts no ļaunajiem spēkiem. Pirms sīka- liņam uzlikt cepurīti, tajā ir jāiepūš - ja tur sēž velns, tad tā viņu noteikti var padzit.

Stap citu, lietotu bērna šūpuli nekad nedrīkst pārdot, tikai atdāvināt vai aizdot. Šī ļoti sociālā un skaistā paraža, kas teorētiski katram jaunam cilvēkam šai pasaulē nodrošina pirmo gultu, lai cik trūcīgi būtu viņa vecāki, pamatota tā, ka, pārdodot šūpuli, kopā ar to no mājas tiek pārdota arī laime.

Par izturēšanos pret mirējiem un aizgājējiem

Mūsdienās nāve ir ieguvusi pilnīgi absurdu raksturu. Kriminālgabalos atrodamas līķu kaudzes, datorspēlēs var dūšīgi slepkavot, taču ar reālu mirušo mēs tikpat kā vairs nesaskaramies. Vecie un slimie mirst pansionātā vai slimnīcā, tiek sterili likvidēti, un apbedīšanā zārks vairs pat netiek atvērts. Mēs esam aizmirsuši, kā dabiski izturēties pret nāvi, stāvam bezpalīdzīgi tās priekšā un nemaz nezinām, kā rīkoties, ja mājās atrodas mirējs. Te mums (atkal) var palīdzēt māņticība, lai pilnīgā bezdarbībā mūs nesagrābtu izmisums, jo tā pasaka priekšā, kas ir jādara. Reizumis tas varbūt skan baisi, taču, pavērojot tuvāk, bieži vien izrādās ļoti prātīgi.

Sākumā nežēlīgi skan šāds noteikums, kuram tomēr ir psiholoģiski pamatots fons: mirstošos nedrīkst nožēlot.

Tas viņu ciešanas tikai palielinātu, un tad viņi nevarētu mierigi nomirt.

Koka ķirmis vai, pareizāk, klaudzinošā skaņa, kas rodas, tam darbojoties, tiek uzskatīta par nāves vēstnesi. It sevišķi slimajiem tā rada bailes un paniku, jo viņi tic, ka tas attiecas uz viņiem un tiem drīz vajadzēs mirt. Taču drīzāk ir tā, ka slimie, atstāti savā vaļā un kļuvuši jūtīgāki, guļot vieni paši gultā, to pirmo reizi apzināti saklausa. Vēl kāds troksnis, kuru uzskata par nāves priekšvēstnesi, ir apoga kliedziens kivitt - kuru tulko kā nāc līdzi (vācu vai. - komm mit), kas it kā sauc slimnieka dvēseli. Taču putns nakti pie apgaismota istabas loga ir tikai gaismas dēļ: gaisma aiz stikla pievilina kukaiņus, kurus ķer apogs.

Mirējam nekad nedrikst dot spilvenu, kas pildīts ar vistu spalvām. Citādi cilvēks nevar mierīgi nomirt. Lai cilvēkam atvieglotu aiziešanu, ir jāpārbīda viņa puķu podi vai viņa alus muciņas pagrabā.

Kad cilvēks ir miris, viņam ir jāaiztaisa acis, lai viņš nevarētu skatīties pakaļ tam, kuram drīz vien vajadzētu sekot nomirējam mirušo valstībā. Līdzīgu apsvērumu dēļ žoklis tiek aizsiets vai nostiprināts, paliekot zem zoda Bībeli. Tad mirušais nevar nosaukt tā cilvēka vārdu, kas ari būtu veltīts nāvei. Lai palīdzētu mirušā dvēselei atbrīvoties no sava īpašuma, jāapmaisa viņa milti, jāpārbīda viņa puķu podi, jāaizklāj visas gleznas un jāpārdod viņa linsēklas, bet ja tā ir sieviete - tad viņas vistas. Tādējādi tiek efektīvi aizkavēta aizgājēja atgriešanās. Arī visi spoguļi ir jāaizklāj vai jāpagriež pret sienu - tad spoguļattēls viņu nevar aizkavēt. Un skatieties, lai jumtā butu atvērta lūka, caur kuru mirušā dvēsele varētu aizlidot. Ja zem podesta, uz kura guldīts zārkā mironis, ir melns kaķis, tad tas viņu atkal un atkal vedina atgriezties un klīst apkārt kā spokam - tāpēc no mirušā istabas ir jāaizgaiņā visi mājdzīvnieki. Un atcerieties, ka arī putnu būris ir jāaizklāj - citādi nobeigsies ari mirušā putns.

Mājā, kur atrodas mironis, nedrīkst gulēt. Mirušais visu laiku ir jāuzrauga, lai viņa dvēseli nepievāktu velns vai citi tumšie spēki; taču palikšana nomodā domāta arī tāpēc, lai pienācīgi pasargātos no tā, ka mirušais varētu paņemt līdzi palicēju dvēseles. Tāpēc pie aizgājēja gultas vienmēr jādeg svecei.

Kamēr mājās atrodas mironis, neko nedrīkst pagriezt - citādi mirušais tiek piesaistīts pie vietas. Tas attiecas arī uz veļas mazgājamo mašīnu. Nedrīkst pat apmaisīt ēdienu katlā - pēc paražas ēdienu atnes kaimiņiene.

Mirušajam pēdējā ceļā ir jāuzvelk labākās drēbes, ieskaitot baltas zeķes, cepuri vai aubīti un svaigu mutautiņu.

PIE VAĻĒJA KAPA

Apbedīšanā mirušajam ir jādod līdzi visi ziedi, kas viņam atnesti, - citādi tas ieradīsies tiem pakaļ. Kas kapā met pirmo smilšu sauju, tas mirs nākamais - šī gudrība acīmredzot pamatojas uz pieredzi: parasti tas ir dzīvesbiedrs, kas met pirmo sauju, - un tieši gados vecākiem pāriem nereti tā ari notiek, ka partneris drīz pēc tam mirst. Taču tas nenotiek tāpēc, ka viņš ir metis pirmo smilšu sauju. Drošības labad pirmo sauju parasti met mācītājs.

Pavērojiet kādreiz ari skaņas: ja baznīcas pulkstenis sit, pirms zārks ir zem zemes, tad nākamo 30 dienu laikā nomirs kāds radinieks, tāds ir ticējums.

Citādi ir, ja zvana baznīcas zvani: tas aizgaiņā dēmonus, un tāpēc bēru laikā tas ir labi. Turklāt šo zvanišanu var izmantot, lai apvārdotu kārpas - to var darīt pat tad, ja cilvēks nepieder bērinieku pulkam: skanot zvanu skaņām, jāpaberzē kārpas un jānomurmina attiecīgs teicamais.

Ja bēru laikā līst, tad tā ir laba zīme. Kam lietus līst atvērtā kapā, tas kļūs svētlaimīgs. Jo viņu apraud eņģeļi.

UZ VESELĪBU!

Drošības labad atkārtosim vēlreiz: neviena no sekojošām ārstniecības metodēm necenšas un nevar aizstāt ārsta apmeklējumu. Neviens no turpmāk aprakstītajiem ārstniecības paņēmieniem nepretendē, lai to uzskatītu par ārstniecības metodi medicīniskā nozīmē. Ja gribat tos izmēģināt, tad dariet to tikai uz savu atbildību. Šī ir grāmata par māņticību, nevis padomdevējs medicīnā.

Profilaktiski pasākumi un akūti gadījumi

Daudzas slimības var novērst ar profilaktiskiem pasākumiem -tā ir sensena atziņa. Ja mūsdienās kā garantiju veselīgai dzīvei iesaka dažādus vitamīnus un daudz kustību, tad agrak tie bija amuleti un vārdošanas lentītes - lentes, kuras apsēja aizsardzībai pret apvārdošanu vai aprunāšanu, - vai arī noteiktu dzivnieku ēšana (piemēram, briedis, kas zināms jau no padomiem grūtniecēm).

Kalendāra daļā atrodami tie laika posmi, kad tukšā dūšā jāapēd ābols - tad cilvēks veselu gadu ir pasargāts no zobu sāpēm.

Profilaktisks pasākums acu slimību gadījumos - jādzer ūdens, kurā turēts berils - no berila cēlies vārds «brilles».

Turpretī pret drudzi un blusu kodieniem var izsargāties veselu gadu uz priekšu, ja pirms saules lēkta ēdot asins- desu un prosas biezputru.

Lai izsargātos no traku suņu kodieniem, jāiekož sev labajā īkšķī.

Glodene labi aizsargā no dzeršanas, no dzeltenās kaites un dažādām plaušu slimībām. Turklāt tā var palīdzēt bērnam zobu nākšanas laikā, ja viņam to pakar kaklā. Tātad, ja atradīsiet glodeni, būs iemesls priecāties: vislabāk to pastāvīgi nēsāt maisiņā ap kaklu.

SLIMĪBU APKAROŠANAS VEIDI

Slimības nāk no dēmoniem. Un tos vajag uzveikt, ja cilvēks atkal grib izveseļoties. Šim nolūkam eksistē vairākas stratēģijas. Viena ir tāda, ka norobežo pārējos dēmonus un ar visiem iespējamiem līdzekļiem cīnās pret jau esošiem dēmoniem.

Pie tādiem pieder tā dēvētās mēslu aptiekas zāles. Tā darbojas ar tādām piedevām kā govju mēsli, cilvēku un dzīvnieku izkārnījumi, urīns vai menstruācijas asinis, kurus iestrādā ziedēs, lodītēs vai klistīros, no kuriem dēmoniem vienkārši paliek nelabi. Taču nav nekāda iemesla uzskatīt, ka mēs paši tam stāvam pāri: šodien, piemēram, ir zināms, ka, lietojot paša urīnu, visnotaļ iespējams iegūt terapeitisku efektu, - tātad ari šeit māņticībai netrūkst plaša pieredzes pamata.

Klasisks ārstniecības paņēmiens ir vārdošana. Tai jānotiek bez atlīdzības un ievērojot daudzus drošības pasākumus - pie tiem pieskaitāma arī klusēšana. To izmanto galvenokārt pret kārpām, izsitumiem uz ādas un asiņošanām. Pie vārdošanas pieskaita arī roku uzlikšanu un parasti arī skartās vietas apziešanu ar siekalām. Taču tas var notikt ari no attāluma, un tad ir jāizmanto korekts kristītais vārds. Šai ārstniecības paņēmienā slēpjas daudz zināšanu, kuras mūsdienās atkal izmanto psihosomatiskā medicīna: pašsuģestija mobilizē slimnieka ķermenī pašārstējošos spēkus. Līdzīgi kā urīn- terapijas gadījumos slimnieks, vārdojot skartās vietas, apziež tās ar paša (nevis terapeita) siekalām (jo tajās ir piemērotas aizsargvielas).

Analoģijas burvestības, kuras modificētā veidā ir atgriezušās homeopātijā, pamatojas uz to, ka kaut kas jāārstē ar kaut ko tādu pašu, tas ir, sirdsveida lapa palīdz pret sirdskaitēm, dzeltena puķe ārstē dzelteno kaiti, sarkans akmens palīdz pret asiņošanu …

Vēl cita metode ir tāda, ka katru slimību pārnes uz kādu koku. Bet var gadīties, ka koks to nepārdzīvo. Tāpēc ir rūpīgi jāizvēlas koks, pie kura piesiet savu slimību vai kurā iesist ķīli vai mietu. Sevišķi piemēroti ir sašķelti koki. Gar tiem var pavisam viegli norīvēt slimību, izlienot cauri to šķēluma vietai. Taču uzmanību! Pēc tam cilvēka liktenis ir nesaraujami saistīts ar koka likteni. Tāpēc ārstēšanās nolūkos jāmeklē ne jau alejā augošs koks, kurtas varētu krist par upuri piedzērušam autobraucējam vai jauna ceļa projektam, jo, ja mirs koks, tad mirs arī cilvēks. Taču, ja cilvēks nomirst agrāk, tad viņa dvēsele iemājo kokā. ja šo koku pēc tam izmanto kuģa būvei, tad cilvēka dvēselei gaidāms trauksmains liktenis: tad tā uz šā kuģa spokosies kā Klabautermans.

Jums noteikti ir zināma ari ārstnieciska svētība. Visefektīvākā tā ir, ja tas ir pantiņš ar atskaņām. Cita ārstnieciska svētība ir formula Habere, dabere, sahere. Tā pa- lidz visu slimību gadījumos, ja pacientam to murmina priekšā nomierinošā veidā. Taču tās pilnā iedarbība parādās tikai tad, ja to apēd, ieskrāpētu ēdienā, galvenokārt maizē, mandeļu kodolos (te būs nepieciešama skolas gados apgūtā prasme slksīkiem burtiem rakstīt špikerus!) un sierā. Šo triju vārdu jēga ir: piederēt, iet projām, padarīt neievainojamu, ļa šos trīs vārdus pie labākās gribas nevar uzdabūt virsū mandelei, var pamēģināt ar Hax, Pax, Max. Tas gan ir isāk, taču tikpat iedarbīgi.

Starp citu, brūču un slimnieku mazgāšanai labākais laiks ir bēgums - aizplūstošais ūdens it kā paņem slimību sev līdzi. Tātad laikus sagādājiet sev plūdmaiņu kalendāru - starp citu, tas atrodams arī internetā, adrese: www.bsh.de/Meereskunde/Gezeiten/805.htm .

No asins nolaišanas līdz zobu sapem

Tagad padomi no māņticības pasaules dažām slimībām un kaitēm. Taču vienmēr atcerieties: tie ir māņticības pasaules padomi - pat ja tie pasniegti nopietni!

ASINS NOLAIŠANA

Pret depresijām, asinsspiediena normalizēšanai un dzīvesspēka kāpināšanai palīdz vecā labā asins nolaišanas metode. To var darīt katru mēnesi sešas dienas pēc pilnmēness, tālāk 3. februārī, 1. maijā, 24. augustā un 11. novembrī, taču ne Andrejdienā. Lai atkal būtu sārti vaigi, asinis izlej zem sārtiem ziediem ziedoša rožu krūma. Profilaktiski pret brūces sastrutojumu palīdz, ja nolaistās asinis izlej tekošā ūdenī.

ACU IEKAISUMI

Acu iekaisumi pāriet ātrāk, ja tās skalo ar izkausētu krusas graudu ūdeni. Ārstniecisko efektu palielina kaķpēdiņu novārījums.

PUNI

Puns pāriet, ja tam piespiež monētu, platu nazi vai atslēgu (nevajag likt ledus pūsli - tas gan dzesē, taču tam nav metāla maģiskā efekta!). Vēl labāk, ja nazi trīs reizes krusteniski uzliek punam (tādējādi sešas reizes tas tiek aizskarts ar aukstu virsmu un vēl to pastiprina arī krusta simbolika), kā arī nospļaujas zemē.

BITES DZĒLIENS

Nav ko smieties! Citādi iekšā paliks dzelonis! Labāk sajaukt mazliet zemes ar siekalām un uzziest dzēliena vietai. Vel mājas līdzekļi pret bites dzēlienu ir tabakas sula, govju mēsli vai pati saspiestā bite.

KODUMA BRŪCES

Čūskas dzēliena gadījumā antiseptiski iedarbojas siļķe. Šai nolūkā tā jāsadala un sagrieztā aukstā fileja jāuzliek dzēliena vietai. Šī metode palīdz arī pret suņa kodumu un pasargā no inficēšanās ar trakumsērgu.

Vēl suņa koduma gadījumā ieteicams ātri uz papīra uzrakstīt vārdus Hax, Pax, Max un norīt papīru. Vel labāk par papīru būtu dievmaize - bet kas gan nēsā to līdzi pastaigā? Par dievmaizes problēmu sk. arī 84. lpp.

Čūskas dzēliena gadījumos iesaka lietot ari brieža taukus.

MAZAS1NĪBA

Tā attiecas galvenokārt uz sievietēm - ja var ticēt māņticībai. Pret to ir daži efektīvi līdzekļi: var izgriezt gabalu velēnas, pačurāt zemē zem izgrieztās velēnas un nolikt izgriezto gabalu atpakaļ. Tāpat kā virs jūsu urīna plauks un zaļos augi, tā ari jūs plauksiet un ziedēsiet. Kā alternatīvu tam var zem gultas palikt miroņa kaulu vai palūgt, lai kāds vesels cilvēks jums iespļauj sejā.

