Kilems Kristofers S.

Pieci tibetieši

Kristofers S. Kilems

Pieci tibetieši

.

Priekšvārds

Kopš 1976. gadā es uzzināju par Pieciem tibetiešiem, tie ir ļoti pamatīgi ietekmējuši mani. Tagad, kad man ir radusies izdevība rakstīt šo grāmatu, es varu dalīties zināšanās par Pieciem tibetiešiem un parādīt ar tiem saistītas jogas metodes un koncepcijas.

Tas, ka esmu atklājis jogu, šķiet kā nepelnīta dāvana. Nedomāju, ka esmu gana gudrs, lai pats būtu spējis izplānot šo brīnišķīgo ceļojumu, kas, pateicoties jogai un meditācijai, kļuvis par manējo. Un droši zinu, ka pats nespētu uzburt tik vienkāršus, tomēr iedarbīgus jogas vingrojumus kā Pieci tibetieši.

Labākais veids, kādā es spēju izteikt savu pateicību un atzinību jogai un visam, ko tā man devusi, ir dalīties tajā - tamdēļ arī tapa šī grāmata. Es ceru, ka jums tā šķitīs patīkama un rosinoša. Es ceru, ka tā raisīs ziņkārību un jūs izmēģināsiet aprakstītās metodes. Es vēlu jums lieliskus panākumus, lai arī kas jūs būtu! Svētība ar jums!

Par Pieciem tibetiešiem

Pirmā pieredze ar Pieciem tibetiešiem

1976. gadā mani uzaicināja dzīvot un vadīt veselības kursus Institute of Mentalphysics (Mentālfizikas institūtā), garīga patvēruma centrā Džošuatrī Kalifornijā. Šis institūts atrodas kvadrātjūdzi plašā tuksnešainā teritorijā, no tā paveras brīnišķīgs skats gan ūz Sangorgonio, gan uz San- hasinto kalnu. Līdz Džošuatrī nacionālā parka ieejai, uz kurieni dodas klinšu kāpēji un piedzīvojumu meklētāji no visas pasaules, ir tikai viena jūdze. Džošuatrī ir satriecoši skaista vieta ar bagātīgu dabu, iespaidīgiem klinšu veidojumiem un garīgo spēku. Tā ir vieta, uz kurieni cilvēki brauc atdzimt, atjaunoties, uzsākt iztēles meklējumus un apcerēt,dabas vareno krāšņumu. Tā ir teicama vieta Mentālfizikas institūtam.

Mentālfizikas institūtu 20. gs. trīsdesmitajos gados Losandželosā dibināja ģeogrāfs Edvīns Dingls - vīrs, kurš liktenīgas sagadīšanās dēļ divdesmitajos gados deviņus mēnešus palika dzīvot un mācīties pie augsta tibetiešu lamas. Šajā neilgajā apmācībā pie lamas Dingls apguva dažādus tibetiešu jogas elpošanas un vingrojumu veidus, kuri vēlāk kļuva par Mentālfizikas institūta gaiīgo mācību plāna sirdi. Metodes, kuras viņš apguva un vēlāk ari mācīja Losandželosā, kļuva ļoti populāras. Visbeidzot Dingls aicināja Frenku Loidu Raitu projektēt un palīdzēt uzbūvēt

Mentālfizikas garīgā patvēruma centru. Nākamajās desmitgadēs institūts kalpoja par "Meku" jogas garīgajiem sekotājiem no visas pasaules.

Kad es ierados institūtā, tajā bija daudz mazāk skolnieku nekā tā ziedu laikos un centrā dzīvoja tikai daži cilvēki. Viens no tiem bija kāda sieviete, vārdā Rošella, brīnišķi virmojoša personība, mazliet pāri par septiņdesmit gadus veca. Viņa savā laikā bija piedzīvojusi tikšanos ar ievērības cienīgu skaitu visu pazīstamāko guru, mediju, zintnieku, gaišreģu, avatāru, svēto un to mācekļu. Teicamā zinātkāres, prāta, pozitīvas attieksmes un skepses sajaukumā kopā ar kāri pēc dažādu veidu pieredzēm Rošella bija izmēģinājusi visus lielākos un mazākos tālaika populāros garīgos ceļus un zināja visas slepenās mantras un citas šo mācību ne visiem pieejamās zināšanas.

Ievērojusi, ka esmu centīgs jogas skolnieks, Rošella iedeva man interesantu grāmatiņu The Five Rites of Rejuvenation ("Pieci atjaunošanās riti"), pirmoreiz izdotu 1939. gadā, kuru sarakstījis Pīters Kelders. Šajā grāmatā bija aprakstīts aizraujošs stāsts par piecu jogas vingrojumu apgūšanu, kurus Kelderam iemācījis atvaļināts britu armijas virsnieks, kurš savukārt šos vingrojumus bija iemācījies no tibetiešu lamām kādā Himalaju klosteri. Šajā grāmatā bija teikts, ka Pieci atjaunošanās riti esot zināmi ar savu spēju stiprināt ķermeni, vairot enerģiju, atjaunot ķermeni un prātu, kā ari aizkavēt novecošanos.

Pēc sešiem jogas praktizēšanas gadiem es jau biju iepazinis plašu dažādu metožu spektru. Keldera slavinošo aprakstu ieintriģēts, es iekļāvu Piecus atjaunošanās ritus savās ikdienas jogas nodarbībās. Man patika stāsts par to izcelsmi, tā sevišķā romantika - kā vīrs, kurš vingrojumus apguvis Himalajos, tos mācīja nelielai rietumnieku grupiņai;

man patika ari paši sistēmas zīmējumi. Ārēji tie līdzinājās jogas vingrojumiem, ar kuriem jau biju pazīstams, taču tie bija ari pietiekami atšķirīgi, lai nekādā ziņā neatkārtotu citus manu jogas nodarbību vingrojumus.

Manu uzmanību sevišķi piesaistīja tas, ka Pieci atjaunošanās riti vairāk līdzinājās Mentālfizikas institūtā pasniegtajām tibetiešu jogas metodēm nekā tām, kuras biju sastapis agrāk. Stāstā par Piecu atjaunošanās ritu izcelsmi klostera un dabas apraksti vedināja domāt, ka ari tie ir nākuši no Tibetas. Man nekad nav paticis nosaukums "Pieci atjaunošanās riti". Tas man vienmēr ir šķitis neveikls, kā no komik- siem aizgūts, tas mazliet atgādina Čārlzu Atlasu un laiku divdesmitā gadsimta sākumā. Tāpēc es sāku saukt šos vingrojumus par Pieciem tibetiešiem.

Kad biju praktizējis Piecus tibetiešus jau divus gadus, es biju pārliecināts, ka tie ir - ja ne kā citādi - tad vismaz ļoti neparasti. Par spīti tam, ka stundām ilgajās jogas nodarbībās ik dienu tie aizņem tikai dažas minūtes, tieši šie vingrojumi mani spēcināja. To, vai šie vingrojumi tiešām ir jaunības eliksīrs, kā tos savā grāmatā apdziedājis Pīters Kelders, mēs vēl redzēsim. Es uzrakstīšu grāmatas turpinājumu, kad man būs astoņdesmit, un pastāstīšu jums. Taču nenoliedzami tie dod pamatīgu spēku, enerģiju un prāta modrību. Tie atver ķermeņa/prāta enerģijas sistēmu un, cik esmu novērojis, līdzsvaro enerģiju tā kā neviena cita atsevišķa jogas vingrojumu metode vai to kopums.

1978. gadā es sāku skolniekiem mācīt Piecus tibetiešus visās savās jogas nodarbībās. Kopš tā laika es esmu personiski iepazīstinājis ar Pieciem tibetiešiem vairākus simtus cilvēku, varbūt pat vairāk nekā tūkstoti. 1985. gadā es šos vingrojumus ar nosaukumu "Atjaunošanās sērijas" iekļāvu savā jogas terapijas un diētas grāmatā Take Charge of Your

Health ("Atgūsti kontroli pār savu veselību"). Pieci tibetieši vēlāk tika iekļauti ari citā grāmatā Inner Power: Secrets from Tibet and the Orient (1988) ("Iekšējais spēks: Tibetas un Austrumu noslēpumi"). Bet šajā grāmatā jūs iegūsiet vispusīgu ieskatu manā ikdienas jogas praksē, kā pamatu izmantojot Piecus tibetiešus. īpaši sagatavotā informācija par cilvēka enerģijas sistēmu, čakrām un kundalinī meditāciju sniegs pilnīgu pamatojumu jūsu nodarbībām.

Par to, vai Pieci tibetieši patiešām nāk no Tibetas, mēs, visticamāk, nekad nebūsim droši. Iespējams, ka tie radušies Nepālā vai Ziemeļindijā. Es godīgi atzīstos, ka nezinu, un man tas ari sevišķi nerūp. Stāsts vēsta, ka jogas vingrojumus pasnieguši tibetiešu lamas - neko vairāk par to izcelsmi es nezinu. Taču es zinu, ka "Pieci tibetieši" ātri iegājās kā pieņemamāks nosaukums nekā "Pieci atjaunošanās riti". Es esmu redzējis nesen publicētas grāmatas vācu, franču un citās valodās, kurās šie vingrojumi ari tiek dēvēti par "Pieciem tibetiešiem". Šis nosaukums skan daudz labāk par "Pieciem katmandiešiem" vai "Pieciem utarprade- šiešiem".

Es personiski domāju, ka šie vingrojumi, visticamāk, nāk no Tibetas. Tomēr šobrid Piecu tibetiešu izcelsme nav galvenais. Mūs interesē tas, ka šajos vingrojumos slēpjas vienkārša jogas sistēma ar milzīgu potenciālo vērtību cilvēkiem, kas to praktizēšanai atvēlēs desmit minūtes dienā.

Modifikācija

Jānorāda, ka, tiklīdz sāku nodarboties ar Pieciem tibetiešiem, es tos būtiski pārveidoju. Pītera Keldera grāmatā vingrojumu apraksti neiekļāva norādes par elpošanu. Manuprāt, tā ir kļūda vai tīša nolaidība. Plašajā jogas metožu izpētē es gandrīz neesmu sastapis tādu tehniku, kurā būtu kustība, bet nebūtu regulēta elpošana. Visos manis apgūtajos indiešu, tibetiešu un ķīniešu jogas vingrojumos kustību pavada elpa. Elpošana ir būtisks jogas vingrojumu aspekts. Es domāju, ka informācijas trūkums par elpošanu Keldera grāmatā varētu būt radies no uzskata, kas valdīja 20. gadsimta sākuma okultistu un spirituālistu vidū, - neiesvētītajiem drikst sniegt tikai daļējas zināšanas. Šī attieksme ir novērojama lielākajā daļā tālaika teozofisko darbu, arī Alises Beilijas un citu rakstnieku darbos par garīgumu un okultismu. Šāda attieksme zināmā mērā valda joprojām.