ASIŅOŠANAS

Ja asiņo deguns, tad balta kokvilnas šujamā diega gabaliņš jāapsien kreisās rokas mazajam pirkstiņam - deguns pārstās asiņot.

Pret cita veida asiņošanu palīdz hematīts, kas jātur labajā rokā vai jāiedzer pulvera veidā.

Ja šādā situācijā līdzi ir kabatas nazis, tad tas jāpārliek no vienas kabatas otrā - ari tas darbojas pret asiņošanu. Cita iespēja ir salikt krusteniski divus salmiņus un uzpilināt tiem dažas asins lāses.

Var jau ari pamēģināt apturēt asiņošanu, ja asiņojošai vietai uzliek virsū gabaliņu zaķa ādas. Ja arto nepietiek, tad jāapēd mazs ādas gabaliņš. Šai metodei esot panākumi it sevišķi zarnu savainojumu gadījumos.

Lai apturētu tekošas asinis, var izmantot arī buram- vārdus, kuros jāpiesauc četras paradīzes upes - Eifrāta un Tigra, Nīla un Ganga.

APDEGUMI

Apdegumu gadījumos - un tā nav māņticība - palīdz dzesēšana, dzesēšana un vēlreiz dzesēšana, tad lavan- das eļļa un, iespējams, atkal dzesēšana, jo apdegumiem piemīt nepatīkama īpašība izplatīties audos dziļāk. Pret apdegumiem palīdzot ziedes veidā ne tikai lavandas eļļa, bet arī zaķu tauki.

Māņticība te dod vēl kādu padomu: apdegumu gadījumos vispirms esot jānoskaita svētījums un, lai to pastiprinātu, brūcei jāuzspiež pirksts.

KRŪŠU SLIMĪBAS

Bērniem, kuriem slimas krūtis, esot trīs reizes jāizlien ērzelim zem vēdera - tad tie kļūstot veseli.

EPILEPSIJA

Epilepsijas un vāju nervu gadījumos palīdz sārmene. Antonijs Musa, imperatora Augusta personīgais ārsts, sārmeni uzskatīja par derīgu augu, un Itālijā ari mūsdienās to uzskata par ļoti efektīvu ārstniecības augu.

Pret krītamo kaiti palīdzot arī ar ķimenēm pildīts kovārņa kuņģis. Taču jau no laika gala nav bijis viegli iegūt kovārņa kuņģi, jo kovārņi saprot cilvēku valodu - daudzi no tiem ir apburtas raganas. Tāpēc jāievēro absolūts klusums, ja gribat noķert kovārni.

Savukārt romiešu dabaszinātnieks Pllnijs pret epilepsiju ieteica apēst bezdelīgas ligzdu.

Diezgan baiss ir šāds līdzeklis, kurš te minēts tikai kā papildinājums: epilepsijas gadījumos fenomenāls efekts esot ar nāvi sodītā asinīm, pat ja tās iepilējušas tikai kabatas lakatiņā. Taču šādā veidā aplaupītie un sakropļotie mēdzot nakts murgos rādīties saviem apgānītājiem, nesot galvu padusē vai spēlējoties ar to un nosodoši norādot uz sarkano vietu uz kakla bez galvas. Turklāt tie prasot atpakaļ to, kas viņiem atņemts. Varbūt modernā medicīna pret epilepsiju var tomēr piedāvāt nevainīgākus līdzekļus?

DRUDZIS

Pret drudzi īpaši palīdz slimības apvārdošana ar Jāņa evaņģēlija sākumu. Tomēr šī metode nav pavisam droša, jo tad vārdotājam jābūt pilnīgi bezgrēcīgam.

Varbūt drošāk, ļa drudža slimnieks starp pirkstiem izber sauju griķu un tos izkaisa, ja graudi uzdīgs, tad drudzis pāries - sevišķi sekmiga šī metode esot pēc Pan- krata dienas, optimāla Urbāna dienā vai Septiņu gulētāju dienā.

ja slimnieks ir par nespēcīgu, lai to izdarītu, tad viņam jāiedod apēst koncepcijas zīmīti: uz papīra lapiņas jāuzraksta teksts Conceptio lmmaculata Beatae Mariae Virginis (tas nozīmē: Svētās Jaunavas Marijas nevainīgā ieņemšana, bet, kā jau zināms, svarīgākais te it nemaz nav teksts) un, sagriezta smalkos gabaliņos, tā jādod apēst. Kā alternatīva šai metodei - zīmīte jāiemērc vīnā un šis vīns jādod izdzert slimniekam.

PODAGRA

No podagras var izsargāties, ja kabatā nēsā zirgkastani vai ari pie miesas - kartupeli - tas gan ir jāizlūdzas par velti. Sāpošās vietas jāierivē ar kausētiem pelikānu taukiem. Nekur gan nav teikts, kur tos var dabūt. Pie baisajiem padomiem pieder- pret podagru ēst maizi, kas samērcēta nabaga grēcinieku asinis. - Labāk palieciet pie kastaņa!

HEMOROĪDI

Tas, kas hemoroīdu dēļ cieš sāpes, būs ar mieru darīt daudz ko. Taču tomēr laikam ne nogalināt kraukli, kura asinis it kā palīdzot. Mazāk asiņains variants, taču ne mazāk efektivs esot tad, ja slimās vietas apziež ar rasas ūdeni, kas jāsavāc dilstoša Mēness naktīs īsi pirms saullēkta.

SĀPES KAKLĀ UN AIZSMAKUMS

Pret sāpēm kaklā jārīkojas uzreiz. Ir jādzer ūdens, kurā turēts berils, vai ap kaklu jāapsien sarkana lente. Taču tas jādara klusuciešot un ari par lenti nedrikst pateikties, ja tā dabūta no kādas citas personas. Profilaktiski un ārstējoši palīdz ari ap kaklu apsieta zila lentīte, kā ari kakla ķēdītes no cēlmetāla.

Var, protams, ap kaklu apsiet ari siļķi - bet tas, dabiski, ir iespējams tikai tad, ja nav jāiet ārā no mājas, - vai var norīt trīs pūpoliņus no Lieldienu pūpolu pušķa (varbūt tie palīdz, jo ir tik mīksti un glāsta kaklu no iekšpuses).

īpaši piemērots šķiet arī kaklauts, ļa izvēlaties to savā iemīļotajā krāsā, tas jums uzlabos ari omu un radīs papildus jaunu enerģiju.

No mēslu aptiekas ir šāds līdzeklis: kakla sāpes un aizsmakumu mazinot ar kamparu sajaukti vistu mēsli.

Profilaktiski iesaka 3. februārī baznīcā saņemt sv. Blā- zija svētibu, kura visu gadu sargājot no kakla sāpēm.

Agrāk aizsmakumu izskaidroja ar to, ka esot noslīdējusi ūka. Tam atbilstoši ir ari kuriozi ārstnieciskie padomi. Aizsmakušam cilvēkam iesaka, dzirdot kurkstam pirmās vardes, dūšīgi kurkstēt līdzi vai kreisās kājas zeķi, vai uz kreiso pusi izgrieztu zeķi aptīt ap kaklu, lai ūkas kustību atkal atgrieztu atpakaļ. Palīdzot arī, ja izspļauj laukā pa durvīm un neapgriežoties ātri dodas atpakaļ. Varbūt šai ārstniecības metodei ir tāds pats mērķis kā neskaitāmiem padomiem pret žagošanos - tiem ir jānovērš uzmanība, taču tiem pārsteidzoši bieži ir panākumi. Izmēģiniet tos!

ĀDAS SLIMĪBAS UN BRŪCES

Pret saplaisājušām un iekaisušām rokām, sāpošām kājām un pietūkušām kājām palīdz karsts piķis, ko uzziež skartajām vietām. Ļaunākajā gadījumā noder ari briežu tauki.

Par sevišķi labu ārstniecisku ziedi uzskatīja vistu zarnu saturu. Brūces, ādas izsitumus un infekcijas labi dziedē vistu tauki.

Kad nākamo reizi cepsiet zaķi, atlieciet uzglabāšanai mazliet asiņu: zaķa asinis palīdzot pret ādas slimībām, dizentēriju un caureju.

Medu uzskata par universālu dziedniecisku līdzekli, taču īpaši to izmanto tajos ārstniecības līdzekļos, kuri paātrina brūču dzīšanu. Ari mūsdienās vēl bieži iesaka noziest lūpas ar medu, tiklīdz sāk niezēt pirmie herpes izsitumi.

SĀPES SIRDĪ

Ļaunvēlis var nodarīt lielu postu jau ar simboliski attēlotu sirdi vien, piemēram, no miklas izveidotu un izceptu sirdi, ja caururbj šo paštaisīto sirdi, tad īstā sirds, kuram cilvēkam tā izgatavota, cietīs sāpes - atcerieties kaut vai vudū kulta burvestības.

Ja jums reiz atkal dur sirdī, padomājiet, kas jums varētu vēlēt ļaunu. Domās nosūtiet šim cilvēkam dažas mīļas domas, un duršana aprims. Ja tā nenotiek, ejiet pie ārsta.

DŪRĒJS KRUSTOS

Dūrējs krustos un dūrēji sānos rodas kā no skaidrām debesim. Tās noteikti ir sekas tam, ka kāds jūs ļauni nobūris vai ar neapdomīgu piezīmi novārdojis jūsu laimi.

Šādā gadījumā palīdz, ja ļaundarim šīs aizdomas pasaka tieši sejā - tad teikumam zūd spēks, var nomurmināt burvju vārdus vai izpeldēties novārījumā no vārdošanas zālītēm - jānīšiem.

KLIBOŠANA

Pret klibošanu ir jāpiesauc sv. Klaudijs un slimā kāja jāsaudzē. Ja jūs bieži nodarbojaties ar sportu, tad būtu prātīgāk jau profilaktiski nodrošināties ar šā svētā labvēlību, tad vispār nekas ļauns neatgadisies.

VARŽACIS

Varžacis jānorīvē ar pupu lapām, tad tās pazudis. Vai 14 dienas pēc pilnmēness katru nakti jāpiesien ķiploka šķēlīte uz varžacs - pēc divām nedēļām tā pazudīšot.

KLEPUS UN GARAIS KLEPUS

No klepus tik ļoti baidījās, ka to uzskatīja par slimības dēmonu. Aizsardzību pret šo ļauno garu dodot ērgļa mēle, kura jāpakar kaklā. Praktiskāk un vismaz tikpat efektīvi ir izspļaut ārā pa durvīm un ļaut nokarāties kreisajai rokai. Pret klepu un astmu palīdz kūpināti vai šķīdināti sveķi - astmas gadījumā ar kvēpināšanu labāk nevajadzētu aizrauties.

Pret garo klepu palīdz tas, ja iekožas cūku silē. Tam gan jānotiek pirms saullēkta un klusuciešot.

KAULU LŪZUMI

Līdzās cilvēka lauztajai kājai jāuzliek šina ari kāda salauzta krēsla kājai un kā piemērs jānoliek tā istabas kaktā. Var arī uzpūst iešinētajai kājai un apvārdot to - tas sekmēs atveseļošanos.

Bērns ar lauztu kaulu šai nolūkā jāizvelk cauri šim nolūkam sašķeltam kokam un pēc tam sašķeltais koks jāsasien ar kādu bērna apģērba gabalu. Kā saaugs koks, tāpat saaugs ari bērna kauls.

Mazāk pūļu, toties tādus pašus panākumus sola šāda metode: jāņem ehenits (pārakmeņojies jūras ezis) un jāiesien apsējā ap salauzto vietu. Tad kauli sadzīs bez sarežģījumiem un bez sāpēm.

GALVASSĀPES

Vispirms jāpaskatās, kur atrodas Mēness. Ja tas ir Auna zīmē, tad galvassāpes pazudīs pašas no sevis, tiklīdz Mēness pāries Vērša zimē.

Lai mazinātu galvassāpes, jāatsakās no kafijas un šokolādes un jādzer daudz ūdens - vismaz divarpus litri dienā. Tas pats ieteicams ari tad, ja Mēness neatrodas Auna zīmē, un īstenībā tā nemaz nav māņticība. Toties māņticībā ir tad, ja papildus pakar kaklā dzintara krelles vai uz pieres uzliek citrona šķēlītes.

Baisi skan recepte, pēc kuras uz galvas jāuzliek miroņa galvaskauss. Tad galvassāpes pārejot miroņa galvaskausā - tā esot ļoti droša recepte.

Par galvassāpēm principā esot atbildīgas raganas, kuras apvārdo saldumus, un elfi, bet tās var izraisīt arī ļauna acs. Palīdzīgi un atbildīgi par šo kaiti ir svētie Panta- leons, Atanāzijs, Makārijs un Kvirīns, kuriem var prasīt atvieglojumu. Tikpat palidzīga esot apmazgāšanās ar Lieldienu ūdeni.

īstas migrēnas lēkmes gadījumā var pamēģināt ar galvassāpju skaitāmpantiņu. Arī vīriešu krekli ir lielisks ārstniecisks lidzeklis pret galvassāpēm, it īpaši pret sieviešu galvassāpēm. Kreklam ir jābūt vecam un bieži valkātam, un tas cietējai ir jāaptin ap galvu.

BAKAS

Infekcijas slimības gadsimtiem ilgi bija Dieva sodība. Bakas bija viena no bīstamākajām infekcijām. Ari vairākiem ķeizarienes Marijas Terēzijas bērniem tas maksāja dzīvību. Tā kā slimiba sākas ar spēcīgām iesnām lidzigiem simptomiem, līdz pat mūsdienām saka «Dievs palīdz!», ja kāds šķauda, un viņam novēl «Uz veselību!». Ja šī slimība pēkšņi izplatās, slimnieka guļamistabā steidzami jānoliek sagriezts sīpols vai ķiploka daiviņas vai pagultē jānoliek norobežojoša ķēde, lai tā uzsūc šo slimību.

RAHĪTS

Pret rahītu jāaprok zemē trīs dienas pēc kārtas valkāts bērna krekls.

REIMATISMS

Pret reimatiskajām sāpēm gultā jāņem lidzi vāveres mātite. Tāpēc var mēģināt savlaicīgi pieradināt kādu no šiem amizantajiem dzīvnieciņiem no tuvējā parka.

Reimatismu varot ārstēt arī ar dažām briežvabolēm -jo vairāk, jo labāk. Agrāk cilvēki bija priecīgi, ja izdevās tikt vaļā no katras šās bīstamās vaboles, ar kuru nācās dalīt dzīves telpu. Par briežvaboli domāja, ka tā ar savām spīlēm satver kvēlojošas ogles un tā aizdedzina mājas. Šis līdzeklis palīdz arī tūskas un ausu slimību gadījumos.

ŽAGAS

Lai apturētu stipras žagas, ir jāizrauj skropsta. Vai jāpalūdz kādam trīs vīna malki un lēnām tie jāizdzer, neievelkot starp tiem elpu vai kaut ko sakot. Mazliet mūsdienīgāk skan padoms ar mēli no martini glāzes izzvejot olīvu.

GANGLIJU IEKAISUMS

Pret gangliju iekaisumu palīdz, ja aizskar ubaga spieķi vai no nošauta medījuma izgriež lodes, izdauza tās plakanas un ar tām nopresē iekaisuma vietas plakanas.

GINEKOLOĢISKĀS SASLIMŠANAS

Jāliekas gulēt ar atvērtu muti ūdenstilpes tuvumā. Dzemde krupja izskatā iznāks pa muti, izpeldēsies tuvējā strautā vai dīķi un tādā pašā ceļā atgriezisies atpakaļ ķermeni. Ja pelde būs palidzējusi, tad vajadzētu tuvākajai kapelai ziedot dzelzs krupi (kā to darījuši jau daudzi cilvēki iepriekš) vai sv. Valentīnam veltīt vaska krupi.

Pret sifilisu palīdzot alus dzeršana. Ļaunas mēles melš, ka tas palīdz tāpēc, ka vīriešiem pēc krietna daudzuma baudīta alus zūd seksuālā interese.