Puspatiesību mācīšana tiek attaisnota ar to, ka, praktizējot iedarbīgas jogas metodes bež guru vai meistara personīgas apmācības, var nodarit sev kaitējumu. Vai - kas vēl ļaunāk - cilvēki var izlauzt svētos iniciēto lietpratēju tempļa vārtus un, ja viņi vēlas, - doties tālāk, apguvuši autentiskas tehnikas, bet nezvērējuši uzticību guru un citiem pašpa- sludinātiem meistariem, kas ir tik daudzu sekotāju pienākums. Un tā šī domu gaita vedina - dodiet pūlim pietiekami daudz informācijas par jogas metodēm, lai sniegtu kādu labumu, bet pataupiet būtiskākos aspektus tikai tiem, kas ir gatavi nodot dzīvi un dvēseli savam guru. Man šī doma šķiet labākajā gadījumā aplama, bet sliktākajā - nejēdzīgi nelietīga.

Manuprāt, ja metode ir laba un derīga, tad katra īstena skolotāja pienākums ir pasniegt visiem interesentiem pilnīgas zināšanas par šo metodi. Tādas zināšanas nevajadzētu ierobežot vai piešķirt kā iknedēļas kabatas naudu tikai tiem sekotājiem, kuri ir sevi "pierādījuši". Turklāt pat visspēcīgāko jogas metožu nodošanā nav nekā sevišķi bīstama - lai iegūtu būtisku vai paliekošu efektu, jebkura metode ir jāpraktizē ilgi un pastāvīgi. Pat tie, kuru vēlēšanās ir patiesa, ar grūtībām spēj izturēt pastāvīgu jogas praksi. Tie, kuru vēlēšanās nav patiesa vai kuri apgūst jogas metodes, lai iekrātos spēkus izmantotu ļaunprātīgi, gandrīz vienmēr paliek vīlušies un vienkārši pārstāj praktizēt. Visticamāk, jogas nodarbības turpinās tie, kuru motivācija ir "veselīga". Jogas vingrojumu būtībā ir šis dabiskās atlases process. Tāpēc dodiet cilvēkiem visu! Dalieties visās metodēs un neko neslēpiet! Tie, kuri ar jogu nodarbosies pastāvīgi un rūpīgi, laika gaitā gūs lielu labumu. Tie, kuri nenodarbosies, dosies citur un aizpildīs savu laiku un uzmanību ar citām nodarbēm.

Lai atgūtu kļūdas vai noklusēšanas dēļ zaudēto, es Pieciem tibetiešiem uzmanīgi pievienoju regulētu elpošanu, tādējādi kāpinot to iedarbību. Es ar prieku vēroju, ka citi autori, kas savās grāmatās iesaka šos vingrojumus, ir sekojuši manam piemēram un iekļāvuši elpošanu, kā to esmu norādījis. Pēc vairāk nekā divdesmit gadu ilgās jogas prakses un mācīšanas, es esmu pārliecināts, ka ar regulētu elpošanu šie vingrojumi ir daudz dziedinošāki.

Smejoties no jogas tradīcijas

Vērienīgās jogas sistēmas, kuras nākušas no Indijas, Nepālas ziemeļiem un Tibetas, ir tūkstošiem gadu vecas. Laika gaitā joga ir izplatījusies visā pasaulē. Šodien jogas nodarbības ir pieejamas praktiski it visur. Jogas prakse parasti ietver fiziskos vingrojumus, regulētu elpošanu un meditāciju. Šajās trīs darbības kategorijās ir burtiski tūkstošiem paņēmienu labas veselības, prāta dzidruma un garīgā piepildījuma sasniegšanai. Visās jogas sistēmās ir saskatāmas kā līdzības, tā ari dziļas atšķirības. Piemēram, es piekopju jogu, kas ir kundalinī, tibetiešu un ķīniešu jogas tradīciju sintēze. Mani treniņi ir spraigi, aerobiski, iekļaujot spēcīgu elpošanu. Tas piestāv manam visnotaļ ugunīgajam temperamentam. Turpretī tradicionālā hatha joga uzrunā tos, kurus vairāk interesē mierīgākas nodarbības, kas uzlabo vispārējo veselību un atbrīvo no stresa. Katrai jogas sistēmai ir savas stiprās puses.

Tāpat kā citi vingrojumi, ari joga nav statiska. Laika gaitā tā attīstās un mainās saskaņā ar cilvēku, kas to piekopj un māca. Katrs, kurš jogai pievēršas vairāk, nekā tikai garāmejot, piešķir tai kaut ko no sevis. Divi skolotāji var piedāvāt vienu un to pašu metodi, taču pie viena no šiem pasniedzējiem tā šķitīs dzīvīgāka, dinamiskāka un dziļāka. Tā kā joga ir pilnībā balstīta pieredzē, to nevar nošķirt no cilvēka, kurš to praktizē vai māca.

Jogas attīstības tūkstošgadēs tās lietpratēji ir atklājuši dažas metodes, kas ir spēcīgākas vai noderīgākas veselībai nekā citas. Ir daudz lieliskas literatūras, kurā aprakstītas šīs jogas metodes. Savos meklējumos es esmu daudz smēlies no četriem tradicionāliem jogas tekstiem: Siva Samhita, Goraksa Satūka, Hatha Yoga Pradipika un Tibetan Yoga and Secret Doctrines lamas Kazi Dava Samdupa tulkojumā. Kaut ari reizēm šo tekstu valoda ir smaga un tie ir pilni ar atsaucēm uz reliģiju un kultūru, ceremoniju aprakstiem un iko- nogrāfiju, kas aplūkotajām metodēm nav būtiskas, tomēr dedzīgam jogas skolniekam tie ir lielisks informācijas avots. Daudzas no šajā paustajām idejām ir iegūtas šo dižo darbu lappusēs. Es pats vismaz dažus gadus esmu praktizējis un mācījis katru no šajā grāmatā iekļautajām metodēm un ieteikumiem. Citādi es nevarētu galvot par to iedarbību.

Joga ir ne vien spēcinoša un apskaidrojoša, tā ir ari ļoti patīkama. Jogas prakse atmodina maņas un ceļ visas dzīves vērtību. Tā tevi piepildīs, ja tu tai ļausies. Tā var būt jautra un uzmundrinoša. Tā padara ēdienu garšīgāku, seksu - patīkamāku. Tā padara elpošanu par spēcīgu baudu. Joga ari uzlabo humora izjūtu. Ir neiespējami nodoties rūpīgai jogas praksei, kopjot prāta skaidrību, un neizbrīnīties par tik uzjautrinošo - kaut ari nožēlojamo - stāvokli, kurā mēs visi atrodamies. Mēs atklājam, ka esam pieķēdēti karmas ratam (Džeks Keruaks to sauc par "gaļas ratu"), kuļoties riņķu riņķiem savās iluzorajās pasaulītēs, cenšoties saskatīt realitāti un iegūt mūžīgo mieru. Tas ir smieklīgi un tracinoši grūti, reizēm ari skumji. Taču tā šeit ir vienīgā spēle, un neviens no tās neaiziet dzīvs.

Joga palīdz stāties pretī dzīves izaicinājumam. Tā palīdz nesabrukt zem apstākļu nastas. Tā iededz uguni ķermenī un prātā un ved pie līdzsvarotības un gudrības. Ir vērts ar to nodarboties. Sī grāmata jums piešķirs instrumentus, ar kuriem stiprināt ķermeni, uzlabot veselību, vairot enerģiju, noslīpēt uzmanību un pieredzēt dziļas meditācijas pilnīgo spēku un mieru. Nav jāiztur askētiska vienkāršība vai skarbā Himalaju daba, lai apgūtu šīs mācības. Tās ir pieejamas bez ierobežojumiem, kā visām derīgām mācībām pieklājas.

Enerģija, ķermenis un prāts

Cilvēki ir inkarnetas būtnes - citiem vārdiem sakot -, mēs esam būtnes, kas dzīvo ķermeņos. Mēs neesam tikai mūsu ķermeni, taču mēs kā dzīvi cilvēki no tiem neesam nošķirami. Iespējams, ka pēc šo mirstīgo ietvaru nomešanas seko cita, neķermeniska dzīve. Tomēr cilvēki ir miesīgi, un tā ir vienkāršākā dzīves pamatatziņa.

Kāda neprātīga iemesla dēļ inkarnācijas vienkāršība daudziem nav saprotama. Vai varbūt tieši šī pilnīgā nespēja izlauzties no ķermeņa ierobežojuma daudzus ieved nopietnā noliegumā. Daži "garīgie" cilvēki uzstāj, ka ķermenis ir maznozīmīgs. Viņi noņem uzsvaru no ķermeņa, reizēm to uzlūkojot kā rupju šķērsli cēlu mērķu ceļā un koncentrējot savu uzmanību uz gara attīstīšanu no prāta skatpunkta. Tomēr viņi tā rīkojas, atrodoties ķermenī. Interesanti, kāda būtu viņu pieredze, ja viņiem nebūtu ķermeņa? Kas to zina, varbūt triljoniem bezķerme- nisku dvēseļu nepacietīgi gaida uz ķermeņiem, sastājušies kādā kosmiskā rindā, un nevar sagaidīt savu kārtu inkar- nēties.

Otra tās pašas monētas puse ir redukcionisti - cilvēki, kuri paziņo, ka mēs esam tikai mūsu ķermeņi, nekas vairāk kā sarežģīts asiņu, ādas, kaulu un matu salikums. Redukcionisti pilnīgi ignorē apziņu, jo tā nav paliekama zem mikroskopa. Taču daudz ko, piemēram, idejas, emocijas, mīlestību un gudrību, nevar pētīt ar mikroskopu. Vai tas nozīmē, ka tās neeksistē? Protams, ne! Kas gan mēs tādi esam, lai pieņemtu, ka tikai cilvēku radītie diagnostikas instrumenti spēj noteikt, kas ir īsts un kas - ne. Tas ir neprātīgs uzskats!

Starp šīm abām nožēlojami muļķīgajām galējībām pastāv realitāte, ka mūs veido nedalāmi savērpti gan ķermenis, gan prāts. Tieši šīs vienkāršās sapratnes garā mēs varam runāt par cilvēka enerģijas sistēmu. Cilvēka enerģijas sistēma ir ķermeņa/prāta enerģētiskais substrāts. Tā ir sistēma sistēmā, tā nav fiziska, kaut ari ir tikpat īsta kā mūsu orgāni, locekļi un seja. Cilvēka enerģijas sistēma pēc uzbūves un funkcijas ir līdzīga nervu sistēmai, jo tā sniedzas cauri visam ķermenim un tai ir galvenie un pakārtotie kanāli. Galvenās nervu saskares vietas ķermenī sauc par pinumiem; to ekvivalents cilvēka enerģijas sistēmā ir čakras - koncentrēta spēka centri. Ja nervu sistēma vada impulsu triljonus, lai ķermenis darbotos pareizi, tad cilvēka enerģijas sistēma ir saite starp universālo visa prāta avotu un cilvēka ķermeni. Atšķirībā no nervu sistēmas cilvēka enerģijas sistēma sniedzas ārpus fiziskā ķermeņa robežām. Aura, ķermeņa enerģētiskais ietvars, kuru daži cilvēki spēj saskatīt, ir šīs sistēmas dala.

Cilvēka enerģijas sistēma ir enerģētisks tīklājs, kas caurvij visu ķermeni. Tā ir sistēma, kas stiprina ķermeni, aktivizē un uzmundrina prātu, veidojot ķermeņa enerģētisko pamatu. Caur šo tīklāju plūst visa dzīvības enerģija.

Es negrasos noliegt, ka daudziem cilvēkiem iepriekš minētie izteikumi šķitīs tīrā fantāzija. Ja reiz cilvēka enerģijas sistēma eksistē, tad kāpēc to neizjūt visi? Patiesībā mēs nepārtraukti gūstam labumu no cilvēka enerģijas sistēmas darbības, taču tās procesi ir tik cieši savīti ar visiem mūsu parastās, ikdienišķās dzīves aspektiem, ka cilvēka enerģijas sistēma lielākoties paliek nemanīta. Tas ir raksturīgi daudziem svarīgiem mūsu esamības aspektiem. Tā, piemēram, lielākā daļa cilvēku nespēj apzināti just liesu vai hipotalāma kodolus. Tomēr šīs ķermeņa daļas čakli darbojas cauru diennakti, attiecīgi stiprinot imunitāti un iesaistot autonomo nervu sistēmu. Parasti mēs simptomu ievērojam tikai tad, kad kāda ķermeņa dala ir cietusi.

Kaut ari cilvēka enerģijas sistēma darbojas nepārtraukti, nodrošinot saikni ar visas dzīvības un prāta avotu, tomēr, lai to apzināti sajustu, mums, tā teikt, jāpalielina spriegums. Tas ir jogas, taiči un citu meditācijas veidu uzdevums. Praktizējot šīs prāta/ķermeņa mācības, cilvēka enerģijas sistēma sāk vadīt aizvien stiprāku dzīvības enerģijas plūsmu. Tādējādi kļūst viegli izjust pastāvīgu enerģijas plūsmu ķermenī. Ar laiku ir iespējams attīstīt enerģijas plūsmu un maņu uztveres asumu līdz līmenim, kad ir iespējams ļoti spilgti izjust cilvēka enerģijas sistēmu. Tā kļūst sataustāma, sadzirdama, saredzama.

Ļaujiet dalīties vienā no manām pirmajām pieredzēm enerģijas sistēmas izjušanā. 1971. gada vasarā es biju aizrautīgs jogas iesācējs. Es cītīgi lasīju grāmatas par jogu un meditāciju, praktizēju jogas pozas un meditēju vismaz divreiz dienā. Katru vakaru pirms gulētiešanas es praktizēju nadajogu - metodi, kas ir detalizēti aprakstīta šīs grāmatas meditāciju sadaļā (9. nodaļa). Nada jogā mēs ieklausāmies skaņas straumē, sadzirdamā enerģijas plūsmā, kura rit cauri visam ķermenim un kura parasti ir sadzirdama, ieklausoties galvā pie labās auss. Es katru vakaru dariju vienu un to pašu. Es iekāpu gultā, apgūlos uz muguras, iztaisnoju ķermeni un uzmanīgi ieklausījos skaņā. Pēc kādas pusstundas vingrināšanās es pagriezos uz sāniem un aizmigu.

Kādu vakaru es kā parasti apgūlos gultā un sāku klausīties skaņas plūsmā. Sākumā nekas nešķita neparasts vai atšķirīgs. Bet tad skaņa sāka pamazām kļūt skaļāka: kā simfonija, kas iesākumā izklausās kā viens tik tikko sadzirdams instruments kaut kur tālumā, bet vēlāk kļūst skaļāka un daudzbalsīgāka. Klusas dūkšanas vai sīkšanas vietā es sadzirdēju desmitiem skaņu, katrai no tām kļūstot aizvien skaļākai un skaidrākai. Skanas skaļumam un dzidrumam pieaugot, es sāku just maigu dūkoņu visā ķermenī, it kā visas manas molekulas būtu pamodinātas no dziļa miega un sākušas dejot. Skaņai pieaugot, pastiprinājās ari vibrēšanas sajūta ķermenī.

Pēc vairākām šī pastāvīgā skaņas un sajūtas pieauguma minūtēm viss spēji pastiprinājās. Pēkšņi skaņas plūsma auroja no manām pēdām līdz pat galvai tik skaļi, it kā cauri manai guļamistabai drāztos vilciens. Sajūtas ķermenī no maigas dūkoņas pārauga spēcīgā vibrācijā - katra šūna bija enerģijas pārpilna. Cauri mugurkaula centram augšup sāka plūst spēcīga straume. Es jutos kā doba caurule, caur kuru šaujas koncentrēta enerģijas plūsma. Aurojošās skaņas un spēcīgās sajūtas pavadīja satriecoša košu krāsu izrāde, kas šāvās caur manu ķermeni. Spožas zelta, dzeltenas, sarkanas, zilas, violetas un sudraba krāsas eksplozijas traucās augšup caur manu ķermeni, kuras pilnībā saskatīja mana iekšējā redze. Šķita, ka manī notiktu vistrakākās ķīniešu jaungada svinības ar vērienīgām uguņošanas izrādēm.

Pēc dažām žilbinošām minūtēm skaņa, sajūta, gaisma un krāsas sāka norimt. Es jutos pacilāts, ekstātisks, neierasti dzīvs.

Tā bija mana pirmā iepazīšanās ar cilvēka enerģijas sistēmu, mana pirmā tiešā sastapšanās ar kundalinī enerģiju, kas darbojas mūsos, un mana pirmā pieredze, lai piekļūtu šai enerģijai, izmantojot jogas praksi. Ir vērts pieminēt, ka šis notikums nekādā ziņā nebija saistīts ar narkotikām un ka es ilgu laiku pirms tā vakara nebiju lietojis nekādas apziņas stāvokļus mainošas vielas. Viss, kas tur notika, bija pareizas jogas tehnikas prakses rezultāts.

Es atstāstu šo pieredzi ne tāpēc, lai jūs iespaidotu, bet gan lai paskaidrotu iepriekš teikto: ir iespējams iepazīt savu enerģijas sistēmu taustāmā, dzirdamā, redzamā veidā. Es šeit nerunāju par "atšķaidītu", vāju pieredzi. Cilvēka enerģijas sistēma ir neaptverami plaša. Tā ir ainava, pilna tīra spēka, skaņas un gaismas. Tas ir mistiķu un jogu spēles laukums. Tā ir aizraujoša, interesanta un reizēm ari biedējoša ceļojumu vieta. Ar jogu var ne vien piedzīvot neparastu pieredzi, kas citādi ir pieejama tikai, lietojot spēcīgas psi- hedēliskas narkotikas, bet ari iemācīties izkopt nosacītu apzinātu kontroli pār enerģiju, kas plūst jums cauri. Tā ir vērtīga nodarbe.

Padomājiet, cik daudz kas šķiet nesasniedzams, līdz pie tā pastrādā. Piemēram, kādam cilvēkam, kurš nemēdz skriet, jūdzes skrējiens šķitīs gaužām biedējošs. Taču, laika gaitā vingrinoties, tas pats cilvēks var visai viegli "nolidot" pat piecas jūdzes. Trenējoties nesasniedzamais bieži kļūst sasniedzams. Tāpat ir ar nošu lasīšanu. No sākuma nošu lapa var izskatīties pēc nesaprotamas dīvainu ķeburu virknes. Taču, iepazīstoties ar šiem simboliem, cilvēks laika gaitā sāk "dzirdēt" mūziku no lapas. Vai aplūkosim, piemēram, meditāciju. Sākumā meditācija var būt mokoša nodarbe, kuras laikā galva šķiet kā dūcošs bišu strops. Miers izliekas kā muļķīga fantāzija. Taču ar laiku ir iespējams iemācīties nomierināt domas un meditācija kļūst par iegrimšanu skaidrā, caurspīdīgā tīra prāta baseinā. Tam nepieciešama vingrināšanās.

Cilvēka enerģijas sistēma darbojas divos virzienos. No vienas puses, tā ir sistēma, caur kuru dzīvības enerģija un prāts mūs iedzīvina un uztur. No otras puses, tas ir ceļš uz vērienīgiem enerģijas un prāta plašumiem, kas tālu pārsniedz mūsu ķermeniskās vajadzības un intelektuālo sapratni; tas ir sava veida lielceļš uz bezgalību. Cilvēka enerģijas sistēmā var spēlēties, iepazīstot to, līdz izdodas ar prātu un sajūtām pieslēgties caur to plūstošajai enerģijas straumei. Ar laiku var iemācīties sekot šai plūsmai ārpus ķermeņa/prāta. Es to dēvēju par "sērfošanu straumē". Lai kā ari to neaprakstītu, tie ir zintnieku, jogu un mistiķu meklējumi visā vēstures gaitā.

Ja jūs vienīgi lasīsiet un runāsiet par cilvēka enerģijas sistēmu, tā paliks tikai kā gaistoša abstrakcija. Taču, praktizējot šajā grāmatā aprakstītās metodes kopā ar paša pieredzi, cilvēka enerģijas sistēma jums var kļūt par īstenību. Tad radīsies iespēja izpētīt jūsos plūstošā saprātīgā dzīvības spēka plašumu un dziļumu.