KĀRPAS

Tās jāapvārdo dilstošā mēnesi. Tās pazudis tāpat kā Mēness sirpis pie debesīm. Var tās apvārdot arī bērēs. Tās pazudis kā mironis kapā. Vai pilnmēness nakti kārpas jāierīvē ar speķādiņu un ādiņa jāaprok dārzā. Tās pazudīs kā speķis. Vai kārpas jāierīvē ar pupām.

Terapija, no kuras noteikti jābrīdina, ir ieziest kārpas ar svina baltumu. Svina baltums izkodina ādu - iespējams, ka kārpu gadījumā tas ir vēlamais efekts. Taču tas ir arī indīgs, un tādējādi kopumā nekas labs nesanāks. Labāk pamēģināt ar asinīm, kas palidzot tikpat droši.

ZOBU SĀPES

Atkarībā no zobu sāpju intensitātes pret tām iesaka dažādas terapeitiskās metodes. Profilaksei jāapgriežot katra uz muguras guļoša vabole, kas pagadās ceļā, tas pasargājot no zobu sāpēm.

Slaukoties vispirms jānoslauka rokas, tad seja - tas palīdz. Ari avīzes pelni, ja tos iedzer, palīdzot pret zobu sāpēm.

Vairāk ieteicams uzkost nagliņai - taču lai darbarīku kaste paliek skapī. Te domāta krustnagliņa. Un tā patiesi palīdz zobu sāpju gadījumā - šis padoms ir ne tikai māņticība.

Interesants ir šāds padoms, lai gan tā ir māņticiba: sāpošais zobs jāaizskar ar sarūsējušu naglu un Svētās Trīsvienības vārdā nagla jāiesit durvīs. Pret zobu sāpēm palīdzot arī zobu bakstāmais no koka, kurā iespēris zibens. Un pret zobu sāpēm var nēsāt dzintara krelles. Bērniem no tām vieglāk nākot zobi. Ne gluži nevainīga metode, taču izmantota jau kopš babiloniešu laikiem ir driģeņu lietošana pret zobu sāpēm. Drīzāk dīvaina metode, kā izsargāties no zobu sāpēm, ir izkost mironim zobu un nēsāt to sev lidzi vai spiest to klāt paša sāpošajam zobam. Arī zaķa zobi, savērti auklā un pakārti kaklā, palīdzot pret zobu sāpēm - galvenokārt profilaktiski. Jau par parunu kļuvušais šā grauzēja priekšzobu asums lai kalpo par paraugu pašu zobiem.

Pret zobu sāpēm palīdzot ari haizivs smadzenes un haizivs trāns. Taču, ja kādreiz gadītos izdevība izķidāt haizivi, tad nodrošinieties uzreiz ari ar kādu zobu. Iedarināts sudrabā kā talismans, tas pasargā no visiem iedomājamiem ļaunumiem.

Pret drudzi un zobu sāpēm palīdz, ja uzraksta Abra- kadabra kā zūdībbs formulu (sk. 15. lpp.) un šo papīra strēmeli maisiņā nēsā pakārtu kaklā. Šis lidzeklis pierakstīts kopš romiešu laikiem.

Ari vīriešu krekli ir teicams līdzeklis pret zobu sāpēm. Vecs, bieži valkāts krekls vienkārši jāaptin ap galvu sev vai slimniekam.

Zobu sāpju gadījumā var sāpošo zobu arī sabakstīt līdz asinīm ar pakava naglu un asiņaino naglu iesist kokā, izrunājot burvju vārdus Hax, Pax, Max. Bet varbūt tomēr labāk vajadzētu apsvērt iespēju aiziet pie zobārsta.

Izturēšanas noteikumi slimniekiem

Par zālēm nedrīkst pateikties! Svarīgs noteikums, kd apieties ar zālēm, skan: slimnieks neko nedrikst zināt par savām zālēm, citādi tās nepalīdz. Šodien mēs vairs tam nepiekristu, jo tas traucē slimnieka garīgo līdzdarbošanos ārstniecības procesā. Taču māņticības pasaulē zāles iedarbojas galvenokārt maģiski un noslēpumaini.

Lai aizsargātu slimnieka istabu, durvju priekšā krusteniski jānoliek slota un cirvis. Ja slimnieka gultu katru dienu griež riņķī, tas pastiprina saistību starp ķermeni un dvēseli - un vienlaikus attur slimības dēmonus.

IESKATS NĀKOTNE

Daudzas lietas vai notikumi vēsta par nākotni. Ja, piemēram, priekšmeti paši kustas - kā spogulis vai glezna pie sienas -, tad tā ir slikta zīme. Bet, ja pats no sevis kustas durvju vainags, kurš ar visu savu laukumu balstās pret durvīm, tad drīz vien mājā kāds noteikti nomirs. Taču cilvēki reizēm grib saņemt atbildes uz pavisam konkrētiem jautājumiem, jau kopš senseniem laikiem jaunas meitenes nodarbināja galvenokārt jautājums par izredzēto dzīvesdraugu. Atbildi uz to dod dažāda veida pareģojumi.

PAREĢOJUMI

Klausīšanās pareģojums ir ļoti vienkārša forma, lai dabūtu atbildi. Trokšņi, kuri, intensīvi klausoties, bija dzirdami noteiktās vietās un noteiktās stundās, ieguva pareģojumu raksturu. Nakts, it īpaši Kristus, Valpurģu un Andrejnakts, ir labvēlīgs laiks, lai uzzinātu nākotni, jo suņu rejas vai vistu kladzināšana klusumā ir nepārprotami tulkojama. Kā piemērota vieta priekš klausīšanās tika uzskatīts mājas jumts, aka, stallis vai bišu stropi. Vispirms ir jāizvēlas jautājums un jāizlemj, vai, piemēram, suņu rejas nozīmēs «jā» vai «nē».

Ja ir bail nakti sēdēt vienatnē uz mājas jumta, var paņemt kādu lidzi, bet tad jāsēž muguru pie muguras un vislabāk uz teļādas, taču savā starpā nedrikst sarunāties. Tas ir vissvarigākais nosacījums - klausoties ir jābūt pilnīgi klusiem. Turklāt nedrīkst apgriezties un nekādos apstākļos skriet projām.

Tas funkcionējot arī, ja uz sirds ir kāds noteikts jautājums - var nostāties zem sveša loga un noklausīties iemītnieku sarunu. Pirmais «jā» vai «nē» būs atbilde uz jautājumu.

Noklausīšanos praktizē īpaši jautājumos par mīlestību un laulību, un ir parasts un atļauts te arī nedaudz piepalīdzēt, lai izraisitu ilgoto troksni. Tā, izvēles līdzeklis ir žoga purināšana, lai pamodinātu guļošu suni un liktu viņam riet, taču tam ir jānotiek trīs reizes un žogam ir jābūt robežžogam un/vai no lazdas koka.

Ūdens, ja to prot pareizi iztulkot, ir lielisks elements pareģojumiem. Mākslu interpretēt ūdens kustibas un trokšņus, ko rada ūdens, kā guldzēšanu, čalošanu un mutuļošanu, kā arī atspulgus, kas saskatāmi ūdenī, un izdarīt no tā secinājumus sauc par hidromantiju. Diemžēl līdz mūsdienām saglabājusies tikai niecīga interese par to, un tāpēc nav iespējams dot precīzas pamācības, kā jārīkojas, iztaujājot šo mediju. Varbūt var vienkārši kādā klusā stundā apsēsties pie mierīga, klusi čalojoša, mirguļojoša ūdens un padomāt par savu dzīvi un jautājumiem, kurus tā atkal un atkal uzdod. Ir pilnīgi skaidrs, ka ūdens palīdzēs rast skaidrību.

Pareģošanu var izdarīt arī ar figūru palīdzību, kuras rodas, ja ūdenī ielej eļļu, vasku, svinu/alvu vai olbaltumu. Šeit noteikumi saglabājušies no senās paražas liet laimes Jaunajā gadā un ir joprojām labi zināmi.

Drošības labad var paņemt pie ūdeņiem līdzi makšķeri, jo, ja pretēji cerētajam ūdens neko nepareģos, varētu pamēģināt ar ihtiomantiju - tā ir zīlēšana ar zivīm. Zivju iekšas palīdzēs ieskatities nākotnē, taču secinājumus var izdarīt arī pēc zivju izturēšanās. Ja zivis šļakstās vai čāpstina, tuvojas negaiss vai sagaidāms nāves gadījums. Ja zivju dīķī netālu no klostera atrod beigtu zivi, kas peld ar vēderu uz augšu, tad laikam tieši nupat ir miris kāds mūks. Ja gadās izvilkt no ūdens trīs neparasti lielus vienas sugas zivju eksemplārus pēc kārtas, tad ezera īpašnieks laikam drīz mirs. Turpretī, ja sapņos redz zivi, ir jābaidās, ka mirs kāds ģimenes loceklis.

Ticams ir pareģojums, kas rāda, vai mīļotais cilvēks jūs mīl, pēc margrietiņas, kā arī mauragas vai kaķpēdiņas. Taču tai atšķirībā no pļavu zvaigznes tiek nevis norautas ziedlapiņas, bet puķi nopresē auduma mutautiņā. Ja parādās sarkana šķidruma lāse, tad šī asins lāse nozīmē laimi un to, ka jūs mii.

Jaunava, kas grib zināt, vai viņas sirds vīrietis viņu patiešām mīl, pirms ar viņu iepazīties tuvāk, var iegūt informāciju pēc divām rudzupuķu pogaļām, kuras jāieliek sev kleitas izgriezumā. Tikai tad, ja uzdīgst abas pogaļas, vīrietis atbild uz viņas jūtām - turklāt abiem dzinumiem ir jāizdīgst gariem. Ja tas tā nav, tad mīlestība drīz atkal izgaisīs.

NO KURAS PUSES IERADĪSIES IZREDZĒTAIS?

No kuras puses ieradīsies izredzētais, var uzzināt, ja Andrejdienas naktī zem bumbieres, stāvot uz ceļiem, klausās pie zara cauruma. No tā virziena, no kura ries suns, ieradīsies izredzētais. (Laikus jāparūpējas, lai koka redeles zem bumbierēm netiktu labotas …) ļa neviens suns nav rējis, pēc pāris nedēļām var izmēģināt kaut ko citu: Ziemassvētku naktī jāapsēžas ar Ziemassvētku maizi rokā uz mēslu kaudzes. Vai nu parādīsies izredzētais, vai suns ries no tās puses, no kuras viņš nāks.

Cita metode, kā to uzzināt, ir šāda: ja, strādājot dārzā, jūs uzduraties skābenes saknei, atrociet to. Tā norāda virzienu, no kura nāks jūsu izredzētais.

Ari puišiem, starp citu, ir tādas pašas izredzes uzzināt, no kuras puses nāks izredzētā. Viņiem tikai vajag kalnos iesaukties - ir pareiza tā puse, no kurienes atskanēs atbalss.

KAS IR IZREDZĒTAIS?

Kā sauc izredzēto? Ar kritu uz savas mājas durvīm vajag uzrakstīt alfabētu un ar aizsietām acīm iebakstīt tajā ar kociņu. Kuram burtam būs trāpīts, tas būs viņa vārda sākumburts.

Var mēģināt izredzētā vārdu uzzināt šādi: mizojot ābolu, pacentieties mizu nogriezt pēc iespējas garākā strēmelē. Tā ir jāpārmet pār plecu sev aiz muguras. Varbūt uz grīdas tā izveidos jūsu izredzētā vārda sākum- burtu.

Ak jā, pirmajam puisim, ko satiksiet Jaunā gada rītā, būs jūsu izredzētā vārds.

Arī koks ir pareģojumiem piemērots materiāls. Pareģojumi ar koka šķilām var pavēstīt par izredzētā raksturu un nodarbošanos un pateikt, vai viņš būs līks un kuprains vai stalti noaudzis un skaists. Šai nolūkā tumsā ar aizvērtām acīm no svešas malkas grēdas jāizvelk pagale un tās izskats jāattiecina uz sava izredzētā tēlu.

Ja jau ir padomā kāds noteikts vīrs, tad viņš vērīgi jāaplūko. Pēc sejas reizēm var pateikt kaut ko arī par cilvēka būtību, un arī te māņticība dod norādījumus rīcībai. Ja viņam ir kopā saaugušas uzacis, ir jārēķinās, ka viņš būs greizsirdīgs. Arī tad, ja viņam bieži niez ceļgals, viņš ir greizsirdīgs cilvēks. Taču pats svarīgākais ir zods. Ja tas ir pārāk garš, tad šis cilvēks strādā lēni, vai arī viņš ir velna apsēsts. Tātad rokas nost no tāda! Ja viņam ir šķelts zods, tas nozīmē šķeltu mēli un runas, un tad viņa mīlas zvēresti nav ne graša vērti - šādā gadijumā labāk pajautāt margrietiņai - tā nemelos. Toties, ja izredzētajam vaigos ir bedrītes, tad jūsu izvēle bijusi lieliska, jo tā ir laimīga zime, eņģeļa pirksta nospiedums.

ļa jūsu labvēlību cenšas iegūt vairāki kungi, tad skaidrību varētu viest Barbaras dienas zaru pareģojums: vāzē jāieliek 4. decembrī griezti ķiršu vai forsītiju zari ar dažādu precību kandidātu vārdiem. Tas, kura zars pirmais uzplauks, būs izredzētais. Protams, šo pareģojumu var izmantot arī vīrieši.

Izredzētā tēlu (pat nezināmu) var ieraudzīt pusnaktī degošu sveču gaismā, skatoties spoguli - vislabāk Matīsa vai Andrejdienas nakti.

Cita metode, kā uzzināt par izredzēto, ir viegla: gulēt jāiet ačgārni, tas ir, jāliekas gulēt ar galvu pret gultas kājgali. Ja to dara Pāvila atgriešanas dienā (25. janvāri), tad izredzētais noteikti parādisies sapnī. Ja arto nepietiek, var iespert gultai ar kāju - tad izredzētais parādīsies sapnī jau nākamajā naktī. Mazāk sāpīgi, taču tikpat efektīvi ir tad, ja iesper tikai matracim vai arī gultu tikai kārtīgi sapurina. Ja arī tas nelīdz, var palikt zem pagalvja četr- lapaino āboliņu vai nedaudz linsēklu.

Ja izredzētais ari tad sapnī neparādās, ir vēl viens triks, kuram gan nepieciešama liela veiklība: ir jānopin vainags no kapmirtes vai bukša zariem, taču neskarot augus ar rokām - šim nolūkam jāizmanto šķelti koka irbulīši. Tad vainags jānoliek pagalvī - un nākamajā rītā jau būs skaidri zināms, kura labā ziedotas tādas pūles.

Vēl lielākas pūles, kā uzzināt informāciju par savu izredzēto, prasa šāds veids: no puķēm vai burvju zālītēm jānopin vainags, jāuzliek galvā un naktī jānostājas maza strauta gultnē - tam jābūt mazam tikai tāpēc, lai nedraudētu briesmas noslīkt vai lai straume stāvētāju neaizrauj sev līdzi, - un jāgaida. Vīrietis, kurš būs redzams stāvam otrā krastā, ir likteņa nolemtais. Ja tagad jūs cauri vainagam ieskatīsieties viens otram acīs, tad ieraudzīsiet, vai abi vienmēr būsiet viens otram uzticīgi. Beigās vēl vajadzētu pamēģināt vainagu uzmest kokā strauta malā. Cik reižu neizdosies uzmest, tik gadu vēl paies līdz ilgotajam sastapšanās bridim - tāpēc jau laikus cītīgi vingrinieties. Galu galā, kad lieta būs nopietna, tad būs tumšs.

VAI BŪS KĀZAS?

Vai jums un jūsu izredzētajam kaut kas izdosies, var izzināt ar sukām. Divas sukas krusteniski viena virs otras jāliek svelmē. Ja karstumā to sari saliecas vienai pret otru, tad abi, kas tik viens otram, sanāks kopā.

Ari kapmirti var izmantot par pareģotāju mīlas lietās. Šai nolūkā ūdeni jāiemet sauja kapmirtes lapu. Ja divas lapas tuvojas cita citai, to var uzskatīt par zirni kāzām. Tāpēc nevajadzētu pārāk taupit lapas.

Ja jūsu izredzētais jums sabiedrībā uzmin uz kājas, varat neuztraukties: viņš jūs apprecēs.