Čakras

Kā jau iepriekšējā nodaļā minēju, cilvēka enerģijas sistēmā ietilpst čakras - koncentrēti enerģijas virpuļi. Lai ari visā ķermenī/prātā ir daudz vietu, kur koncentrējas enerģija, piemēram, dažādajos akupunktūras punktos, taču septiņas čakras ir primārie enerģijas centri, galvenie tās sakaru punkti, no kuriem tā nokļūst visā pārējā cilvēka enerģijas sistēmā. Čakras atrodas mugurkaula kanālā, un katra ir saistīta ar noteiktiem orgāniem, dziedzeriem un nervu pinumiem. Tāpat katra čakra ir saistīta ar noteiktiem apziņas stāvokļiem.

Septiņas čakras darbojas saskaņoti tāpat kā orgāni, dziedzeri, nervi un citas ķermeņa sistēmas. Līdzīgi šiem fiziskajiem aspektiem, ari čakras var būt vājas vai stipras, sabalansētas vai nelīdzsvarotas. Tāpat kā masāža var mazināt muskuļu sāpes vai pareizais ēdiens - stimulēt kāda dziedzera darbību, tā ari čakras var ietekmēt ar tādām jaudīgām metodēm kā Pieci tibetieši. Piecu tibetiešu praktizēšanas mērķis ir ietekmēt čakras, lai tās līdzsvarā un harmonijā cita ar citu spētu funkcionēt vislabāk un iedarbīgāk. Kamdēļ jātiecas pēc labākās čakru darbības? Kad cilvēka enerģijas sistēma darbojas pareizi, tad ķermenis un prāts ir vesels, dzīvīgs un līdzsvarots. Pievēršanās čakrām nav nekāda nomaldīšanās netveramā neskaidru, mistisku vāvuļojumu valstībā. Čakru darbība ietekmē katru mūsu esamības aspektu un to, kā mēs pieredzam dzīvi.

Trīs primārie enerģijas kanāli

Visas septiņas čakras atrodas pie mugurkaula un ir savienotas ar trim galvenajiem enerģijas kanāliem: ida (idā), pingalā (pingalā) un sushumna (sušumnā). Kaut ari parasti es izvairos lietot sanskrita nosaukumus tā vienkāršā iemesla dēļ, ka nav gandrīz neviena, kas pārzinātu šo seno valodu, tomēr tie ir vienīgie nosaukumi, kādos es pazīstu šos trīs enerģijas kanālus, tāpēc lai tie paliek sanskritā![1] Šie kanāli sniedzas no mugurkaula pamatnes līdz galvas virspusei, vadot enerģiju no čakras uz čakru. Sušumnā, centrālais kanāls, ir mugurkaula smadzeņu enerģētiskais dubultnieks, un tas ir cilvēka visas enerģijas plūsmas centrālais kanāls. Sušumnā ir galvenais kanāls, caur kuru enerģija plūst no mugurkaula pamatnes līdz pat galvas virspusei. Kundalinī enerģija ceļo cauri sušumnā, izgaismojot ķermeni un prātu. (Kundalinī enerģiju apspriedīsim nākamajā nodaļā.)

Sušumnā un pārējie galvenie enerģijas kanāli - idā un pingalā - sākas mugurkaula pamatnē, kur atrodas pirmā čakra. Idā sniedzas augšup gar kreiso centrālā kanāla pusi; pingalā - gar labo pusi. Šie divi kanāli virzās augšup, pie katras čakras savā starpā savijoties. To fiziskie dubultnieki ir gangliju nervu ķēdes, kas stiepjas gar mugurkaula smadzenēm. Idā ir savienota ar kreiso nāsi, pingalā ir savienota ar labo. Idā tiek asociēta ar Mēnesi, bet pingalā saistās ar Sauli. Interesanti, ka kaducejs, medicīnas simbols, ir šo tris galveno enerģijas kanālu atveidojums. Attēlots kā divām čūskām apvīts spieķis ar spārniem augšgalā, kaducejs simbolizē apziņas pacelšanos no zemākajām čakrām līdz

Septiņas čakras - cilvēka enerģijas sistēmas koncentrēta spēka virpuļi

augstākajām. Kaduceja spārni simbolizē divplakstiņu trešo aci - gudrības aci, atklāsmes aci.

Pieci tibetieši palīdz sabalansēt idā un pingalā - Mēness un Saules spēkus - un veidot stabilu, koncentrētu enerģijas plūsmu centrālajā kanālā sušumnā. Katrs vingrojums fiziski stimulē dažādos nervu pinumus un iekšējās sekrēcijas dziedzerus, kas atrodas mugurkaula tuvumā, kā ari pašu mugurkaulu un gangliju nervu ķēdes. Pastiprinātā enerģētiskā aktivitāte muguras nervos un galvenajos enerģijas kanālos rodas no fiziskā spiediena un nervu stimulācijas, kas notiek Piecu tibetiešu praktizēšanas laikā. Pamazām ķermenī/prātā pieaug enerģijas lādiņš. Tad ne vien kļūst vieglāk izpildīt Piecus tibetiešus, bet ari to enerģētiskā iedarbība kļūst daudz spēcīgāka. Pakāpeniski atbrīvojoties no šķēršļiem, enerģija centrālajos kanālos plūst daudz gludāk. Sī procesa gaitā uzlabojas veselība un vitalitāte, prāts kļūst spēcīgāks un ieiešana augstos, meditatīvos stāvokļos kļūst aizvien vieglāka.

Septiņas čakras

PIRMĀ ČAKRA

Pirmā čakra atrodas pie mugurkaula pamatnes - starp ānusu un dzimumorgāniem. Enerģija, kas plūst caur šo centru, ir blīva, vitāla un spēcīga. Šī čakra ir saistīta ar pašām vienkāršākajām cilvēka izdzīvošanas funkcijām. Mums izdzīvošana ir ģenētiski ierakstīta dziņa. Tā ir mūsu apziņas sakne. Vissenākā cilvēka smadzeņu daļa (rāpuļu smadzenes) galvenokārt darbojas dzīvības pamatfunkciju nodrošināšanai. Pirmā čakra ietekmē sistēmu tādā pašā veidā kā rāpuļu smadzenes. Gluži tāpat kā pirmā čakra atrodas mugurkaula pamatā, ari tās ietekme ir visas apziņas pamatā.

Pirmās čakras pamatfunkcijas: izdzīvošana, enerģija, vitālās dzīvības enerģijas veicināšana, izvadīšana Saistītie orgāni: resnā zarna un taisnā zarna Saistītie dziedzeri: virsnieru dziedzeris Saistītais galvenais nervu centrs: astes kaula un krustu kaula pinumi

Sanskrita nosaukums: muladhara (muladhāra)

OTRĀ ČAKRA

Otrā čakra atrodas pie mugurkaula - tuvu reproduktīvajiem orgāniem -, un tā būtībā ir saistīta ar kreativitāti. Krea- tivitāte izpaužas dažādos veidos un ir daudzu aktivitāšu pamatā. Tā kā pati būtiskākā cilvēka kreativitātes izpausme ir pēcnācēju radīšana, tad otrā čakra ir seksuālās enerģijas, vairošanās un atjaunošanās centrs. Seksuālā enerģija ir katras personas izpausmes pamatā. Tas ir radošs spēks, kura ietekme sniedzas krietni tālāk par seksuālo aktivitāti, iekļaujot domas, jūtas, uzvedību, ģērbšanās stilu. Seksuālā enerģija ietekmē mākslu, mūziku, modi, pat arhitektūru un automašīnu dizainu. Tas ir visaptverošs spēks.

Seksuālais orgasms ir gan bioloģiska apmierinājuma pieredze, gan transcendenta pieredze. Seksuālais orgasms ir tik ļoti iekārots tāpēc, ka tajā cilvēks, lai cik ari īsu mirkli, tomēr pieredz bezlaika izjūtu. Šī pati pārlaicīgā aizgrābtība raksturiga mistiskajiem stāvokļiem un ir sekmīgu šamanisko rituālu pamatā. Otrā čakra ir ļoti aktīvs centrs, un tās enerģija caurstrāvo praktiski visu, ko mēs darām. Tā ir gan vienkāršas jaunrades, gan augstākas ekstāzes pamatā.

Otrās čakras pamatfunkcijas: kreativitāte, pēcnācēju radīšana, seksuālā funkcija, vitalitātes veicināšana

Saistītie orgāni: resna zarna, urmpuslis, nieres un reproduktīvie orgāni

Saistītie dziedzeri: dzimumdziedzeri Saistītais galvenais nervu centrs: prostatas pinums (vīriešiem) un dzemdes-vaginālais pinums (sievietēm) Sanskrita nosaukums: svadhisthana (svadistāna)

TREŠĀ ČAKRA

Trešā čakra atrodas pie saules pinuma, un tā ir individuālās patības centrs. Apziņas individuācija attīstās tālāk par elementāru izdzīvošanas un sugas turpināšanas līmeni, veidojot sevis kā unikālas būtnes apzināšanos. Trešā čakra ir apziņas individuācijas virpulis. Tā ir personības spēka centrs un gribasspēka avots. Trešā čakra rada pašapliecināšanās, apņemšanās un personiskā spēka dzinuli, sagatavojot mūs pārbaudījumiem, ar kuriem jāsaskaras, dzīvojot pasaulē. Šis centrs var būt ārkārtīgi spēcīgs un tiek saistīts ar personas harismu.

Trešās čakras pamatfunkcijas: griba, personības spēks, gremošana un barības vielu uzņemšana

Saistītie orgāni: aknas, liesa, kuņģis un tievā zarna Saistītie dziedzeri: aizkuņģa dziedzeris Saistītais galvenais nervu centrs: saules pinums Sanskrita nosaukums: manipura (manipūra)

CETURTĀ ČAKRA

Ceturtā čakra atrodas pie mugurkaula - pretī krūšu kaulam, krūškurvja centrā, un cilvēka enerģijas sistēmā to uzskata par mīlestības un līdzjūtības mezgla punktu. No ceturtās čakras cilvēka apziņa iziet ārpus egocentrisma un izplešas, rodot vienotību ar visu pārējo pasauli. Ceturtā čakra atrodas pa vidu starp trim zemākajām čakrām un trim augstākajiem centriem. Tā iezīmē punktu, kurā notiek apzināta pāreja no zemāka uz augstāku apziņas stāvokli. No šī centra plūstošā enerģija ir vērsta ne vairs uz paša izdzīvošanu, bet gan uz citiem. Lai piekļūtu augstākajām krea- tivitātes un apziņas funkcijām, ir apzināti "jāiziet cauri" ceturtajai čakrai.