KAD BŪS KĀZAS?

Uz jautājumu, kad būs kāzas, atbildi dod saulrieteņi, kuriem vajadzētu augt uz katras mājas jumta zibens novēršanai. Ja tie zied, tad sieviete var cerēt, ka viņai vēl šai pašā gadā būs lemts līgavainis.

Arī mātes var it viegli uzzināt, cik ilgi vēl jāgaida, līdz meita nonāks zem aubes: ja bumbierei ir daudz augļu, tad ilgi vairs nav jāgaida, ja meita 24. februāri, Matīsa dienā, ar aizsietām acīm spēs aizskart uz galda gulošu bukša zariņu, tad vēl tai pašā gadā viņa kļūs par līgavu.

Matīsa nakts, tas ir, nakts uz 24. februāri, ir īstais laiks šādam pareģojumam: precēties kārām meitenēm jāsa- smeļ ūdens no trim dažādām akām un jāiekaisa tajā efejas lapas, ja lapas sapeld kopā, tad gaidāmas kāzas. Ja tās peld prom cita no citas, tad kāzas jāgaida vēl vismaz vienu gadu.

Kas atrod četrlapainu āboliņu vai Jaungada naktī izvelk Melno Pēteri, apprecēsies vēl tai pašā gadā. To pašu nozīmē ari, ja pavasarī redz sākumā vienu atsevišķu bezdelīgu. Ja pirmo uzreiz ierauga veselu baru, tad ir vēl jāgaida. Turpretī cielavas jāierauga pārī, lai kaut kas iznāktu no drīzām kāzām. Var pavērot arī dzeguzi. Tik gadu, cik reižu to pavasarī pirmo reizi dzird kūkojam, vēl jāgaida līdz kāzām.

Toties, ja uz mājas jumta ligzdo stārķi, tā ir laba zīme: tad ilgi vairs nav jāgaida, līdz būs uzcelta pašu laulības ligzda un stārķi atnesīs bērnus.

Kas klusuciešot naktī met kurpi pret ābeli vai bumbieri, skaitot, cik reižu aizmests garām, lidz kurpe aizķeras kokā, var aprēķināt, cik gadu vēl jāgaida lidz kāzām. Tam lieliski noder Andrej nakts, Toma nakts un Svētā nakts.

Līdz šim minētie pareģojumi attiecās galvenokārt uz meitenēm, taču, protams, ir arī daži, kas vīrieša cilvēkam norāda, vai viņš drīz vien atradīs savu izredzēto. Piemēram, ja viņam čīkst zābaks - tad tas notiks jau šai gadā. Arī tad, ja, tīrot zābakus, viņam suka visu laiku krīt no rokām, ir gaidāmas kāzas.

KĀDA BŪS LAULĪBA?

Vai viņš jūs mīl vai ne, to jūs jau sen esat noskaidrojusi ar margrietiņas palīdzību. Pieņemsim, ka viņš jūs mīl. Taču, ja tā arī ir, tas vēl nebūt nenozīmē, ka jums būs harmoniska laulība. Ja gribat zināt, kā tas izskatās, Visu svēto dienā sadedziniet ugunī riekstus. Ja tie sadeg klusi, tas vēsta laimīgu laulību, ja tie krakšķēdami sprēgā ugunī, laulība būs nelaimīga.

Ja jūs pati pirmo reizi esat kļuvusi par krustmāti un tas ir ārlaulības bērns, tad jūsu laulība būs laimīga.

Ja, mazgājot traukus vai veļu, jūs vienmēr pilnīgi sa- mērcējaties, tad tā ir slikta zīme: jūsu izredzētajam varētu būt problēmas ar alkohola lietošanu.

Mērķoptimisms viegli saskatāms ticībā, ka jaunais pāris būs bagāts, ja līgava, vēl būdama neprecēta jaunava, ēdīs no katla piedegušu prosas biezputru - ar tādu taupīgumu viegli panākt labklājību. Pilnīgi citādi rādās izredzētā bagātība: ja meitenei ir stipri spalvainas rokas, tā dabūs bagātu vīru.

Tūlīt pēc laulībām jāiemet auzu graudi ūdens bļodā, ja tie peld, tad laulātie būs laimīgi, ja graudi nogrimst, tad laulība izrādīsies kļūda.

Arī laulības noslēgšanas laiks var ietekmēt laulības laimi: precēties vajadzētu augošā Mēnesī, jo tas labvēlīgi ietekmē visu, kam jāpieaug, - ģimenes laimi, ģimenes lielumu … Turpretī nevajadzētu precēties otrdienā. Tā pieder kara dievam Marsam, un tas nu patiesi nav piemērots laiks tādu ilgtermiņa pasākumu uzsākšanai, kuriem turklāt jābalstās uz harmoniju.

Citus pareģojumus var iegūt kāzu dienā: ja tieši kāzu svinību laikā pie jūsu durvīm ierodas ubags, tas ir uz laimi, ja pirms laulību ceremonijas pie altāra sēž kaķis, tas ir uz nelaimi. Taču, ja kaķis seko ceremonijas dalībniekiem tikai lidz baznīcas durvīm, tas ir uz laimi, ja laulību ceremonijas laikā sveces deg rāmi un liesma neraus- tās, tad laulības dztve būs harmoniska un noritēs laimigi.

Skatieties, lai laulibas noslēgšanas laikā kāds nevēro ligavas pāri caur zara caurumu, citādi laulība nebūs laimīga. Labāk pasaukt vērotāju, lai viņš svin kopā ar pārējiem!

Vairākiem viesiem ir līdzi suņi, un tie viens otru necieš? Tie jānošķir cits no cita pēc iespējas ātrāk un jāieslēdz atsevišķās telpās! Proti, ja kāzās suņi plēšas, tad vēlāk plūcas laulātie. Arī tad, ja divi gaiļi plūcas kāzu naktī, laulību piemeklēs nelaime.

Precētajam vīram līgava jāpārnes pār kopīgās mājas slieksni, lai kopīgais laiks būtu skaists, - paraža, kas saglabājusies līdz pat mūsdienām.

Sevišķi ir jāuzmana laulības gredzens. Ja tas pazūd vai pārlūst, tas nozīmē nelaimi vai drīzu šķiršanos.

Lai laulātajam pārim nodrošinātu daudzus bērnus, kāzu svinību galdā nedrīkst trūkt prosas. Arī gaiļa simbols kā kāzu dāvana garantē laulības auglību.

DEBESĪS NOTIEK ZĪMES UN BRĪNUMI

Debesis kā mīļā Dieva un eņģeļu mītne vienmēr ir izraisījušas lielu interesi. Tur novērotām pārmaiņām ir liela nozīme.

Svētajās dienās (šie datumi reģionāli ir atšķirīgi, tie ir Kristus nakts, Jaungada nakts, Trijkungu nakts) debesis atveras, un cilvēkiem ir ļauts tur pamest isu skatu. Taču ir kategoriski aizliegts uz debesīm rādīt ar pirkstu, jo tā varētu iedurt Dievam acīs. Vispār asus priekšmetus nekad nedrīkst turēt ar smaili uz augšu, jo tā varētu ievainot eņģeļus.

Visdraudīgākās debesu parādības - Saules aptumsuma - gadījumā pieņem, ka uz zemi līst inde. Tāpēc ir jāaizklāj akas un lopiem jāpaliek kūtī vai stalli. Mēness aptumsuma gadījumā jāpūš rags un jārada pēc iespējas lielāks troksnis, lai palīdzētu Mēnesim sakopot jaunus spēkus un atkal kļūt gaišam.

Nevis par bīstamiem, bet gan par laimes nesējiem tiek uzskatīti meteorīti - krītošās zvaigznes. Kamēr tās krīt no debesīm, drīkst kaut ko klusībā vēlēties.

Laika zīmes, kuras var izsecināt no vakara debesu krāsas par laikapstākļiem nākamajā dienā, ir pamatotas un izsenis zināmas, ja kvēlo sarkana vakarblāzma, tad eņģeļi cep cepumus. Ja debesīs peld balti mākoņi, tad Pēteris cep maizi. Toties, ja, saulei spīdot, līst lietus, tad raganas cep pankūkas.

LAI VELESANAS PIEPILDĪTOS: ĪSS EKSKURSS MAĢIJAS PASAULĒ

Te iztirzātas dažas maģiskas darbības no māņticības pasaules, un tas ir tāpēc, ka māņticības pasaules ietvaros tām ir sava vieta. Te netiek dota nekāda pamācība burvestībām - es gribētu norādīt uz Ulrikes Ašeres grāmatu «Raganu vienreizviens nekaunīgām sievietēm». Tur var gūt ne tikai daždažādas ierosmes maģiskām izdarībām, bet arī visus brīdinājumus un piesardzības pasākumus, ieskaitot pirmās palīdzības burvestības autonegadījumos un maģiskus negadijumus. ja jūs patiešām nopietni esat nolēmusi izmantot kādu no sekojošām burvestībām, vispirms vajadzētu labāk izlasīt to, kas principā buršanā ir jāievēro. Un jāatceras - viss pie jums atgriezīsies trīskārt.

Tāpēc lasiet šo nodaļu galvenokārt izklaidei, tā teikt, ar viegli piemiegtu aci. Un pieradinieties drošības labad visās maģiskajās darbībās, arī visās vēlēšanās klusībā vai skaļi piebilst«… ja tas nāk visiem par labu». Tā var aizkavēt to, ka varbūt nezināšanas dēļ jūs nodarīsiet daudz ļauna - kā zemnieks, kurš veselu gadu drīkstēja noteikt laikapstākļus un bija aizmirsis par vēju. Taču, tā kā labību apputeksnē vējš, pēc gada zemniekam tīrumā bija tukšas vārpas.

Atkarība no mērķa burvestības iedala auglības, pareģošanas, nievājuma, ārstniecības, kaitējuma, atvairīšanas, laikapstākļu, mīlestības un mirušo burvestībās. Buršanai var izmantot ļoti dažādus paņēmienus. Svarīgākās senās tehnikas ir mutvārdu burvestības (saistīšana, dziedināšana, vārdošana), rūnu burvestības un rakstu burvestības, kavēšanas burvestības (sakrustošana, sasiešana vai sapīšana), pārnešanas burvestības (noberzt, aizbāzt, apsiet). Iedarbīgāks par mutvārdu burvestības teicienu ir pantiņš ar atskaņām, vēl labāka ir izdziedāta, bet vēl iedarbīgāka ir rakstiska burvestība - mūsdienīgais formulējums «to tu vari dabūt arī rakstiski!» saistīts tieši arto.

Kavēšanas burvestība kalpo, lai aizkavētu kādu notikumu, - un īstenībā tā var kļūt par bīstamu lietu, ja ar aizkavēšanu ir saistīta iejaukšanās cita cilvēka brīvajā gribā.

Visvienkāršākā kavēšanas burvestības forma ir krustošana. Varbūt jūs zināt, ko nozīmē sakrustotu rādītājpirkstu žests - lai pasargātos no nakts murgiem, vampīriem un raganām? Jūsu pašu aizsardzībai (un arī jūsu bērnu aizsardzībai) šo burvestību var likt lietā katrā laikā bez jebkādiem draudiem. Taču arī tad, ja kādā svarīgā pasākumā kāds ir tikai sakrustojis kājas, viņš to padara neiespējamu - vienalga, vai tā ir maģiska darbība, dzemdības, upuris vai svinīgs solījums.

Cits kavēšanas burvestības veids ir siešana (piemēram, apsiet ap kaklu lenti, lai pasargātos no kakla sāpēm) un pīšana, kas īstenībā ir tikai vairākkārtēja krustošana, kā arī saistekļa burvestība (sk. 121. lpp.)

Darot maģiskas darbibas, nekas nedrikst būt sasiets mezglā vai sakrustots. Tāpēc, pirms darit svarīgas lietas, labāk novilkt kurpes. Pieskaršanās zemei ar basam kājām dod īpašu spēku.

Ja burvestībai ir nepieciešams izrakt kādu augu vai sakni, tad ievērojiet: to nekad nedrīkst izrakt ar metālu un aizskart ar kailām rokām. Te lieliski noderēs koša plastikāta bērnu lāpstiņa - bet varbūt jums labāk patīk lāpstiņa no brieža ragiem? Tai ir priekšrocība, ka tā uz cilvēku pāriet arī brieža spēks. Pielietošanas piemērs ir cigoriņš - ja naktī to izrok ar brieža raga lāpstu, tad tas cilvēku padara neievainojamu un parāda zagli. Izņēmums no šā metāla likuma ir verbēna: ja to izrok ar sudraba karoti un nēsā pie miesas, tad tās iedarbībā jūs mīlēs visi cilvēki.

Ja visos istabas stūros noliek lazdas rīksti, tad tā sekmēs jūsu burvestību piepildīšanos - atšķirībā no teiciena «visiem par labu», tā gan ir tikai māņticība.

LAI BURVESTĪBU ATKAL ATSAUKTU …

Pieņemsim, ka kāds jūs ir nobūris. Vispirms pagrieziet savu gredzenu, lai atbrīvotos no burvestības, - protams, uz kreiso pusi. Un tad drošības labad pārejiet pāri trim tiltiem; pēc tam burvība noteikti pazudīs.

Manu mīlestību nevar nopirkt…

Tieši mīlas lietās ir sevišķi bīstami kļūt par manipulatoru, bet, no otras puses, tieši mīlestībā reizēm vajag mazliet lietu iekustināt. Brīdinājums ir izteikts - un te nu dažas ierosmes no māņticības pasaules:

PADOMI VIŅAM

Vai daiļā sieviete uzskata jūs par mīkstmiesi, lai gan dvēselē esat kvēls mīlētājs? Gaiļa galva kā amulets, ko vīrietis nēsā uz krūtīm, jums piešķirs milzīgu pavedinošu spēku, kurš vēsas sievietes padaris par kaislīgām būtnēm.

jūs esat iemīlējies līdz ausīm, bet jūsu iemīļota par jums neko negrib dzirdēt? Ir iespējams jums palīdzēt, lai gan visai neparastā veidā: sadabūjiet savas sirdsdāmas kreklu un izčurājiet cauri labajai piedurknei. Jūsu pielūgsmes objekts iedegsies pret jums kvēlā mīla. - Starp citu, lai izbeigtu šādā veidā radītu sakaru, ir tikai jāizčurā cauri tā paša krekla kreisajai piedurknei.

Jūsu iecerētā iedegsies kvēlā mīlā pret jums, ja ieliksiet viņai kurpē četrlapaino āboliņu - taču to iepriekš nedrīkst aizskart kailām rokām, citādi tas zaudēs savu burvju spēku.

Efektīva metode, kā iegūt jaunas meitenes labvēlību, ir iespraust viņai tērpā klinšu noragas sakni. Tā ož pēc āža un varbūt radis jaunajai dāmai attiecīgu noskaņojumu - lai gan nav teikts, vai viņa iedegsies pret jums vai metīsies ap kaklu pirmajam pretimnācējam.

Pēc citas metodes var izmantot vibotni. Pabāziet savai iemīļotajai mazu pušķīti zem priekšauta jostas - viņa iedegsies mīlā pret jums. Kur te ir āķis? Šī mīla ir tikai pieburta - pēc dažiem gadiem tā nenovēršami pārvērtīsies naidā. Tāpēc ar šo līdzekli jārīkojas sevišķi piesardzīgi.

ļa protat labi gatavot, varat mēģināt, savam pielūgsmes objektam nezinot, pasniegt gaiļa mēli - varbūt gardā vistas sautējumā. Tad viņa pavisam drīz piekritīšot attiecībām ar jums.

Mazliet sarežģītāka ir nākamā burvestība, kurā priekšnosacījums ir jau zināma tuvība starp jums un jūsu pielūgsmes objektu: noplūciet septiņus verbēnas kātus, no savas iemīļotās apakškrekla izvelciet septiņus pavedienus, sasieniet ar tiem verbēnas kātus un šo pušķīti palieciet viņai zem pagalvja. Viņa pievērsīsies jums - kaut vai tikai sajūsmā par ieguldītajām pūlēm.

Par labu līdzekli ir izrādījusies kopīga riekstošana. Saulaina rudens diena, raibas lapas, mazliet miglas un augļi, kuriem piedēvēta erotizējoša iedarbība, rada brīnumainu atmosfēru, un pirmajām maiguma izpausmēm tā ir tieši kā radīta - tāpēc laikam nevajadzētu gaidīt pārāk aukstu laiku.

ļa jūs savu iemīļoto drošības labad gribat redzēt kailu, tomēr negribat tai pārāk tuvoties, uzrakstiet uz ozolkoka dēlīša viņas vārdu ar zaķa asinīm. Tiklīdz viņa pāries pār šo dēlīti, viņa izģērbsies kaila - tik liela ir ar savu auglību izdaudzināto zaķu erotizējošā iedarbība.

Noslēgumā vēl kāds padoms, ja jums radusies sajūta, ka jūsu iemīļotā jūs ir nobūrusi vai apbūrusi - lai gan iemīlēšanās stāvoklī tā ir gluži normāla sajūta. Lai būtu skaidrs, kā tūristi ir, ieberiet savai miļotajai kurpē mazliet sāls - tad burvestība ir saistīta, un jūs varat būt drošs par viņas jūtu patiesumu.

PADOMI VIŅAI

ja jūs kādam puisim slepeni iespļausiet viņa alus glāzē, tad viņš neglābjami jūs iemilēs, tiklīdz izdzers alu.

ja jūs viņam kurpē ieliksiet driģeņu sēklas, viņš jums visu laiku skries pakaļ. Par pārbaudītu mīlas burvestību tiek uzskatīta arī matu iecepšana vai ievārišana ēdienā: ja mati ir apēsti, tad pati virēja kļūst neatvairāma. Varbūt jūs tagad uz zināmo matu zupā paskatisieties ar nedaudz romantisku skatu?

Zelta lente, kuru meiča dejojot jaunam puisim apsien ap roku, protams, arī ir mīlas burvestība - tai jāsasaista abi ne tikai uz dejas laiku.

ja jums pagadījies kāds īpaši kautrīgs eksemplārs jaunekļa izskatā, kam pašam nekad neiešautos prātā ideja doties ar jums riekstot, vēl viss nav zaudēts: ļaunākajā gadījumā ejiet viena pati riekstot un vēlāk uzdāviniet viņam salasītos riekstus. Ari tas ir pietiekoši iedarbīgi, it sevišķi, ja tas notiek Ziemassvētkos vai jaunajā gadā.

Cita metode, kā piesaistīt viņu un lietu pavirzīt mazliet uz priekšu, ir šāda: naktī jums vajag kailai atmuguriski izslaucīt istabu - tā var savu izredzēto piespiest parādīties sēžam pie galda. Taču uzmanību: lai gan laulības tiks noslēgtas, taču arī šī mīlestība ir tikai pieburta, un lauliba izjuks, tiklīdz jūsu burvestība tiks atklāta. Tāpēc apsveriet, vai gribat ar to riskēt.

Iemīļoto apņems pavisam spēcīga mīlas burvestība, ja jūs viņu noskūpstīsiet, turot mutē dievmaizi. Taču tad vispirms tam jau jābūt tik tālu, lai viņš vispār ļautu sevi noskūpstīt, un turklāt tas viss vēl ļoti labi jāapdomā, jo, kas apgāna dievmaizi, nerod kapā mieru. Viņam vismaz jābūt šā upura vērtam.

Interesanta ir šāda iespēja piepalīdzēt attiecībās, ja jūs jau esat precējusies: ja ievērojat, ka jūsu virs par jums vairs neinteresējas, tad no katra maizes cepiena deviņas reizes pēc kārtas atlieciet mazliet mīklas un izcepiet no tās vīram rausi. Kur ir āķis? Mikla šim rausim jums jāmīca ar pliku dibenu. Tiklīdz jūsu partneris rausi apēdis, viņš atkal pret jums iedegsies ilgās un kaislībā.

PADOMI ABIEM

Ļoti efektiva mīlas burvestība ir, ja otra cilvēka vīna glāzē iepilina trīs asins lāses. Šai ziņā ļoti sekmīga var būt arī vienkārša Lieldienu ola. Tā tikai Lielajā Piektdienā jāizvāra apsvētītā ūdenī - ja jūsu sapņu partneris/iemīļotā to apēdis, tad ola iedēstīs viņa/viņas sirdī mīlestību.

Ja negribat gaidīt līdz Lieldienām, izmēģiniet šādu variantu: uzrakstiet buramvārdus uz olas čaumalas un augošā Mēnesi sestdienā ielieciet olu ugunī. Tad jūsu pielūgsmes objektam vairs nebūs miera, līdz viņš/viņa jums atzisies mīlestībā. Varbūt jums veicas un drīz vien augošs Mēness iekritis sestdienā. Taču tas varētu arī nebūt tik driz.

Lai nodrošinātu sev cita cilvēku mīlestību un labvēlību, jāsadabū tfīs viņa mati un jāiestiprina tie koka spraugā. Tiklīdz tie būs saauguši ar koka mizu, mīlas pāri vairs it nekas nespēs šķirt.

Ja esat savu sirdi atdevusi kādam, kas jau pieder citai, varat mēģināt sabojāt abiem laimi (uzmanību, tagad jūs ķeraties pie melnās maģijas!), izkaisot viņiem uz gultas suņa spalvas, ja jums veicas un pāris pavadīs nakti šai gultā, tad būsiet izraisījusi naidīgumu, kas drīz vien novedīs pie attiecību sabrukuma. Tāds pats efekts esot kaķa spalvai ēdienā.

Ja arī tas nelīdz, ir vēl viens paņēmiens, kuru drīkst likt lietā tikai pilnīgos izmisuma un neatliekamos gadījumos: tā dēvētā saistekļa burvestība, kas iemiļoto padara impotentu. Šim nolūkam laikā, kad notiek viņa laulības ar neīsto partneri, diegā vai auklā jāiesien daži stingri mezgli vai jāaizslēdz slēdzene. Ja ar šo viltību abu attiecības izjūk un viņš, nožēlas pilns, beidzot nāk jūsu skavās, appreciet viņu un iesakiet trīs reizes izčurāt cauri laulības gredzenam, ko viņš jums uzdāvājis. Tad burvestība no viņa atkāpsies.

Tēlainā atriebība par atraidītu mīlestību ir šāda: paņemiet vaska figūriņu un saduriet tajā adatas - jūs trāpīsiet sava pielūgsmes objekta sirdī. Lai izkausētu viņa sirdi, ņemiet vēl vienu vaska figūriņu, nokristiet to velna vārdā un izkausējiet to. jūs varat arī sadedzināt augus, lai viņa jūtas iekvēlotos pret jums. Jācer, ka jums ir skaidrs, ka arī šādā veidā jūs spēcīgi iejaucaties cita cilvēka gribā un nodarbojaties ar melno maģiju?

Burvju rīkstītes

Burvju rīkstītes ir kaut kas ļoti īpašs, un, tās gādājot, ir jāievēro vairāki drošības pasākumi, lai tās patiešām iedarbotos.

Kārtīgai burvju rīkstītei ir jābūt sazarota stabiņa veidā un vislabāk grieztai no dzīva koka - ļaunākā gadījumā to var izgatavot arī no dzelzs stieples un zivs asakas.

Lai burvju rīkstīte arī darbotos, to drīkst griezt tikai svētā laikā, tas ir, Divpadsmit naktīs, Lieldienu naktīs, Jāņos vai Vasarsvētkos - pusdienas stundā vai vismaz naktī. Ja nevarat tik ilgi gaidīt, nogrieziet to svētdienā pirms saullēkta - ari tas ir visai bīstams pasākums.

Šai gadījumā jums rīkstītei ir jātuvojas atmuguriski, jānoskaita skaitāmpantiņš, tad tā jāizvelk starp kājām un ar vienu vienīgu spēcīgu griezienu jānogriež, vai arī, ja skaitāmpantiņš saistīts ar Tēvu, Dēlu un Svēto Garu, tā jānogriež ar trešo griezienu. Tas, ko, griežot rikstiti, piesaucat, ir atkarīgs no tā, ko jūs ar to gribat darīt. Ja tās ir tumšas lietas, tad apvārdojiet augu velna vārdā. Bet tad nevar būt drošs, ka šādā ceļā iegūtā rīkstite arī patiesi darbosies. Tikai kārtīgs kristietis, kuram klāt nav nekādu metālu, vai nevainīgs un kristīgā ticībā audzināts svētdienas bērns drīkst griezt rīkstīti un, dabiski, to nedrīkst šai gadījumā aizskart kailām rokām - ap kreiso roku ir jāaptin balts lakats un ar to jāsatver rīkstite. Citādi var gadīties, ka koks paņem atpakaļ spēku un rīkstīte nedarbojas.

Lai jūsu burvju rīkstīte darbotos sevišķi spēcīgi, tā ir jānokristī. Visvienkāršāk ir tad, ja to iebāž autiņos kristāmbērnam - tad mācītājs to izdarīs jūsu vietā, lai gan tad jums būs maza ietekme uz vārdu. Ideāls būtu viens no Trīs svēto ķēniņu vārdiem - jo tie taču atrada Jēzus bērniņu -, un, lai jūsu rīkstīte atrastu nevis ūdeni, bet gan sudrabu, jums tā jānokristī Baltazara vārdā.

Ja jums rīkstītes griešana nakts stundā un apgrēcība pret svinamo dienu šķiet pārāk riskanta, rīkstīti var ari nopirkt. Turklāt no cenas nedrīkst neko nokaulēt, jo jūs taču negribēsiet, ka pārdevējs iegūst sev kaut ko no tās efektivitātes. Bet tad jums vajadzētu arī sev pajautāt, kāpēc pārdevējs grib no rīkstītes tikt vaļā - vai tam varētu būt kaut kāds sakars ar rīkstītes iedarbīgumu?

Dārgumu meklētāji

Laikam jau katrs sapņo atrast apslēptus dārgumus. Taču uzmanību! Dārgumi klejo, maina atrašanās vietu, parādās zemes virspusē tikai visos svētajos laikos vai ik pa septiņiem gadiem, turklāt neatkarīgi no tā, vai tie ir dārgumi, kuri sakrauti kaudzē alā vai dārgumu glabātavā vai aprakti zemē. Kārtīgus dārgumus apsargā lielākoties pats velns, jo viss, kas atrodas zemē dziļāk par trim pēdām, pieder viņam.

Svētdienas bērni atrod dārgumus tik un tā; arī jaunava, nevainīgs zēns, vislabāk septiņgadīgs, vai cilvēks ar vienu aci. Lielākoties pietiek, ja viņi tikai piedalās šādā pasākumā. Par panākumiem bagātiem dārgumu racējiem uzskata ari franciskāņus un jezuītus. Ja jums ar šiem cilvēkiem nav labu sakaru, tad vēl viens padoms: vienkārši pagaidiet, lidz atradisiet olu, kurā sēž kobolds. Ši ola jāsargā kā acuraugs un jāskatās, lai tai nekas ļauns nenotiktu, ļa to pasargā no nelaimes, tad pateicībā par to kobolds var parādīt, kur atrodas apslēptie dārgumi.

Tālāk būs baismīgāk: lai sameklētu dārgumus, vajag nedaudz cilvēka tauku (jā, vai jūs patiesi domājāt, ka velns tik lēti atdod savu īpašumu?) un, protams, burvju rīkstīti - te palīdzēs trīskārt sazarota rīkstīte no mežrozītes krūma.

Ja nevarat piespiest savā labā strādāt kādu no iepriekš minētajiem dārgumu meklētājiem, parociet kādreiz zem plūškoka krūma - te ir vislielākās izredzes atrast apslēptus dārgumus. Tā kā šis krūms ir sevišķi ilgdzīvojošs un grūti iznīdējams, cilvēki agrākos laikos to labprāt stādīja tur, kur kara laikos apslēpa savu mantu, lai vēlāk to būtu vieglāk atrast.

Vislabākais laiks dārgumu meklēšanai ir Kristus nakts, Jāņi, Vecgada vakars un Bērtuļa nakts vai Lielā Piektdiena, jo tad dārgumi netiek apsargāti. Taču kārtīgi kristieši šai laikā atrodas baznīcā.

Un, ja nu īstajā naktī ir ļoti tumšs, jaunava bailēs dreb un burvju rīkstīte kustas haotiski, tad nav jādomā, ka nu jau droši varēs rakt - nekā nebija. Tad vispirms velnam jādod upuris, parasti pilnīgi melns dzīvnieks. Te vislabāk noder kaķi un gaiļi, bet upurēti arī čūskas, āži, suņi vai zirgi. Tad seko plaša, augstākā mērā maģiska dārgumu apvārdošana, drošības labad velns vēlreiz tiek piesaistīts, un tikai pēc tam var sākt celt dārgumus dienas gaismā. Turklāt ir jāvalda absolūtam klusumam, pat šķavas vai ķiķināšana'var apdraudēt pasākuma izdošanos.

Tomēr nevajadzētu iedomāties, ka lieta darita, ja visi nosacījumi izpildīti un viss izdarīts: tikai tad, kad dārgumi droši nonākuši jūsu dzimtās mājas paspārnē, tos var uzskatīt par patiešām atrastiem.

Neskatoties uz visiem upuriem un burvestībām, velns, protams, mēģinās dārgumu racējiem iedzīt bailes un panākt, lai viņi sāktu runāt, iesauktos, skrietu projām un atteiktos no sava pasākuma. Šai nolūkā viņš liks parādīties garu ratiem, kuriem sekos jātnieks, kas jautās, vai rati jau pabraukuši garām, liks iet garām zosīm vai pelēm, kas vilks ratus, vai arī ieradīsies pats personiski, lai dārgumu racējiem paziņotu, ka viņu ciems vai viņu māja kvēlo liesmās. Ja jūs tad bildīsiet kaut vārdiņu, visi dārgumi izrādīsies meli un māņi.

Tam, kas atrod dārgumus, tik un tā ir drīz vai gada laikā jāmirst. Un šis aizrādījums liecina, ka šāds pasākums vispār nav vērts, lai to sāktu.

Gluži citādi, ja tie ir jūsu apraktie dārgumi. Lai nodrošinātos, ka tos neatrod un neizrok citi, pēc bedres aizbēršanas un nomaskēšanas vēl kādu brītiņu vajadzētu uz tās pasēdēt ar pliku dibenu. Tad tos var izrakt tikai dārgumu īpašnieks.

Pie bagātības var tikt arī ar vairojamo monētu palīdzību. No vienas puses, tā ir viltota nauda, kura nav gluži bez labuma: ja to pienaglo pie galda, tad tā pievelkot īstu naudu. No otras puses, vairojamā monēta ir kaut kas tāds, kas brīnumainā kārtā atkal un atkal pavairojas. Šādai naudai ir jābūt vai nu ļoti vecai, vai atrastai, vai tai virsū jābūt ciparam 7. Tā jānoliek pie man- dragoras saknes, lai nauda divkāršotos. Mandragora ir sevišķi spēcīga, ja tai ir vīriņa forma. Šis vairojamais vīriņš ir rūpīgi jākopj. Tas ļoti ciena miļu apiešanos, tam patīk labi ģērbties, mazgāties un ķemmēties, lai varētu apzinīgi pildīt savus pienākumus. Ja jums gadās izrakt mandragoru, neaizmirstiet uzlikt ausu sargus - citādi brēciens, ar kuru tā pretojas, jums liks dzīslās stingt asinīm.

Ari papardes sēklas it kā varot radīt vairojamo naudu. Tās vēl dēvē par dukātu sēklām, un tās liek velnam izpildit visas jūsu vēlēšanās.

Meteoroloģiskās burvestības

Ir vasara, sauss, pie debesīm ne mākonīša, un jūsu dārzā lēnām izkalst pat visizturīgākās raganu zālītes? Sametieties kopā ar draudzenēm, kurām neiet labāk. Viena no jums noteikti vēl ir jaunava. Visām pārējām ir jāņem līdzi rīkste un kopīgi jāaizved jaunava kaila uz kādu vietu ārpus jūsu apdzīvotās vietas, kur aug driģenes. No tām viņai ar labās rokas mazo pirkstiņu ir jānoplūc viens augs. Tas jāapsien viņai ap labo kāju, precīzāk: ap labās kājas mazo pirkstiņu. Tad jaunava ir jāaizved līdz nākamai upei - tajā vēl jābūt ūdenim - un jāsit ar rīkstēm pa ūdens virsmu tik ilgi, līdz jaunava kļūst slapja. Turklāt ir jādzied lietus dziesmiņas, līdz rodas sajūta, ka jūsu lūgums pēc lietus ir sadzirdēts, un pēc tam jaunava, turot pie rokām, atmuguriski jāaizved uz mājām.