Ceturtās čakras pamatfunkcijas: mīlestība; līdzjūtība; imunitāte; sirds, plaušu un bronhu darbība Saistītie orgāni: sirds un plaušas Saistītais dziedzeris: aizkrūtes dziedzeris Saistītais galvenais nervu centrs: sirds pinums Sanskrita nosaukums: anahata (anahāta)

PIEKTĀ ČAKRA

Piektā čakra atrodas pie mugurkaula - tieši aiz rīkles centra. Caur šo čakru plūst enerģijas, kas ir saistītas ar augstākajām komunikācijas, kreativitātes un pašizpausmes funkcijām. Vislabāk šīs čakras spēks ir novērojams runāšanā, kas, iespējams, ir pati ietekmīgākā no cilvēka darbībām. Kad šī čakra ir labi attīstīta, cilvēks spēj runāt ārkārtīgi spēcīgi un pārliecinoši. Katra radoša darbība ietver procesu, ar kuru mēs izpaužam kaut ko no savas iekšējās būtības. Kad piektā čakra ir spēcīga, šāda izpausme var būt dramatiska, spēcīga un dziļi aizkustinoša. Šī čakra ir tik iedarbīga, ka tās spēks var "apburt".

Piektās čakras pamatfunkcijas: augstākā kreativitāte un komunikācija

Saistītais orgāns: balsene Saistītais dziedzeris: vairogdziedzeris Saistītais galvenais nervu centrs: rīkles pinums Sanskrita nosaukums: visuddha (višhuda)

SESTĀ ČAKRA

Sestā čakra atrodas starp uzacīm aiz deguna pamatnes virzienā uz galvas centru. Pazīstama ari kā trešā acs jeb gudrības acs, šī čakra ir tā, kurā atrodas augstākais intelekts un iekšējā redze. Trešā acs ir izpratnes centrs, gudrības un intuīcijas, kas darbojas katrā situācijā, iekšējās redzes centrs. Kad trešā acs ir "atvērta", ir iespējams skaidri redzēt pagātni, tagadni un nākotni. Cilvēki ar šo neparasto redzi ir tie reti sastopamie īstie gaišreģi. Ar sesto čakru saistītais augstākais intelekts ir plašs un jutīgs. Atvērta trešā acs ļauj viegli sasniegt pozitīvus un radošus vēlamos rezultātus.

Sestās čakras pamatfunkcijas: augstākais intelekts, gaišredzība, atklāsme, smalka dzirde Saistītais orgāns: smadzenes Saistītais dziedzeris: hipofize Saistītais galvenais nervu centrs: plexus cavernosus Sanskrita nosaukums: ajna (adžņa)

SEPTĪTĀ ČAKRA

Septītā čakra atrodas galvas virspusē un ir kosmiskās apziņas un Visuma tīrā radošā pamatspēka apjausmas un vienotības centrs. Tas ir absolūta piepildījuma beznosacījuma stāvoklis, pilnīgas brivības, gudrības, enerģijas, paš- izpratnes un prieka iemiesojums. Atmodinot septīto čakru, kļūst skaidrs, ka kosmiskā apziņa ir dabiskais cilvēka stāvoklis. Parasti šāda atmošanās rodas spēcīgas attīrīšanās, iekšējas bagātināšanās un garīgā darba rezultātā. Tomēr, tā kā kosmiskā apziņa jeb atskārsme, jeb apgaismība nav izzināma ar intelektu, nevar apgalvot, ka tas ir vienīgais veids, kā sasniegt šo stāvokli. Patiesībā neviltota atskārsme ir aiz intelektuālās domāšanas sfēras robežām. Tā ir iepazīstama vienīgi ar tiešu pieredzi.

Septītās čakras pamatfunkcija: kosmiskā apziņa saistītais orgāns: smadzenes Saistītais dziedzeris: epifīze

Saistītais galvenais nervu centrs: plexus cavernosus sanskrita nosaukums: sahasrara (sahazrara)

Čakru psiholoģija

Čakras pastāv cilvēka enerģijas sistēmā, katrā indivīdā radot plaša spektra ietekmju unikālu līdzsvaru - sākot no izdzīvošanas instinktiem un beidzot ar vērienīgi paplašinātu apziņu. Tāpēc čakras var izmantot ari kā modeli, domājot par paša prātu. Apsverot savu domu, noslieču, uztveres, vēlmju un rīcību raksturu, mēs varam diezgan precīzi noteikt, kuras čakras mūsos dominē. Mēs varam ari noteikt veidus, kādos attīstīties, lai pilnīgāk izpaustu savus apslēptos spēkus.

Piemēram, cilvēku, kuru ir pārņēmušas personiskās ambīcijas un kurš izmanto katru izdevību, lai, gūstot panākumus, vairotu bagātību, nekam citam nepievēršot sevišķu uzmanību, spēcīgi ietekmē trešā čakra. Spēcīga trešā čakra nekādā zinā nav kaut kas slikts. Rīkoties savā labā ir labi un vērtīgi. Taču tas var būt ārkārtīgi aprobežoti, ja trūkst citu spēcīgu ietekmju. Tādam cilvēkam brīnišķīgs veids, kā iegūt līdzsvarotāku mentalitāti un čakru ietekmi, ir palīdzēšana citiem. Tajā nav nekā mistiska vai ezotēriska. Ja cilvēks ir pārņemts ar sevi, tad darbs citu labā ir veids, kā pārmainīt enerģiju un uzmanības orientāciju. Turpretī cilvēks, kurš sevi lielākoties velta citu ērtībām un labklājībai, visticamāk, ir ceturtās čakras "tips", devējs un cilvēces mīlētājs.

Cilvēku, kurā dominē zemāko čakru ietekme, vienlaikus var iespaidot ari augstāki centri. Netrūkst ar varaskāri apsēstu guru un zintnieku, kuriem ir paranormālas maņas un okultas spējas, kas norāda uz augstāko čakru aktivitāti, taču kuri pamatā darbojas zemāko čakru vadīti, izmantojot savas spējas tam, lai krāptos, maldinātu un valdītu pār citiem. Neļaujieties pievilties: garīgās spējas nenorāda uz harmonisku personību, kas rīkojas, augstāko čakru virzīta. Ir sva- rigi nekrist bijībā, kad kāds demonstrē savas garigās spējas. Ņemiet vērā visu personību! Vai - kā māca dzen paruna: "Meklē acīmredzamo!" Ja ar garīgām spējām apveltīts cilvēks ir ari mīlošs, laipns, dāsns un steidzas palīdzēt citiem, nedomājot par paša labumu, tad viņš patiešām ir labi līdzsvarots. Laba pārbaude ir laiks. Nedomājiet, ka cilvēks, kurš nēsā turbānu, runā ar eksotisku akcentu un, ieraugot dolārus, sāk bārstīt mantras, ir labi līdzsvarots vai ieinteresēts jūsu labklājībā. Pasaule ir pilna ar garīguma tirgoņiem.

Čakru psiholoģija ir vērtīgs instruments labākai sevis izpratnei. Ja mēs spējam godīgi novērtēt iekšējās ietekmes, tad varam piestrādāt pie trūkumiem vai apzināti mainīt tās spēcīgās ietekmes, kuras kaitē mums. Ja jūs nepārtraukti nopūlaties citu labā (ceturtās čakras tips), pametot novārtā pamatvajadzības un apdraudot pats sevi, tad varbūt jums vajadzētu attīstīt izdzīvošanas instinktus. Galu galā - ja jūs patiešām gribat kalpot citiem, cik labi vien iespējams, jums jābūt dzīvam un veselam. Citādi jūsu kalpošanas misija driz beigsies. Ja jūs gribat līdzsvarotu dzīvi, bet konstatējat, ka esat tik ļoti apsēsts ar seksu (spēcīga otrās čakras ietekme), ka lielāko daļu sava laika izšķiežat, mēģinot apmierināt neapmierināmas seksuālas tieksmes, tad jums vajadzētu censties tām nepakļauties, bet iesaistīties kādā sabiedriskā dienestā vai darbā. Daži cilvēki, kurus mēdz dēvēt par "svētlaimīgajiem muļķiem", ir apmaldījušies savā ēteriskajā pasaulītē (iespējama spēcīga trešās acs ietekme) un nespēj nolaisties uz zemes. Šādu čakru nelīdzsvarotību mazina fizisks darbs un sarežģīts intelektuāls darbs.

Meditācijas instrukcijas 9. nodaļā ļoti palīdz sabalansēt čakru enerģijas. Taču ar meditāciju vien nepietiek. Ļoti vērtīga ir ari pašanalīze, bet noteicošā tomēr ir darbība. Piemēram, ja jūs vēlaties mazliet "nolaisties no mākoņiem", tad noderīga būs čakru meditācija. Taču šī meditācija jāpapildina ar noteiktām fiziskām un garīgām darbībām, kas jūs izaicinātu un pieprasītu nedalītu uzmanību un fizisko līdzdalību. Ja jūs esat pārāk noslēdzies sevī un hiperambi- ciozs, vēlaties būt vairāk uz āru vērsts, tad meditācija spēs jums palīdzēt. Bet apzināta iesaistīšanās kādā citiem veltītā darbā palīdzēs veikt būtiskas pārmaiņas. Citiem vārdiem sakot, čakru meditācija nav mistiskas brīnumzāles pret personas nelīdzsvarotību. Tomēr kopā ar kritisku pašvērtē- jumu un ricību tā palīdz.

Čakru nelīdzsvarotības variācijas ir teju bezgalīgas, un praktiski visi kaut kādā veidā ir disbalansā. Čakru ietekme caurstrāvo visu ķermeni un prātu, un tā var būt nepārvarama, jo darbojas katrā mūsu esības līmenī. Bieži vien ir nepieciešami ārkārtīgi lieli pūliņi, lai iegūtu labāku līdzsvaru. Turklāt ir ārkārtīgi grūti godīgi novērtēt sevi, jo mēs, cilvēki, esam apveltīti ar neticamām pašapmāna spējām. Tāpēc līdzsvara izveidošana reti kad ir viegls uzdevums. Tā ir cīņa, kas prasa rakstura spēku, ārkārtīgu vitalitāti, ticību augstāka apziņas līmeņa iespējai, kā ari prāta skaidrību, kas gūstama meditācijas praksē. Tomēr čakru pārbaudīšana kopā ar visgodīgāko pašnovērtējumu, uz kādu spējam saņemties, varbūt apgaismojošs solis ceļā uz personisko līdzsvaru un harmoniju.

Kundalinī

Visā jogas pasaulē nav nekā, kas būtu vairāk pārprasts, meklēts, apmelots, zākāts, pielūgts, bijāts un sagrozīts kā kundalinī - pirmatnējā enerģija, kas mūs iedzīvina un ir, kā Gopi Krišna to dēvē, "visu gara dāvanu pamats".