IESKATS KALENDARA

Kas un kad jums jādara un kad jūs kaut ko nedrīkstat darīt, ir zinātne par sevi. Daudzus šādus padomus jūs jau kopš kāda laika varat atrast Mēness kalendārā. Tie pamatojas uz klasisko analoģisko domāšanu. Piemērs: tais dienās, kad Mēness atrodas Zivju zīmē, nedrīkst mazgāt matus, citādi dabūsiet blaugznas. Pamats: tāpat kā (nevis tāpēc, ka) zivīm ir zvīņas, jums matos iemetīsies blaugznas. Ilgviļņiem iesaka tās dienas, kad Mēness atrodas jaunavas zīmē - Jaunavai ir viļņainas cirtas, un arī jūsu cirtām jāviļņojas tāpat kā Jaunavai.

Daudziem pasākumiem uz šā pamata var noteikt optimālo laiku. Jaunam darbam, vīrišķajam spēkam, sparam, arī masīvai caursitības spējai, piemēram, ir optimāla otrdiena, jo šī diena atrodas kara dieva Marsa zīmē un tas pie visa ķeras enerģiski un kvēli. Māņticībai ir zināmi vēl daži citi aspekti:

•      Darbs pirmdienā augļus nenes.

•      Otrdienās sievietei nevajag uzsākt neko jaunu, kam nepieciešama rūpiba un apdomība, nevajag vērpt un nekādā gadījumā jau ne precēties.

•      Piektdienās nedrīkst peldēties/mazgāties, jo tā ir gavēņa diena, ūn tad nedrīkst arī cept maizi, jo tas ir

uz strīdiem, ja ne trūkumu, un droši vien tad būs par vienu klaipu mazāk.

•     Svētdienās nedrīkst strādāt, nedrīkst cept un mazgāties. Nedrīkst logā izlikt gultasveļu vēdināšanai, jo tas laulātajiem atnes strīdu.

•      Naktī starp vienpadsmitiem un divpadsmitiem vajag kapsētā noplūkt marūbijas, lai pasargātos no raganām.

Gada plānotājs

Sekojošam gada plānotājam vajadzētu jums palīdzēt saglabāt pārskatu māņticības priekšrakstu pārpilnībā - lai jūs katrā nozīmīgā gada dienā zinātu, kas jādara, lai pasargātos no ļauniem gariem, un kas nav jādara, lai visi labie gari jūs nepamestu. Ja ievērosiet visus šos priekšrakstus, tad cauri gadam īstenībā var izkļūt droši un pasargāti.

Jaungada diena. Ir jāceļas agri. Ne jau tāpēc, ka Jaungada nakts paģiras galvā darītu milzīgu prieku, bet gan: ja to neizdara, tad ar to būs grūtības visu nākamo gadu.

Jāuzvelk krekls, kas jums bijis mugurā vakar - vilkt svaigu ir uz nelaimi un jāsteidzas uz vistu kūti, ja neesat precējusies, bet ilgojaties pēc divvientulības. Pieklauvējiet pie sienas. Ja kladzina vista, tad jums vīrs nav lemts, ja dzied gailis, jūs jau šai pašā gadā apprecēsieties.

Tālāk vajadzētu pagatavot pamatīgu maltīti no trim mežrozīšu paaugļiem un trim pūpoliem. Tas varbūt neaizdzīs paģiras, bet droši pasargās jūs no slimībām jaunajā gadā. Pēc tam aizlavieties lidz pavardam cerībā, ka tur atradīsies vēl kaut kādas atliekas no jaungada maltites. Tas, ko atradīsiet, jāapēd stāvot un noteikti tieši pie pavarda, tā jūs pasargāsiet sevi no gaidāmām nelaimēm.

Ja šai dienā ēdīsiet prosu, tad jums visu gadu neaptrūks naudas. Dodiet prosu arī vistām - tās šai gadā dēs vislabākās olas.

Trijkungu dienas priekšvakarā ir labi, ja pie rokas ir melnas vistas ola, lai to varētu pārmest pāri mājas jumtam. Tad māja visu gadu būs pasargāta no zibens.

6. janvāris, Epifānijas, ir pēdējā no Divpadsmit dienām (sk. 202. lpp.) un tāpēc sevišķi bīstama diena. Zagļiem tā zināmā mērā ir eksāmena diena: ja viņiem šai dienā izdodas kaut ko nozagt un netapt notvertiem, tad viņus nevarēs notvert visu gadu. Tāpēc jo īpaši uzmaniet savu naudas maku.

Citā ziņā jums šodien jābūt gardēdim, jo šai dienā ir jāapēd pēdējie Ziemassvētku cepumi, citādi mājā ienāks nelaime un, kas ēd pārāk maz, dabūs spērienu no Perhtas.

Tā kā Perhta šai dienā klist arī pa laukiem, lai nolaupītu bērnus, jaundzimušie šodien jāliek nevis šūpuli, bet gan zem tā.

6. janvāri notika ari Kristus kristīšana. Tāpēc šai dienā peldes ir labas veselībai - neatkarīgi no tā, kādā nedēļas dienā iekrīt 6. janvāris.

21. janvāris, Agneses diena. Līdz šai dienai var izteikt Jaungada vēlēšanās. Nakti uz Agneses dienu precēties kāras meičas sapni redz savu izredzēto.

25. janvāris, Pāvila atgriešana. Ja Agneses diena ir nokavēta, šī diena ir ļauna izdevība, lai sapnī redzētu savu izredzēto. Tikai ejiet gulēt ačgārni: ar galvu gultas kājgali. Šai dienā ziema ir pusē un viss pagriežas uz otru pusi. Augi zemes klēpī zem sniega segas vairs neaug uz leju, bet gan atkal pretim saulei. Pēc šodienas laika var noteikt laiku nākamajam gadam. Ja tas irgaišs un skaidrs, tad būs labs gads. Ja ir lietains, dzīves dārdzība pieaugs. Bet, ja ir miglains, tad apmirs dzīvnieki un izcelsies mēris.

3. februāris, sv. Blāzijs. Šai dienā baznīcā vajadzētu saņemt Blāzija svētību, tā jūs nākamajā gadā pasargās no sāpēm kaklā.

5. februāris, Agate. Cepiet Agates maizi krājumam. To var dot līdzi bērniem, kad viņi dodas ārpus mājas - studēt, dienēt, strādāt svešumā vai precēties. Ja šai dienā dzer svētīto ūdeni, tad tas pasargā no čūsku dzēlieniem.

24. februāris, Matīss. Šī diena ir laba, lai noteiktu, cik ilgi vēl atlicis līdz gaidāmajām kāzām. Tuvāk par to 163. lpp.

17. marts, Ģertrūde. Šai dienā pele nokož pavedienu. Vienkārši iedomājieties to tēlaini: pele skrien pa vērpjamo istabu garām visām smejošām un pļāpājošām meitenēm augšā pa vērpjamo ratiņu un pārkož pavedienu. Mazākais, ar ko jārēķinās - ka meitenes spiegdamas metīsies katra uz savu pusi. Un tieši tā tas ir: garām ir laiks, kas bija jāpavada vērpjamā istabā, līdz šai dienai vai līdz Meteņiem vārpstiņai ir jābūt savērptai, jo atkal sākas dārza un tīruma darbu laiks.

Karnevāla laiks ir sevišķi piemērots, lai kaut ko labu izdarītu saviem matiem. Vienā no karnevāla dienām pusdienlaikā starp 11 un 12 izmazgājiet matus svaigā, ledaini aukstā avota/akas ūdenī, tas neapšaubāmi ir ļoti veselīgi, lai veicinātu asinsriti galvas ādā, un tad mati augs kā lauvas krēpes. Šai laikā var novērst arī odu dzēlienus: briežvaboļu biezputra, ko Meteņos ēd bez karotes, aizkavē odu dzēlienus visu gadu. Nav gan teikts, kur tik agrā pavasarī var atrast briežvaboles.

Kas karnevāla otrdienā vienā kreklā skries apkārt mājai, atradīs daudzas putnu ligzdas.

Pelnu diena: šai dienā ir daudz kas jāņem vērā. Tā kā Pelnu trešdienā Lucifers tika nogāzts no debesim, šī diena drīzāk ir nelaimīga. Nedodiet prom lopus, nelaidiet nevienu jaunu mājdzīvnieku kūtī un stallī, neizvediet mēslus un vircu un atsakieties no pastaigām mežā - šai dienā nelabais dzenā malkas sieviņu, un tad nevajadzētu viņam trāpīties ceļā.

Pilsētas iedzīvotājiem ir svarīgi, ka tie šai dienā nedrīkst arī tirīt istabas.

Par naudu jaunajā (baznicas) gadā tiks parūpēts, ja šai dienā izmazgāsiet savu tukšo naudas maku. Taču pirmām kārtām šodien vajadzētu mazgāties un mazgāt matus - tad nākamajā gadā nedraudēs muguras sāpes.

Pavērojiet šodien ari laikapstākļus: vai ir apmācies? Ak vai: apmākusies Pelnu diena vēsta par daudzu nedēļnieču nāvi. Vai snieg? Tad ar sēšanu un augu izstādišanu zemē ir jāpagaida, lidz paiet Pankrata diena, ļo, ja snieg Pelnu dienā, tad lidz vasarai snigs vēl 40 reizes.

21. marts, pavasara sākums. Pirmajā ceturtdienā pēc pavasara sākuma jāpaceļ kāds smags priekšmets, tad visu gadu nedraudēs savainošanās.

Marijas pasludināšanas dienā, 25. martā,

pirms saullēkta dārzā jāsapurina ābeles, lai tās labi augtu.

31. marts, Detlava diena. Šai dienā ir jātira māja, turklāt pamatīgi. Kā jau tas ietverts viņa vārdā, viņš visām utīm nes nāvi - galvenokārt profilaktiski. Citiem vārdiem, ja šodien māju kārtīgi neiztīra, tad iespējams,ka jūs piemeklēs veseli šo parazītu pulki.

Pūpolsvētdiena, tā ir svētdiena pirms Lieldienām, un noteikti vajadzētu iet uz baznīcu, līdzi ņemot pušķīti no pūpoliem, bukša un dažām zālītēm, un to apsvētīt. Nekas tik labi nesargā no zibens kā pūpolu pušķis, kā arī pret lopu slimībām, ļaunām burvestībām, drudzi (ja zelē bukša lapas) un noteikti vēl pret dažām citām lietām.

Katru Pūpolsvētdienu jums atkal rodas grūta izvēle: kamēr baznīcā tiek stāstīts Kristus ciešanu stāsts, atklājas apslēpti dārgumi - taču jūs nevarat atrasties abās vietās vienlaicīgi.

Šai dienā jums noteikti mugurā jāvelk tīrs krekls - pat tad, ja jums ieplānota omulīga svētdiena, ko pavadīsiet mājās uz dīvāna, ja uzvilksiet iepriekšējā dienā valkātu kreklu, tas nesis nelaimi. Starp citu, mēdz būt arī dienas, kad nekādos apstākļos nedrīkst vilkt jaunu kreklu. Te pieskaitāmas Divpadsmit naktis un Jaungads.

Zaļā Ceturtdiena. Tukšā dūšā jāapēd ābols - tad visu gadu nedraudēs zobu sāpes.

Šai dienā izdētas olas ir sevišķi vērtīgas: ja nēsā līdzi šādu olu, var pamanīt daudz ko, kas citiem paliek apslēpts. Ēdiet ari olas, kas izdētas šodien vai nākamajā dienā, jo tās jūs pasargās no brukas, kad nākamreiz nāksies celt smagus priekšmetus. Šai diena nedrīkst cept maizi, jo, ja to cep Zaļajā Ceturtdienā, tad visu gadu nelīs lietus. Toties jums vajadzētu apēst sāļo kliņģeri, tas palīdz pret drudzi. Ja negribat to ēst, tad vismaz pakariniet to mājās pie sienas - tā jūs ne tikai sevi, bet ari visu savu ģimeni pasargāsiet ne tikai no drudža, bet ari no burvestībām.

Sviests, ko šodien kuļ, nesālīts ir laba ārstnieciska ziede savainojumu gadījumos - paglabājiet nedaudz no tā!

Lielā Piektdiena. Šai dienā jums ir darba pilnas rokas, ja gribat optimāli pasargāt savu veselību, savu ģimeni, savu dārzu un savus tīrumus. Ir jāpieceļas pirms saullēkta, jāiziet tīrumā un jāuztrin arkls, ja ar to arsiet, tad tas jūsu tirumos likvidēs kazenes (nākamais termiņš - 15. augusts).

Ēdiet tukšā dūšā ābolu - tad visu gadu nesāpēs zobi. Vajadzētu ari ar mežrozites ērkšķi iedurt smaganās. Tas profilaktiski palidzot pret zobu sāpēm, un drošs paliek drošs. Turpretī Lielajā Piektdienā nedrīkst dzert ūdeni, citādi slāpes mocīs visu gadu.

Izpeldieties tekošā ūdeni - tas visu gadu jūs pasargās no kašķa (ja vien šo peldi pārcietīsiet bez plaušu karsoņa …), lopus no sarkanguļas un citām slimībām. Lai jums pēc tam atkal kļūtu silti, ķerieties steidzīgi pie sviesta kulšanas - Lielās Piektdienas sviests ir labs līdzeklis brūču dziedēšanai.

Ārstnieciskās zālītes, kuras jau aug šai gadalaikā, vajag salasīt šodien, to dziednieciskais spēks tad ir jo sevišķi spēcigs. Citādi jāgaida lidz Jāņiem, un, ja nokavē ari šo termiņu, tad paliek vēl tikai septembris un oktobris. Ārstnieciskās zālītes vienmēr jāvāc dilstošā Mēnesī (tā tas parasti ir Lielajā Piektdienā, jo Lieldienas ir pirmā svētdiena pēc pavasara pilnmēness); lai izraktu augus, kuriem lieto ari sakni, vajadzētu izmantot sudraba darbarīkus vai sudraba karoti.

Klusā Sestdiena. Skanot Gloria skaņām, jāpurina ābeles, lai tās labi zeltu.

Lieldienu svētdiena. Laikā starp 11 un 12 vajag palikt vistām olas perēšanai - cāļi, kas no tām izšķilsies, katru gadu mainīs krāsu. Šodien jāpārmet viena Lieldienu ola pāri mājas jumtam, lai māja būtu pasargāta

no zibens. Un, ja šodien pulksten 12, skanot zvanu skaņām, smeļ ūdeni, tam piemitīs dziednieciskas un aizsar- * gājošas īpašības. Iedzeriet uzreiz krietnu malku un atlikumu labi paglabājiet.

Lieldienās ir jāsmejas, līdz sāk sāpēt vēders un rit asaras - pret to ari citādi nekas nav iebilstams, taču Lieldienās jūs tādējādi izglābjat vienu nabaga dvēseli.

1. aprīlis. Tā kā tā ir jūdasa dzimšanas diena, tad tā ir nelaimīga diena. Tam atbilst jokojot izteiktas nelaimes vēstis (pasarg Dies, kas gan noticis ar taviem matiem? - lai gan ar tiem īstenībā nekas nav noticis) un noņem asumu nelaimei. 1. aprīlī jāizvairās cirst kokus un vispār darīt meža darbus (ar cirvi), labāk nestrādāt arī tīrumā, it īpaši nevajag sēt miežus.

30. aprīlis. Šis termiņš noteikti ir atzīmēts jūsu kalendārā: šovakar jādodas uz Bloksbergu - nakts uz 1. maiju ir Valpurģu nakts. Valpurģu naktī ir jānolauž lazdas rīkste. Šis koks jūs visu gadu pasargās no nelaimes gadījumiem, ļauniem gariem un pat atvairīs vampīrus, ja to pakar virtuvē, tas pasargā māju no insektiem, mājas gariem un koboldiem. Turklāt jāskatās, lai rīkste ir labi sasniedzamā augstumā: ja pēkšņi mājā gadās čūska, pietiek viegli tai uzsist ar lazdas rīksti, lai to nobeigtu. (Drošības labad varat uzcirst mazliet dūšīgāk.)

Raganas, kas Valpurģu nakti ir sastopamas lielos baros, vislabāk var atvairīt, taisot pamatīgu troksni un pūšot ragus. Lai raganas nevarētu kaitēt mājlopiem, tiem šodien jādod dilles.-Tas mājlopus pasargā.

Valpurģu naktī ir jāplūc purenes, kas ir efektīvs aizsargs pret dēmoniem, - tad tām ir vislielākais spēks. Saglabājiet tās, purenes ir arī labs līdzeklis pret dzelteno kaiti un mazasinību. Turklāt šonakt vajadzētu riskēt ieskatīties spogulī - tikai tad, ja gribat uzzināt zināmu lietu patieso būtību. Valpurģu naktī spogulis kļūst par burvju spoguli un spēj parādīt arī zālītes pret slimībām. Ap pusnakti tas pareģo nākotni.

1. maijs, Valpurģi. Pašā rīta agrumā seja jānomazgā rasā - tas cilvēku dara skaistu. Šodien ir jācep maize, jo Valpurģos cepta maize nepel un ari peles to nesagrauž. Bet tikai nolieciet maizes lāpstu un maizes lizi krusteniski, lai atvairītu neskaitāmās raganas, kas šodien ir ceļā.

Pavisam svarīgi šodien ir kult sviestu. No maija sviesta jau 1. maijā pēc pusdienām ir mazliet jāuzziež uz maizes rikas un jāapēd, lai visu gadu būtu pasargāts no slimībām. Atlikums ir jāuzglabā. Tas ir labs dziedniecisks līdzeklis pret indīga tārpa kodienu (un tāds var būt viss kaut kas - no čūskas līdz pūķim) un pat pret mēri - šai nolūkā tas akūtos gadījumos jāēd no rīta tukšā dūšā.

Kristus debesbraukšana. Šodien ir labākā diena, lai nodrošinātos pret negaisu nākamajā vasarā. Šai dienā vajadzētu likt lietā visus drošības pasākumus (sk. iepriekš), tad tie ir divkārt un trīskārt efektīvi, jo debesis ir atvērtas jūsu vēlmēm.

Šai dienā nedrīkst strādāt un nekādā gadījumā šūt, adīt vai lāpīt. Ja šuj Debesbraukšanas dienā, dabū punus.

Arī precībām jāizraugās cita diena, šī diena ir neveiksmīga - kā ari visa nākamā nedēļa.

Toties nekas nav iebilstams pret nelieliem dārza darbiem, īpaši laimīgi būs izvēlēts laiks gurķu, ķirbju un sakņaugu izstādīšanai zemē. Taču nedrīkst neko sēt un ari ar pupām vajadzētu pagaidīt līdz 14. maijam. Šodien kultam sviestam ir dziednieciskas ipašības, un zālītes, ko lasīsiet šodien, būs īpaši dziedinošas.

ja jums ir vasarraibumi (tur nav nekā slikta, tie taču ir ļoti jauki!), varat pirms saullēkta mazgāt seju rasā: tad tie pazudīs. Vispār ūdens šai dienā ir ļoti efektīvs, tāpēc jādzer pēc iespējas vairāk nekā parasti un arī aka jāappušķo ar ziediem. Peldēties šodien gan nedrīkst, upe Debesbraukšanas dienā prasa upuri.

Vasarsvētki. Tukšā dūšā jāēd ābols - tas visu gadu pasargā no zobu sāpēm.

Trīsvienības svētki ir nākamā svētdiena pēc Vasarsvētkiem. Tā ir diena, kad vispār neko nedrīkst darīt, ja negrib piesaukt nelaimi. Aizliegts peldēties, doties ceļojumā, jāt ar zirgu, šūt vai lāpit, rāpties, iet pa mežu. Kas neievēro šos aizliegumus, to ķer zibens. Pavērojiet šodien arī laikapstākļus: ja līst, tad līs vēl vienu nedēļu vai arī visas atlikušās svētdienas šai gadā.

12., 13. un 14. maijs. Tikai tagad var no pagraba brīvā dabā iznest oleandru. 14. maijs, Bonifācija diena, ir ideāla diena pupu stādīšanai. Tad ir svarīgi no visa spēka melot, lai pupas labi augtu.

25. maijs, Urbāna diena. Tikai sākot ar šo dienu, beidzot ir pagājis salnu laiks. Sakarā ar pāvesta Gregora XIV kalendāra reformu, kad 1582. gada oktobri tika svītrotas 10 dienas, notika visu svēto svētku pārbīde attiecībā pret laikapstākļiem par 10 dienām atpakaļ. Tātad, kas grib būt pilnīgi drošs, nesēs griķus tūlīt pēc Pankrata dienas, bet gan tikai Urbāna dienā. Alternatīva tam ir Septiņu gulētāju diena (27. jūnijs).

fau Līgo dienas vakarā, tātad Jāņu dienas (24. jūnijs) priekšvakarā, ir daudz darba. Šai dienā vajag vākt vībotnes, savīt vai sapīt jostu, nēsāt to visu dienu un vakarā iemest jāņugunī - tad kopā ar to sadegs visas slimības.

Šai naktī no lazdas krūma jāizgriež pātagas kāts - tas lieliski noderēs pret raganām.

Šī nakts tiek uzskatīta par nelaimīgu nakti, kurā apkārt klīst daudz garu, ko var saistīt ar uguni. Pagaidiet, līdz tie atrodas jums tieši aiz muguras, un tikai tad riskējiet lēkt cauri jāņugunij - tad visi gari nožēlojami sadegs. Pirms lecat, vajag rotāties ar puķēm un zālītēm; īpaši labi palīdz aizdzīt garus vībotne un verbēna. Skatieties, lai jums kurpē neiebirtu kāda sēkla, citādi jūs kļūsiet neredzams.

Ari iemīlējušies pāri var lēkt cauri ugunij un mēģināt pēc liesmām un dūmiem noteikt, kādas ir izredzes noslēgt laulību.

Ja meitene grib sapni redzēt savu iecerēto, tad ļāņu nakti viņai kurpē jāieliek monēta - tai nav jābūt tik lielai, lai spiestu un sabojātu viņai dejošanas prieku …

Noteikti jāskatās, lai vēl šai nakti nokļūtu gultā un vismaz stundiņu pagulētu. Proti, ko sapņosiet Jāņu nakti, tas piepildīsies, un turklāt jūs rit gaida darbu pilna diena.

Jo ari Jāņu dienā, 24. jūnijā, ir daudz jādara. Jābūt kājās pirms saullēkta un mājlopiem jāsapļauj zāle, kura tos pasargās no slimībām. Agri no rita paskatieties ari zem velēnas. Redzat tur sarkanās skudras? Varat priecāties - tas uz laimi! Skatieties, vai zem vibotnes saknes šodien redzēsiet melnas ogles - paglabājiet tās. Saberztas pulveri, tās ir līdzeklis pret drudzi.

Turklāt šodien jānoplūc trīs āboliņa un trīs zemeņu lapas un jāiešuj tās baltā auduma gabaliņā ar krusta dūrienu - tas ir iedarbīgs amulets pret zibeni. Šodien sakulto sviestu vajag paglabāt, tas ir sevišķi dziedniecisks.

Vajadzētu apēst arī dažas mellenes - tās noteikti garšos sevišķi labi, jo līdz šai dienai vispār nedrīkstēja ēst nekādas ogas. Varbūt šai svētku dienā jūs gribat no tām izcept pīrāgu? Tas jūs visu gadu sargās no drudža un vēdersāpēm. Ja dzersiet tēju no Jāņu dienas pušķa ziediem un klāt ēdīsiet ceptus plūškoka ziedus, tam būs tāds pats efekts.

Šodien vēl vajadzētu izlīst cauri sašķeltam kokam, tas jūs pasargās no kaulu lūzumiem, un jums vajadzētu izvārtīties cauri trim ūdensstraumēm, tas novērš kašķi. Ja šodien sāksiet kaut ko pilnīgi jaunu, tas izdosies un nesīs laimi.

27. jūnijs, Septiņi gulētāji. Ja šai dienā līst, tad līs vēl septiņas nedēļas - tā nav māņticība, bet gan ilgu gadu vērojumu kvintesence par laikapstākļiem Vidusei- ropā. Meteorologi gan to sauc nevis par septiņu nedēļu lietus periodu, bet gan par stabiliem laikapstākļiem, un tie var izskatities gan šā, gan tā.

Septiņu gulētāju dienā ir jāsēj griķi. Šodien jau ir novecojusi māņticība, ka bērni, kas dzimuši šai dienā, nomirst jau pirmajā dzīvības gadā. Šai dienā salasītā verbēna palīdz pret galvassāpēm un miegainību - galu galā septiņi gulētāji, kurus baznīca šai dienā piemin, gulēja 200 gadu.

23. jūlijs līdz 23. augusts, Suņu dienas. Šīs dienas (tas ir laiks, kad ir redzama Suņa zvaigzne - Sīriuss) ir gada karstākās dienas un tiek uzskatītas par nelaimīgām. Viduslaikos šais nedēļās pat pārtrauca dievkalpojumus, vēlāk gan bija aizliegts tikai peldēties, mazgāt matus (it sevišķi 10. augustā) un pārmērīgi dzert aukstu ūdeni - ļoti gudri aizsargpasākumi pret karsto pusdienas sauli, pret saules dūrienu un karstuma dūrienu. Taču šai laikā ari nedrīkstēja precēties, cirst kokus, jo tie slikti degs, un nedrīkstēja nolaist asinis.

25. jūlijs, Jēkaba diena. Svētā Jēkaba dienai sevišķi liela nozīme ir zemnieku dzīvē. Ja Jēkabos laiks ir skaists un saulains, tad gaidāma bagāta raža, bet ari barga ziema. Lietus Jēkabos sola siltu ziemu, daudzi balti mākoņi norāda uz lielu sniegu. Jēkabos nedrikst pļaut labību un pirms tam nedrīkst ari ēst jaunos kartupeļus. Lakstaugi Jēkabos tiek kapāti vai vārdoti, lai kļūtu īsti kupli. Jēkabos savāktā rasa govīm vairo pienu. Jēkabos nedrīkst peldēties un kāpt kalnos, un iespēju robežās ari strādāt.

Šajā un nākamajā dienā kalēji pēc padarītā darba trīs reizes uzsit pa laktu, lai velns galīgi nepārvīlētu savas ķēdes.

26. jūlijs, Annas diena. Lietus Annas dienā ir sv. Annas, Marijas mātes, pūrs. Mēdz teikt, ja Annas dienā skudras ceļ augstāku pūzni, tad būs barga ziema. Tātad, ja gribat zināt, cik daudz malkas vai eļļas jāiepērk ziemai, pavērojiet Annas dienā savā apkārtnē esošu skudru pūzni. Jūs dzīvojat lielpilsētā, un tuvumā nav skudru pūžņu? Tad jums ir centrālapkure vai gāzes apkure, un jums tik un tā nav vajadzīga it nekāda palīdzība, lai izlemtu, kāda veida kurināmo iegādāties ziemai.

30. jūlijs, Abdona diena. Šai dienā vajadzētu padarīt darbus, kurus parasti dara ļoti reti, piemēram, apgriezt zālāja malas, ravēt, ārstēt varžacis.

1. augusts, tāpat kā 1. aprīlis, ir nelaimīga diena, kad nedrīkst ne precēties, ne sēt bietes.

15. augusts, Marijas debesbraukšanas diena.

Sākas sieviešu Trisdesmitdiene - līdz Marijas dzimšanas die- nai(8.septembris), kuras atrodas īpašā aizsardzībā.Ir jāpieceļas pirms saullēkta, jāiziet tirumā un jāuzasina arkls. Ja arto arsiet, tad iznīcināsiet tīrumā augošās kazenes.

Olas, kuras tagad ievāc, var saglabāt līdz pat Ziemassvētkiem. No šodienas drīkst vākt zāles, un nav jābaidās arī no indīgiem dzīvniekiem, tādiem kā čūskas un krupji - šai dienā tiem nav indes.

17. augusts, svētā Amora diena. Ka jau saprotams pēc viņa vārda, tas palīdz tiem, kuri grib bērnus un šai dienā dodas svētceļojumā uz Lejasfrankonijas Amorbahu un padzer ūdeni no sv. Amoram veltītā avota. Labākie ieteikumi: Austrijas ķeizariene Marija Terēzija, sešpadsmit- kārtējā māte.

24. augusts, Bērtuļa diena. Šai dienā sakultam sviestam piemīt sevišķs dziedniecisks spēks. No šās dienas vairs nedrīkst ēst kazenes.

23. septembris, rudens sākums. Rudens bija gadalaiks, no kura bijās, jo tas, tāpat kā pavasaris, paņēma līdzi slimos cilvēkus. Ar rudeni sākas arī garu laiks: redzamas maldugunis, šis miglainais laiks rosina ilūzijas un halucinācijas. Ja rudenī zied un briest augļu koks, tas nozīmē kāda mājinieka nāvi. Dažas rudens pazīmes vēsta aukstu vai sniegainu ziemu, piemēram, ja kurmju rakumi ir sevišķi augsti un ja zaķiem ir biezs kažoks.

1.  novembris, visu svēto diena. Labi, ja šī diena ir apmākusies, jo, ja spīd saule, tad tā šai gadā vēl daudzām nedēļniecēm apspīdēs kapu. Tas, kas dzimis Visu svēto dienā, var redzēt garus, ļa gribat zināt, kāda būs ziema, tad šai dienā no skābarža jānogriež skals, ļa tas ir sauss, tad ziema būs silta un sausa, turpretī, ja tas ir mitrs, tad ziema būs ļoti auksta. Nakts pirms šās dienas, starp citu, ir spoku nakts, kas labāk pazīstama ar nosaukumu Helovīni.

2.         novembris, Visu dvēseļu diena. Šai dienā nedrīkst nevienu nazi atstāt ar asmeni uz augšu, lai neapdraudētu mirušo dvēseles, kuras šai dienā klīst apkārt - bieži vien krupja izskatā. Taču pirmām kārtām šai dienā nedrikst uz plīts atstāt tukšu pannu, citādi tur jāiesēžas kādai nabaga dvēselei. Tā vietā labāk vajadzētu nabaga dvēselēm nolikt barību: tām it sevišķi garšo biezputra.

30. novembris, Andrejdiena. Tās priekšvakarā, skanot vakarā baznīcas zvaniem, augļu koki jāapsien ar lenti - tas veicina to ražīgumu.

Precēties kāras meitenes šai dienā sapņo par savu iecerēto, ja pirms gulētiešanas vakara lūgšanā to palūdz sv. Andrejam. Drošības labad var arī izpurināt gultas segu vai papurināt dārza žogu. Palīdz ari, ja pagalvī paliek ar teicieniem aprakstītu papīra lapiņu vai neskatoties no ūdens izvelk priekšmetus - no tā, kas izvilkts, var secināt iecerētā amatu. Naktī viņu redz kā vīziju, ja šai vakarā ēd ābolu vai isi pirms spoku stundas slauka istabu - tikai sveces gaismā. Ja nav it nekādas parādības un nekāda sapņa, tad iecerētajam vēl par agru. Nezaudēt dūšu, nākamajā gadā var mēģināt atkal!

Vīnē cēlies paradums Andrejnaktī apsēsties uz plīts un ačgārni norunāt "Ievreizi (vispirms vajag pavingrināties!). Tas ļaus iemest skatienu nākotnē, un varbūt jūs nemaz vairs negribēsiet to puisi, kas jums nobeigumā vēl parādīsies sapnī!

Ja jums pa prātam vairāk profāni labumi, tad šī nakts tam ir sevišķi labi piemērota: ja uzdrīkstēsieties pusnakti nostāties ceļa krustojumā, tad velns personīgi jums atnesīs darbarīkus rakšanai…

1. decembris. To uzskata par nelaimīgu dienu, jo šai dienā tika iznīcināta Sodoma un Gomora.