Cilvēka enerģijas sistēma ir tā "elektriskā shēma", caur kuru plūst dzīvības enerģija. Šo enerģiju sauc daudzos vārdos, piemēram, či, ki, bioenerģija, spēks. Terminoloģija atšķiras atkarībā no kultūras, tradīcijas, skolas, valodas, bet enerģētiskais spēks paliek tas pats. Es izvēlos šo dzīvības enerģiju saukt par kundalinī, jo, cik man zināms, jogas sistēma šo spēku interpretē visprecīzāk un vispilnīgāk.

Vārds "kundalinī" izraisa interesi, bailes un aizdomas. Lielākoties tas ir pārprasts sensacionālās literatūras dēļ, kura parāda tā šausminošākos un dīvainākos aspektus, noklusējot labdabīgos pamatus. Kundalinī ir mūsu primārais dzīvības spēks, galvenais evolūcijas spēks, Absolūta pavediens cilvēka ķermenī. Kundalinī reizēm dēvē par čūskas spēku, kuru attēlo kā pie mugurkaula pamatnes saritinājušos čūsku.

Patiesībā kundalinī ir spēks cilvēka smadzenēs, kas aktivizē čakras. Parasti to vispirms sajūt pie mugurkaula pamatnes pirmajā čakrā. Siva Samhita to apraksta, kad Šiva saka: "No aukslēju pamatnes jeb saknes sušumnā sniedzas lejup, līdz tā sasniedz muladhāru (pirmo čakru) un izejas atveri…" (121. pants). Un tad 124. pantā: "Šajā sušumnā alā kā tās iekšējais spēks mīt kundalinī." Kundalinī nav mistiska čūska - tas ir primārais psihobioloģiskais spēks. Kundalinī ir tā enerģija, kas iedzīvina, uzmundrina un rosina ķermeni un prātu.

Kundalinī darbojas nepārtraukti. Tas baro visu cilvēka enerģijas sistēmu, liekot dzīvības enerģijai nepārtraukti cirkulēt mūsos. Lielākajā daļā cilvēku kundalinī aktivitāte ir minimāla, lai ari kaut kādā līmenī tas darbojas vienmēr. Ja mēs salīdzinātu kundalinī ar tekošu ūdeni, tad lielākajā daļā cilvēku darbojas maza dārza šļūtenīte, kamēr pilns kundalinī spēks būtu pielīdzināms Niagaras ūdenskrituma varenajam spēkam. Pilns kundalinī potenciāls ir milzīgs, neaptverams.

Jogas treniņi stiprina cilvēka enerģijas sistēmas kanālus un sagatavo ķermeni labākai kundalinī plūsmai. Meditācija rosina augstāku kundalinī aktivitāti, palielinot šo spēku. Kad jogas vingrojumi ir labāk sagatavojuši ķermeņa enerģijas kanālus, tad cilvēks spēj izturēt lielāku kundalinī plūsmu. Fokusējot un koncentrējot domas, tiek iekustināti aizvien lielāki enerģijas apjomi, lādi ir kundalinī darbības pamatprincipi.

Kundalinī enerģijas atmošanās var notikt dažādos veidos. Tā var notikt lēnām, laikā gandrīz nemanāmi, veidojot pastāvīgu, pakāpenisku enerģijas un garīgā možuma pieaugumu. Tas var notikt ari pa posmiem, sajūtot siltas enerģijas plūsmas pacelšanos augšup gar mugurkaulu. Tiem cilvēkiem, kas praktizē jogu un meditāciju, šīs sajūtas ir samērā pierastas. Taču kundalinī var rasties ari pēkšņi un bez brīdinājuma, un tā intensitāte var būt apdullinoša. Kundalinī var traukties augšup pa mugurkaulu kā kvēlojoša zibens šautra, uzspridzinot vaļā čakras līdzīgi dinamītam, kas izgāž dubļus pa alas muti. Šāda pieredze var būt biedējoša un dezorientējoša, un tāpēc ari parādās šausminošie un draudīgie nostāsti par kundalinī.

Ja jūs praktizējat jogu un meditāciju ar koncentrēšanos, jūs būsiet diezgan labi sagatavots tam, lai uzņemtu pieaugošo kundalinī plūsmu. Es saku "diezgan labi sagatavots", jo nav iespējams pilnībā sagatavoties tam, lai saņemtu ko tik milzīgu kā kundalinī spēks. Tas var pārsteigt un pārmākt pat stiprākos un līdzsvarotākos cilvēkus. Vienīgais, ko var darit tad, kad kundalinī spēcīgi traucas jums cauri, ir ļauties šai pieredzei. Nepretojieties tai! Kundalinī ir spēcīgāks par visu, ko jebkad esat sastapis.

Kundalinī atmošanās ir process ar vērienīgu apziņas plašumu. Citiem vārdiem sakot, jūs varat noteikt virzienu uz vēl dziļāku kundalinī enerģijas atmodināšanu, taču jūs nevarat pilnībā izkontrolēt to, kā un kad tas notiks. Tā kā kundalinī ir primārais psihobioloģiskais spēks, to ir pieredzējis gandrīz katrs, parasti pēkšņas iedvesmas mirkļos vai orgasma laikā. Krišana telpā, kontroles zaudēšana un ekstāzes viļņa sajūta orgasma laikā ir seksuāla kundalinī pieredze. Dziļas sapņainības brīžos, kad pasaule šķiet sevišķi krāšņa un piesātināta, darbojas kundalinī.

Ar vingrināšanos jūs varat palielināt savu kundalinī plūsmas jaudu un stimulēt sevī vairāk šī spēka. To jūs droši varat panākt, praktizējot Piecus tibetiešus un 9. nodaļā aprakstītās meditācijas tehnikas. Plūstot aizvien spēcīgākai kundalinī enerģijai, čakras un primārie enerģijas kanāli kļūs aizvien aktīvāki un dzīvīgāki, katru dienu atveroties mazliet vairāk. Kundalinī rada vēlmi nodarboties ar jogu un meditēt. Tieši šis spēks mudina mūs uz priekšu, iedrošinot iesaistīties nodarbēs, kas attīra ķermeni un stiprina prātu. Palielinoties kundalinī plūsmai, notiek daudzas pārmaiņas. Jūs sākat justies spēcīgāks un modrāks, palielinās maņu asums. Es esmu ievērojis, ka manas maņas ir vēl asāk noslīpētas nekā tad, kad biju jaunāks. Maņas ir saistītas ar čakrām, un, ķermenī pastiprinoties kundalinī enerģijai, uzlabojas it viss. Ēdiens kļūst garšīgāks, smaržas nianses kļūst izteiktākas, krāsas šķiet dzīvākas, tauste kļūst jutīgāka, mūzika kļūst dziļāka un tā tālāk. Pasaule kļūst dzīvāka un juteklīgāka.

Pastiprinoties kundalinī plūsmai, palielinās ari jūsu enerģijas pamatlīmenis. Uzsākot jogas praksi, dažiem ir nepieciešama ilgāka atpūta nekā parasti, jo viņi piedzīvo būtiskas fiziskas un enerģētiskas pārmaiņas. Tomēr ar laiku ik dienas būs nepieciešama aizvien īsāka atpūta. Jūs atklāsiet, ka esat aktīvāks un mundrāks, ka guļat mazāk un uzturat vienmērīgāku enerģijas līmeni visas dienas garumā. Jūs ievērosiet, ka varat nenogurstot ilgstoši pievērsties sarežģītiem intelektuāliem uzdevumiem. Turklāt jūs, iespējams, atklāsiet, ka spējat gluži vienkārši palielināt enerģiju, kad tas ir patiešām nepieciešams.

Līdz ar pastiprinātu kundalinī plūsmu mainās ari gulēšanas paradumi. Lai gan jums, iespējams, būs nepieciešams īsāks laiks miegam, sapņi var kļūt neparasti dzīvi vai pat pravietiski. Meditācijas prakse var atvērt spēju pieredzēt apzinātos sapņus - stāvokli, kad jūs miega laikā apzināties, ka notiekošais ir sapnis.

Ir dažas klasiskas somatiskas parādības, kas bieži rodas līdz ar kundalinī kustību, un visbiežāk tā ir siltuma sajūta pie mugurkaula pamatnes. Šī sajūta var būt visai patīkama - reizēm tas ir kā sēdēt uz kaut kā karsta. Bieži tad rodas sevišķi izteikta seksuālā dzina.

Viena sajūta, kas atkārtojās manās agrīnajās kundalinī nodarbībās, bija mugurkaula vibrēšana. Kādu laiku ikreiz, kad apsēdos meditēt, mans mugurkauls viegli un ātri ietrīcējās līdzīgi vibratoram. Tas nebija muskuļu noguruma vai spriedzes dēļ, turklāt tas notika tikai meditācijas laikā. Galu galā tas izbeidzās pavisam.

Viena no aizraujošākajām kundalinī pieredzēm ir, kad pa mugurkaulu pēkšņi uzšaujas enerģijas lādiņš, kuru nereti pavada karstuma sajūta un reizēm arī košas krāsas. Tas ir sava veida iekšējs gaismas šovs. Tādās reizēs parasti izjūt arī prieku, plašumu un nosvērtību. Tas ir ļoti patīkami. Kad tas notiek, ir laiks koncentrēt uzmanību, meditēt un no šīs situācijas iegūt ko vairāk nekā tikai gaistošas izjūtas. Tādējādi jums var izdoties garīgi pieslēgties kundalinī enerģijai, radot ilgstošu iedarbību - skaidru prātu, modrību, spēku un dzīvesprieku. Kaut arī vairums kundalinī pieredžu ir īslaicīgas, reizēm tās var turpināties ilgāku laiku. Reiz es pieredzēju sešas nedēļas ilgu paaugstinātas kundalinī aktivitātes posmu. Tajā laikā es ēdu mēreni, gulēju ļoti maz, daudz nodarbojos ar jogu, daudz meditēju un biju pastāvīgā ekstāzes stāvoklī.