1. advente. Tas ir piemērots laiks, lai sagādātu burvju rīkstīti, proti - pusnaktī. Ar to varēs atrast apslēptus dārgumus.

Šai laikā naktīs apkārt klīst visādi gari, maldugunis, ugunsvīri, mežonīgie mednieki, koboldi, spoku dzīvnieki un veseli miroņu gājieni.

Laikam jau vairāk kārumnieku iebiedēšanai domāts ticējums: kas pirms Ziemassvētkiem ēd bumbieru maizi, tam izaug ēzeļa ausis.

Adventē dzimušie bērni var redzēt garus.

24. decembris, Svētvakars. Sadalot Ziemassvētku ābolu, nedrīkst sagriezt serdi, tas vēsta par nāves gadījumu.

Šai dienā, rīt vai parit jānoslauka kāpuri no kāpostiem un jāizsviež tīrumā, lai tīrumi visu gadu būtu pasargāti no kaitēkļiem. Vakarā ēdienkartē jābūt paniņām - tas sargā no galvassāpēm.

Šonakt ar spriguli jāsit visos četros istabas kaktos. Tā var aizdzīt visas peles un garus jaunajā gadā. - ļa jūsu šķūni piemeklējušas peles, tad šai svētajā naktī jādodas uz mežu un jānogriež no abām pusēm noasināta koka tapa. Vislabāk, ja to griež pusnaktī, bet to var darīt arī pirms saullēkta. Kā burvju koks tā uzticami sargās jūsu krājumus.

Aku var pasargāt no ļauniem gariem, kuri to piemēslo, ja Kristus naktī vai Jaungada naktī tajā iešauj ar ieroci, ļa jums tas nav pieņemams, baidoties, ka akas sienas to ilgi neizturēs, akā var iemest ugunskuru. Lai akā neizsīktu ūdens, tajā šai dienā jāiemet arī monēta.

ja šai naktī akā nolaiž lejā kailu meiteni, kura tur iemetīs tēraudu un kramu, jūsu māja būs pasargāta no zibens (sagatavojiet jau iepriekš siltas segas un daudz sildošu dzērienu!).

Šai naktī no grēkiem brīvi cilvēki var ap pusnakti kūtī dzirdēt dzīvniekus runājam - un tie savukārt var ieskatīties nākotnē. Varbūt jūs uzzināsiet kaut ko jaunu!

ja gribat novērst, ka jūsu vista nepārtraukti jāsavāc no apkārtējiem kaimiņiem, Kristus naktī iebāziet mēslu dakšas ačgārni mēslu kaudzē, tad vistas nenoklīdīs.

Gribat zināl, no kā jums jāpiesargās? Paņemiet līdzi uz pusnakts dievkalpojumu skābarža soliņu, uz kura vēl neviens nav meties ceļos. Kamēr jūs to iesvētīsiet, varat atpazīt raganas.

Ceļā uz dievkalpojumu savās interesēs jums vajadzētu piesargāties no visa, ja ir auksts un salst, - runā, ka nākamajā gadā miršot tas, kas ceļā uz Kristus dievkalpojumu paslīd uz ledus un nokrīt. Arī, ja kāds Ziemassvētkos klepo, tam jāmirst nākamajā gadā.

Vakarā savāciet kamīna vai krāsns pelnus mazā kaudzītē un nākamajā rītā uzmanīgi papētiet.

25. decembris, Kristus diena. Vai pelnu kaudzīte, ko iepriekšējā vakarā saslaucījāt, palikusi neskarta? Tā ir laba zime. Tajā pa nakti ir radusies bedrīte? Tad drīz kāds mājinieks nomirs.

Starp citu, iepriekšējā nakts bija pirmā no Divpadsmit naktim. Tās ir naktis (un, protams, ari dienas), kuras veido izlīdzinājumu starp Mēness un Saules kalendāru un iestarpinātas starp Ziemassvētkiem un Epi- fānijām (6. janvāri). Šai laikā gari ir sevišķi aktivi, apkārt klist mežonigie mednieki, un Perhta pārbauda, kā tiek ievērots aizliegums strādāt.

Perhta ir varens sievišķais dēmons, kas klīst apkārt kā sodoša, drūma vara, bet nes arī laukiem auglību. Viņai ir jānoliek upuri - vislabāk piens, maize un siers, bet arī graudi un rieksti. Turklāt viņai tīk arī malks alus. Vislabāk, ja tai pretī stājas pilnīgi neieinteresēti, izpalīdzīgi un draudzīgi - tad viņa var sniegt karalisku atalgojumu. Turpretī slinkumu, mantkāri un aprēķinu viņa nevar ciest - tad viņa ar arkla asmeni uzšķērž ļaundarim vēderu un piepilda to ar akmeņiem.

Kas Divpadsmit naktīs vērpj, tam par sodu aitas saslimst. Ja tītavu tuvumā noliek dzīvnieka galvu, tā uztver ļaunumu, un dzīvās aitas paliek pasargātas.

Starp Ziemassvētkiem un 6. janvāri nedrīkst mazgāt veļu un nekādā gadījumā to nedrīkst naktī izkārt ārā, citādi tajā ieķeras mežonīgie mednieki.

Patiešām, nav viegli Divpadsmit naktīs visu izdarīt pareizi. Tas attiecas arī uz ēšanu: kas šai laikā ēd pākšaugus, dabū punus.

27. decembris. Šai datumā evaņģēlists Jānis esot izdzēris kausu saindēta vīna. Tāpēc kopš tā laika šī diena uzskatīta par vīna dienu. Šodien ir jānokāpj vīna pagrabā, bet, ja jums tāda nav, vismaz jāvelta laiks saviem vīnu krājumiem - varbūt kāds jums to uzdāvinājis Ziemassvētkos? Te nav domāts, ka jums vīns jāizdzer; jūsu vīnam vispirms vajadzētu tikt apsvētītam, tad tas labāk dzersies. Apsvētīts vīns palīdz pret zibens spērienu, noburšanu, noslīkšanu un, protams, ari pret saindēšanos. Tas dod arī skaistumu, veselību un laimīgu mīlestību. Ko gan jūs vēl gribat?

31. decembris, Jaungada nakts. Jaungada naktī, neskatoties uz visu troksni, nedrīkst dauzīt ar āmuru. Nedrīkst pie koka stiprināt ugunsratu, citādi izsauksiet kāda mājinieka nāvi.

Šo nakti vajag izmantot ne tikai lai svinētu, bet arī lai parūpētos par finansiālu drošību. To var izdarīt pavisam ātri. Vienkārši nolieciet naudu uz galda, tad nākamajā gadā jums tās būs pietiekoši daudz. - jūs varējāt to saskaitīt jau Svētvakarā, tad jums būtu tāda pati svētība.

Ja gribat parūpēties par nākamo gadu, tad svinēšanai paliks maz laika. Šodien jācep maize no rudzu miltiem, ja to ēd ar kausētiem taukiem, tad padzen Jaunos garus; skaistākie cepumi jāpakar mājās: tie pasargā māju no zibens.

Ja Jaungada dievkalpojumā cilvēki daudz klepo, gaidāms nemierīgs gads.

Lielais jaungada nakts pareģojums ir svina/alvas liešana. Lai tas būtu sevišķi efektīvs, laimes jālej ar mantotu karoti mantotā bļodā. Lējumu tulkošana ir ļoti grūta un atbildīga darbība. Vai nu ļaujiet, lai figūras pašas jūs iedvesmo, vai tulkojiet to radīto ēnu uz sienas. Dažas nozimes:

•      zvaigzne - laime,

•      krusts - ciešanas,

•      maiss vai vīriņš - bagātība,

•     vainags-kāzasnākamajāgadā,

•      dzīvnieki vai zārks - nāve.

Cits pareģojums, kas nosaka visas ģimenes nākotni, ir zīlēšana pēc bukša: pilnā šķīvī ar ūdeni ieliek bukša lapas ar katra ģimenes locekļa vārdu. Nākamajā rītā visi uz to skatās. Zaļas lapas nozīmē veselību, plankumainas - slimību, un, kura lapa nakti kļuvusi melna, tas nākamajā gadā mirs. Uzmanību: šis pareģojums ļoti drīz var izvērsties par pašpiepildošos pareģojumu, ļa neesat droši, ka visi par to tikai pasmīnēs, labāk no tā atsakieties.

Lai uzzinātu, vai jūs nākamajā gadā apprecēsieties, Jaungada naktī jāpaskatās atmuguriski starp kājām krāsnī.

Jaungada naktī ideālā gadījumā ēdienkartē vajadzētu būt siļķu ikriem, jo tie nes laimi jaunajā gadā.

NOSLĒGUMS

Vai ekskurss māņticības pasaulē jums sagādāja prieku? Vai jūs atradāt jau sen zināmas, pa pusei aizmirstas lietas? Vai tagad jūs dažos gadījumos mainīsiet savu izturēšanos, jo vērosiet savu apkārtni pilnīgi citām acīm?

Jūs laikam pamanījāt, ka māņticības ticējumi šai grāmatā lielākoties aprakstīti nopietni. Tikai nodaļā par veselību un tur, kur ir runa par nāves pareģošanu, runāts vēlējuma formā, lai atgādinātu, ka tam visam tā nebūt nav jābūt, ja neesat māņticīgi.

Es pati esmu droša, ka gars un gari var kustināt lietas, ka nav nejaušību, un, ja man pār ceļu pārskrien melns kaķis no labās uz kreiso pusi, es priecājos, ļa kaķis aizskrien no kreisās uz labo pusi, es ceru, ka tas nebūs bijis gluži melns, - vai arī aši griežos apkārt.

Mana pirmā sastapšanās ar māņticību kā efektīvu palīdzību dzīvē notika ar manu nebūt ne māņticīgo māti. Viņa man pastāstīja par saviem vērojumiem un arī šo to no manas vecmāmiņas ticējumiem, kura savu dzīvi veidoja vēl ļoti lielā saskaņā ar māņticību.

Ierosmi šai grāmatai deva Petra Rīdhammere no Heinriha Hūgendūbela apgāda. Viņa virzīja šo projektu ar lielu atdevi visos tā posmos un darbojās kā labi stimulējošs katalizators. Lea Zūzemihele šai grāmatai

deva daudzas labas idejas - bez viņas tā droši vien nebūtu tapusi laikā.

Visām šim sievietēm es sirsnīgi pateicos par palīdzību šā projekta tapšanā.

Redaktore Indra Andersone Korektore Ilze Ancāne Datormaketētājs Ilgonis Riņķis

Reģistrācijas apl. nr. 0003307910. Formāts 84x108/32 Izdevniecība «Avots» SIA, Puškina ielā la, Rīgā LV 1050 Iespiesta un iesieta a/s «Paraugtipogrāfija», Puškina ielā 12, Rīgā LV 1050

Izdevniecības «AVOTS» gramatas var iegādāties Puškina ielā la, tālrunis 7212612

Ulrike Millere-Kaspara

Maza māņticības rokasgrāmata. - R.: Avots, 206 lpp.

Mēs priecājamies, ja atrodam pakavu, āboliņa lapu ar četrām, nevis trim lapiņām; zinām, ka sastapšanās ar skursteņslauķi sola kaut ko labu…

Grāmatā akcentēti ticējumi, kas skar ikdienas situācijas, un rodamas atbildes uz jautājumiem, no kā jāuzmanās un jāizvairās, lai neapdraudētu savu veiksmi.

Content

Millere-Kaspara Ulrike Mazā māņticības rokasgrāmata

MĀŅTICĪBA VAKAR UN ŠODIEN

Kas tad īsti ir māņticība? Māņticība, ticība un zināšanas

Sistemātisks pasaules skaidrojums

Māņticība tomēr ir ticība

NO RĪTA LĪDZ VAKARAM

TAM UZREIZ NAV JĀBŪT MURGAINAM SAPNIM

NO RĪTA VANNASISTABĀ

KAD NIEZ VAI KNIEŠ

MATU KOPŠANA

VARENAS VAI NEŠĶĪSTAS? - NOSACĪJUMI MĒNEŠREIŽU LAIKĀ

BROKASTIS

PAR VĀRĪŠANU

SĀLS: ZELTA CENĀ

PIE KLĀTA GALDA

MALTĪTE

PAR CEPŠANU

Majas darbi

TRAUCĒKĻI UZKOPŠANAS DARBOS

GULTU KLĀŠANA

VEĻAS MAZGĀŠANA

Viesmīlība

PAMATS SVINĒŠANAI IR BIEŽI

KĀRŠU SPĒLE

… UZ TO VIENU GLĀZĪTI

Došanas pie miera

PIRMĀ NAKTS …

SAVAS ČETRAS SIENAS

JAUNAS MĀJAS CELŠANA

IEVĀKŠANĀS

REGULĀRI DROŠĪBAS PASĀKUMI

AIZSARDZĪBA VISIEM GADĪJUMIEM: PŪPOLZARI

PAKAVS KATRĀ MĀJĀ

PAR LAIMES ĀBOLIŅU

MAZLIET CITĀDĀKA AIZSARDZĪBA PRET ZIBENI

AIZSARDZĪBA PRET PELĒM UN CITIEM DZĪVNIEKIEM

ABSOLŪTAIS ĻAUNUMS: RAGANA

PAR AIZSARDZĪBU PRET RAGANĀM

AIZSARDZĪBA PRET GARNADŽIEM

VĒL KĀDA AIZSARDZĪBA KATRAM GADĪJUMAM: MĀJAS SVĒTĪBA

Augi maja un darza

NE TIKAI APSTĀDĪJUMI: JŪSU DĀRZS

PRIEKŠVĒSTNEŠI UN ZĪMES AUGU VALSTĪ

Mājdzīvnieki

MĪĻIE PUTNIŅI

BITES

BĪSTAMĀ ĀRPASAULE

BAISIE SVEŠINIEKI

CEĻOJUMĀ

Brīva daba

KĀDS BŪS LAIKS?

MEDĪBĀS

KALNOS

Ārpus mājas vakara

Baznīca

KĀDAM NOLŪKAM BAZNĪCAS VĒL VAR BŪT NODERĪGAS

Restorānā un krogā

NO SUPULA LIDZ KAPAM

LAI IZDOTOS - PADOMI VIŅAI

LAI IZDOTOS - PADOMI VIŅAM

SPECIĀLA VĒLĒŠANĀS

LAI NEIZDOTOS ATKAL

Aizsardzība jaundzimušajiem

PIE VAĻĒJA KAPA

UZ VESELĪBU!

SLIMĪBU APKAROŠANAS VEIDI

ASINS NOLAIŠANA

ACU IEKAISUMI

PUNI

BITES DZĒLIENS

KODUMA BRŪCES

MAZAS1NĪBA

ASIŅOŠANAS

APDEGUMI

KRŪŠU SLIMĪBAS

EPILEPSIJA

DRUDZIS

PODAGRA

HEMOROĪDI

SĀPES KAKLĀ UN AIZSMAKUMS

ĀDAS SLIMĪBAS UN BRŪCES

SĀPES SIRDĪ

DŪRĒJS KRUSTOS

KLIBOŠANA

VARŽACIS

KLEPUS UN GARAIS KLEPUS

KAULU LŪZUMI

GALVASSĀPES

BAKAS

RAHĪTS

REIMATISMS

ŽAGAS

GANGLIJU IEKAISUMS

GINEKOLOĢISKĀS SASLIMŠANAS

KĀRPAS

ZOBU SĀPES

IESKATS NĀKOTNE

PAREĢOJUMI

NO KURAS PUSES IERADĪSIES IZREDZĒTAIS?

KAS IR IZREDZĒTAIS?

VAI BŪS KĀZAS?

KAD BŪS KĀZAS?

KĀDA BŪS LAULĪBA?

DEBESĪS NOTIEK ZĪMES UN BRĪNUMI

LAI VELESANAS PIEPILDĪTOS: ĪSS EKSKURSS MAĢIJAS PASAULĒ

LAI BURVESTĪBU ATKAL ATSAUKTU …

PADOMI VIŅAM

PADOMI VIŅAI

PADOMI ABIEM

Burvju rīkstītes

Dārgumu meklētāji

Meteoroloģiskās burvestības

IESKATS KALENDARA

Gada plānotājs

Adventē dzimušie bērni var redzēt garus.

NOSLĒGUMS