Grāmatā The Kundalini Experience ("Kundalinī pieredze") Dr. Lī Sanella raksta: "Kundalinī process, līdzīgi dziļai meditācijai, uzduļķo zemapziņas nogulsnes un konfrontē cilvēku ar tieši to psihisko materiālu, kuru viņš grib aplūkot vismazāk." Atziņa, ka kundalinī atmošanās sakuls "garīgos mēslus", ir patiesa. Ieejot kundalinī meditācijā, jūs, iespējams, atklāsiet, ka tas, kas uzpeld jūsu apziņā, pilnīgi noteikti nav nekas patīkams. Kad tas notiek, centieties tam nepieķerties! Gluži pretēji - ļaujiet enerģijai sevī pakāpeniski pieaugt un nepatīkamajām domām, jūtām un sajūtām aizlidot kā vēja pūstām! Hinduisti saka, ka tā tiek sadedzināta vecā karma, uzkrātie dvēseles atkritumi, kurus staipāt sev līdzi varbūt jau daudzas dzīves. Nav iespējams piedzīvot patiesu kundalinī atmošanos, neizbrienot garīgo staignāju, jo mums visiem ir savas bailes, aplamie priekšstati un dziļi apslēpti dvēseles līkloči, kuriem jāiziet cauri. Kundalinī plūsma uzjunda to visu, jo ir tīrās apziņas un enerģijas izpausme. Tā ir kā spilgta gaisma, kas izgaismo tumšu alu. Ja tajā ir sikspārņu mēsli un veci kauli, tad tie tiks celti gaismā. Katram ir kādi "garīgie mēsli", no kuriem tikt vaļā, un, palielinoties kundalinī aktivitātei, jums nāksies tos ieraudzīt.

Kundalinī ir mūsu galvenais dzīvības spēks. Tas, cik daudz kundalinī izpaužas, daļēji ir atkarīgs no pieliktajiem pūliņiem. Ja jūs praktizēsiet Piecus tibetiešus un uzsāksiet 9. nodaļā aprakstīto kundalinī meditāciju, tad, ļoti iespējams, spēsiet atmodināt savu snaudošo kundalinī enerģiju un pamodīsieties jaunai, spožai pieredzes un apziņas pasaulei.

Elpošana

Elpošana ir cilvēka dzīvības pamatā. Elpošana ir vienkārša, automātiska darbība. Mēs elpojam jau kopš piedzimšanas brīža, bet, kad pārstājam elpot, mēs mirstam. Ļoti vienkārši. Mēs, cilvēki, esam ļoti daudzpusīgi un spējīgi pielāgoties. Kā parādījuši dižie Gandija un citu cilvēku gavēšanas varoņdarbi, cilvēki var ilgstoši iztikt bez ēdiena.

Mēs varam dažas dienas iztikt bez ūdens. Mēs varam loti ilgu laiku iztikt bez picas, kinoteātra, vizināšanās automašīnā, pat bez seksa. Hiei kalna mūki Japānā (kas ir pazīstami ari kā "skrienošie mūki", jo tie noskrien līdz pat piecdesmit divām jūdzēm dienā) iztur pārbaudījumu, kura laikā viņi deviņas dienas iztiek bez pārtikas, ūdens un miega. Viņi to dēvē par "galējo gavēni". (Nemēģiniet to mājās!) Ar to es gribu teikt, ka mēs kādu laiku varam iztikt bez daudz kā, kas ir dzīvībai nepieciešams. Taču, ja jūs kaut neilgu laiku atturēsieties no elpošanas, jūs tiksiet atbrīvots no savas mirstīgās miesas.

Elpošana ir pats galvenais no visiem "barības" veidiem. Elpojot mēs uzņemam gāzu maisījumu, sevišķi skābekli, kas ir nepieciešams šūnu vielmaiņai. Mēs uzņemam ari smalko enerģiju, kuras nosaukums ir prāna. Tāpat kā skābeklis "baro" mūsu ķermeņa šūnas, tā prāna baro cilvēka enerģijas sistēmu, cilvēka ķermeņa enerģētisko pamatu. Lai ari elpošana ir vienkārša un dabiska funkcija, tā ir maināma un pielāgojama noteiktu mērķu sasniegšanai. Ieelpoto prānu var novirzīt visas cilvēka enerģijas sistēmas veidošanai, attīrīšanai un stiprināšanai. Tāpēc praktiski katra ķermeņa/prāta izkopšanas sistēma, sākot ar visām jogas sistēmām un beidzot ar dažādajām cīņas mākslām, pielieto elpas kontroles metodes. Dažos senajos jogas rakstos ir teikts, ka, pārvaldot elpu, cilvēks pārvalda ari savu likteni. Tas varbūt ir mazliet par skaļu teikts, tomēr tā ir patiesība, ka, pārvaldot elpu, cilvēks iegūst lielu kontroli pār savu ķermeni un prātu.

Šajā nodaļā es aprakstīšu pareizu elpošanu, lai jūs varat droši uzsākt savu Piecu tibetiešu praksi. Lūdzu, rūpīgi ievērojiet šeit aprakstītos pareizas elpošanas norādījumus! Reizēm cilvēkiem šķiet, ka iesākumā jāvingrinās sparigāk, un vini sāk nodarbības ar lielu intensitāti un dara vairāk, nekā tiek rekomendēts. Nebūtu gudri tā rīkoties ar elpošanas vingrojumiem. Ja jums šķiet, ka ir nepieciešama lielāka intensitāte, tad izpildiet piecsimt pietupienus, noskrieniet desmit jūdzes, nodzeniet sevi līdz pārgurumam! Taču nepārcentieties ar elpošanas vingrojumiem! Vienkārši elpošanas pamatmetodes varbūt ārkārtīgi iedarbīgas. Tā kā elpošana ir dabisks process, ko mēs darām pastāvīgi, var šķist, ka spraiga elpošanas vingrojumu izpildīšana nevar izsaukt nekādas negatīvas sekas, taču tā nav taisnība. Ar elpošanas vingrojumiem ir iespējams nodarīt sev kaitējumu. Labākais veids, kā progresēt elpošanas un jogas vingrojumos, ir rūpīgi mācīties un praktizēt aizvien uzmanīgāk un precīzāk.

Uzsākot prānājāmu, elpošanas kontroles prasmi, var notikt daudz pārmaiņu. Sākas organisma detoksikācija - no aknām, nierēm, zarnām un ādas izdalās indes. Sākumā prānājāmas laikā jums var apreibt galva, ko izraisa paaugstinātais skābekļa daudzums smadzenēs. Taču šī viegluma sajūta rodas ne tikai uzņemtā skābekļa dēļ. Praktizējot kontrolēto elpošanu, jūs izlaužaties cauri šķēršļiem cilvēka enerģijas sistēmā. Mērķtiecīgi elpošanas vingrojumi noārda aizsērējumus enerģētiskajās dzīslās vai čakrās. Kad enerģijas sistēma darbosies spēcīgāk, jūs jutīsieties staro- jošāks. Reizēm šķitīs, ka katra ķermeņa šūna dejo gaismā.

Tā tiešām ari ir/ja ņemam vērā, ka viss mums zināmais universs sastāv no enerģijas un gaismas. Matērija nav cieta - tā ir smaga, sablīvēta enerģijas forma. Katrs jūsu būtnes atoms telpā ārkārtīgi strauji "dejo" ap citiem atomiem. Kļūt "vieglākam" jeb "gaišākam" nenozīmē vienkārši kļūt mazāk smagam - tas nozīmē uzņemt sevī vairāk gaismas. Pastāvīgi elpošanas un meditācijas vingrojumi jūsu enerģijas sistēmai piesaista vairāk tīras, skaidras, baltas gaismas, burtiski iededzot čakras.

Elpošana pati par sevi ir jogas sistēma, un ir simtiem dažādu prānājāmas prakses veidu. Tā kā šīs grāmatas tēma ir Pieci tibetieši, nevis pilna visu jogas aspektu izpēte, tad mēs pievērsīsimies tikai trim elpošanas metodēm. Pirmā ir parastā elpošana, otrā ir garā, dziļā elpošana un trešā ir elpošana, kas tiek izpildīta pēc katra no Pieciem tibetiešiem. Elpošanas vingrojumus izpildiet tukšā dūšā, lai izvairītos no nelabuma un krampjiem un lai ļautu enerģijai sistēmā cirkulēt pēc iespējas brīvāk!

Parastā elpošana

Apsēdieties ērti vai nu ar sakrustotām kājām, vai atzveltnes krēslā. Turiet muguru taisnu, sēžot, cik vien stalti un kārtīgi iespējams. Atslābiniet plecus un krūtis. Uzlieciet plaukstu uz vēdera, lai viegli sajustu, kas notiek vingrojuma laikā. Kad būsiet iepazinies ar šo elpošanas veidu, tad likt plaukstu uz vēdera vairs nebūs nepieciešams.

Viegli ieelpojiet caur degunu, ļaujot vēderam piepildīties un no elpas izplesties uz āru. Izelpojiet caur degunu vai muti, atslābinot vēderu. Vingrojuma laikā jūsu krūškurvim jāpaliek nekustīgam. Šī elpošana stipri līdzinās balona piepūšanai - ieelpojot caur degunu, vēders izplešas. Izelpojot caur degunu vai muti, vēders saraujas. Lai cik vienkārši tas ari izklausītos, šis vingrojums ir ļoti svarīgs elpošanas prakses uzsākšanai, tāpēc atkārtojiet to vairākkārt. Izpildiet vieglu, lēnu elpošanu aptuveni divas minūtes, ieelpā caur degunu izplešot vēderu un ļaujot vēderam sarauties, maigi izelpojot caur degunu vai muti.

Šis ir mierīgas elpošanas veids, kāds jums jāsaglabā visas dienas garumā. Šajos vingrojumos jūs varbūt atklāsiet, ka esat elpojis citādi, uz ieelpu ievelkot vēderu. Tā ir ārkārtīgi bieža parādība, un ierastā elpošanas veida maiņa var šķist dīvaina. Taču esiet neatlaidīgs! Kaut ari pareizas elpošanas uzturēšana prasa vingrināšanos un koncentrēšanos, tomēr ieguvumi no parastās pilnās elpošanas ir milzīgi.

Lūdzu, ņemiet vērā, ka ir svarīgi, ja vien ir iespējams, ieelpot caur degunu! Ja ieelpojat caur muti, tiek apieti elpas regulēšanas mehānismi, un tas var izraisīt reiboņus, nervozitāti un citas fiziskas un emocionālas problēmas. Tāpēc pievērsiet uzmanību tam, lai jūs vienmēr ieelpotu caur degunu! Izelpot drīkst kā caur degunu, tā ari caur muti.

Garā, dziļā elpošana

Tā ir līdzīga parastajai elpošanai, tikai tā ir dziļāka. Lai izpildītu šo elpošanu, apsēdieties ērti un uzlieciet vienu plaukstu uz vēdera un otru - uz krūtīm. Šādi rokas jātur, lai iemācītos elpot. Ieelpojot velciet gaisu caur degunu, izplešot vēderu kā parastajā elpošanā, taču šoreiz turpiniet ieelpu, kamēr plaušas ir piepildītas līdz augšai un izplešas krūškurvis. Tad viegli izelpojiet caur degunu vai muti.

Ir svarīgi, lai jūs atkārtotu šādu elpošanu, līdz jūs varat to izpildīt pareizi un bez pūlēm. Garā, dziļā elpošana līdzinās glāzes piepildīšanai - lejot ūdeni no augšas, glāze piepildās no apakšas. Tas pats notiek ar elpu - tā ieplūst no ķermeņa augšas, bet piepilda plaušas, sākot no vēdera, visbeidzot piepildot arī krūšu dobuma augšējo daļu. Veiciet šo elpošanu vairākas minūtes katru dienu, līdz tā vairs neprasa pūles un uzmanību.

Kad jums ir nepieciešams atbrīvoties no stresa (izņemot pēc pamatīgas maltītes), apsēdieties ērti un elpojiet dziļi un lēni, ievelkot elpu un tad izelpojot viegli un vienmērīgi. Šis process burtiski aizskalo spriedzi, un jūs kļūstat mierīgs, atpūties un uzmundrināts.

Starpelpa

Šo elpošanu izpilda tikai divas reizes pēc katra no Pieciem tibetiešiem. Veltiet dažas minūtes laika, lai pavingrinātos, jo tā ir ļoti svarīga šo vingrojumu sastāvdaļa.

Nostājieties taisni ar kopā saliktām pēdām, rokas uzliktas uz gurniem. Ievelciet garu, pilnu, dziļu ieelpu caur degunu. Izelpojiet caur muti, savelkot lūpas "o" formā (skatīt 2. attēlu 48. lpp.).

Kad esat pavingrinājies elpošanā, jūs esat gatavs apgūt Piecus tibetiešus.

Pieci tibetieši

Tad nu pēc garā ievada šeit ir jogas vingrojumi Pieci tibetieši. Pieci tibetieši stimulē pilnīgu enerģijas plūsmu caur čakrām un aktivizē attiecīgos nervus, orgānus un dziedzerus. Šie vingrojumi arī tonizē un stiprina galvenās muskuļu grupas, palīdzot veidot spēcīgu un vingru ķermeni. Kad būsiet iepazinies ar šiem vingrojumiem, Piecu tibetiešu izpildīšana prasīs piecas sešas minūtes dienā.

Ideāli būtu katru no Pieciem tibetiešiem izpildīt divdesmit vienu reizi. Nav nepieciešams izpildīt vairāk kā divdesmit vienu atkārtojumu, jo vēlamais enerģētiskais Piecu tibetiešu efekts tiek sasniegts tieši pie šī skaita. Es nedomāju, ka ir kaitīgi vingrojumus atkārtot vairāk reižu, taču tas gluži vienkārši nav nepieciešams. Lielākajai daļai cilvēku ir nepieciešams laiks, lai sasniegtu šo atkārtojumu skaitu, tāpēc neuztraucieties, ja no sākuma izpildīt pilnu programmu ir par grūtu. Gandrīz katram iesācējam paiet mēnesis vai vairāk, līdz tas sasniedz pilnu ciklu - divdesmit vienu reizi.

Sākumā izpildiet kādus desmit divpadsmit katra vingrojuma atkārtojumus. Pamazām palieliniet vingrojumu skaitu. Jūs sev darīsiet daudz laba, izpildot Piecus tibetiešus, cik spējat, un divdesmit viena atkārtojuma sasniegšana katrā vingrojumā sniegs lielu gandarījumu. Nesteidzieties un vingrinieties katru dienu arvien precīzāk. Pat tikai pietuvojoties vēlamajam vingrojumu skaitam, jūs jau sāksiet justies spēcīgāks un enerģiskāks.

Lai pārliecinātos, ka darāt pareizi, uzmanīgi lasiet katra vingrojuma instrukcijas un aplūkojiet tām pievienotās fotogrāfijas! Pieci tibetieši grāmatā ir attēloti ļoti precīzi, lai jūs spētu pielāgot pozas, stāju un stāvokli kopumā šajās lappusēs sniegtajām norādēm.

PIRMAIS TIBETIETIS

Nostājieties taisni ar sāņus izplestām rokām (1. attēls). Pirkstus turiet kopā, plaukstas ir atvērtas un vērstas lejup. Turot rokas šādi, veiciet pilnu apgriezienu pulksteņa rādītāju kustības virzienā. (Ja jūs pagrieztu galvu pa labi, tad tas būtu virziens, kurā jums jāgriežas.) Izpildiet šādu apgriezienu divdesmit vienu reizi bez pārtraukuma.

Kad esat pabeidzis griešanos, nostājieties. Pēdas atrodas paralēli, rokas - uz gurniem (2. attēls). Caur degunu dziļi ieelpojiet. Izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām. Atkārtojiet ieelpu un izelpu divas reizes, pirms pārejat pie Otrā tibetieša.

Sākumā, veicot šo vingrojumu, jums var apreibt galva. Esiet uzmanīgs, nepārcentieties! Šis vingrojums nostiprina vestibulāro aparātu, līdzsvara mehānismu, kas atrodas iekšējā ausī. Regulāri vingrinoties, galva pārstās reibt un griešanās kļūs viegla un plūstoša pat ļoti lielā ātrumā. Šo pašu kustību praktizē ari musulmaņu derviši, sūfiju mistiķi, kuri ilgstoši virpuļo milzu ātrumā. Šos mistiķus dēvē ari par 'Virpuļojošajiem dervišiem".

2. attēls

Kad esat pabeidzis griešanos, nostājieties ar paralēli saliktām pēdām, bet rokas turiet uz gurniem. Ievelciet dziļu elpu caur degunu. Izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām. Atkārtojiet šo ieelpu un izelpu divas reizes, pirms pārejat pie Otrā tibetieša.

OTRAIS TIBETIETIS

Apgulieties ar muguru uz segas vai paklājiņa. Kājas ir pilnīgi iztaisnotas, potītes kopā, pēdas atliektas. Rokas ir gar sāniem ar plaukstām pie zemes (3. attēls). Ieelpojiet caur degunu, paceliet kājas mazliet vairāk nekā deviņdesmit grādu leņķī un paceliet galvu, iespiežot zodu krūtīs (4. attēls). Tas viss notiek vienā plūstošā kustībā. Kāju pirksti nostiepti augšup; muguras lejasdaļa paliek piespiesta pie zemes.

Izelpojiet caur degunu vai muti, nolaižot kājas un galvu atpakaļ sākotnējā pozīcijā - cieši piespiežoties pie zemes. Atkārtojiet visu šo kustību kombināciju divdesmit vienu reizi, veicot ieelpu, kad paceļat kājas un galvu, un izelpojot, kad laižat tās lejā.

Kad esat izpildījis vingrojumu, nostājieties ar paralēli saliktām pēdām, bet rokas turiet uz gurniem (2. attēls). Divas reizes dziļi ieelpojiet caur degunu un izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

3. attēls

Apgulieties ar muguru uz segas vai paklājiņa. Kājas ir pilnīgi iztaisnotas, potītes - kopā, pēdas - atliektas. Rokas ir gar sāniem ar plaukstām pie zemes.

4. attēls

Ieelpojiet caur degunu, paceliet kājas mazliet vairāk nekā deviņdesmit grādu leņķī un paceliet galvu, iespiežot zodu krūtīs.

TREŠAIS TIBETIETIS

Nostājieties uz ceļiem, pēdas atbalstot uz pirkstgaliem. Ceļus turiet aptuveni desmit centimetrus atstatu. Ar plaukstām atbalstieties pret stilbiem mazliet zem dibena. Muguru turiet taisnu, nolieciet galvu un zodu iespiediet krūtīs (5. attēls).

Ieelpojiet caur degunu, viduklī atliecoties atpakaļ. Atgāziet galvu uz aizmuguri, cik tālu vien spējat, nesajūtot diskomfortu (6. attēls). Atliecoties balstieties uz rokām. Atgriežoties sākuma pozīcijā, izelpojiet caur degunu vai muti. Atkārtojiet šo kustību divdesmit vienu reizi nepārtraukti, nemainīgā ritmā.

Kad esat to veicis, piecelieties. Pēdas atrodas paralēli, rokas - uz gurniem (2. attēls). Divas reizes dziļi ieelpojiet caur degunu un izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

5. attēls

Nostājieties uz ceļiem, pēdas atbalstot uz pirkstgaliem. Ceļus turiet aptuveni desmit centimetrus atstatu. Ar plaukstām atbalstieties pret stilbiem mazliet zem dibena. Muguru turiet taisnu, zodu iespiediet krūtīs.

i. attēls

Ieelpojiet caur degunu, viduklī atliecoties. Atgāziet galvu aizmuguri, cik tālu vien spējat, nesajūtot diskomfortu.

CETURTAIS TIBETIETIS

Apsēdieties taisni, lai kājas būtu izstieptas uz priekšu. Nolieciet plaukstas blakus gurniem ar delnām uz zemes. Plaukstu izvietojums ir ļoti svarīgs - tām jāatrodas tieši blakus gurniem. Nolieciet galvu un iespiediet zodu krūtīs (7. attēls).

Ieelpojot caur degunu, paceliet gurnus, salieciet ceļus, piespiediet pēdas pie zemes un atgāziet galvu uz aizmuguri (8. attēls). Jūs nostāsieties pozā, kurā rumpis atrodas paralēli zemei, bet rokas un kājas - perpendikulāri tai.

7. attēls

Apsēdieties taisni, lai kājas būtu izstieptas uz priekšu. Nolieciet plaukstas blakus gurniem ar delnām uz zemes. Plaukstu izvietojums ir ļoti svarīgs - tām jāatrodas tieši blakus gurniem. Iespiediet zodu krūtīs.

8. attēls

Ieelpojot caur degunu, paceliet gurnus, salieciet ceļus, piespiediet pēdas pie zemes un atgāziet galvu uz aizmuguri.

Atgriežoties sākuma pozīcijā, izelpojiet caur degunu vai muti. Atkārtojiet šo kustību divdesmit vienu reizi nepārtraukti, nemainīgā ritmā. Neļaujiet pēdām izslīdēt. Pēdām jāpaliek tajā pašā vietā visa vingrojuma laikā. Rokām jābūt nesaliektām - grieziena kustībai jānotiek plecos.

Pēc vingrojuma piecelieties; pēdas paralēli, rokas uz gurniem (2. attēls). Divas reizes dziļi ieelpojiet caur degunu un izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

PIEKTAIS TIBETIETIS

Sāciet šo vingrojumu guļus, balstoties uz plaukstām un kāju pirkstgaliem. Gan kājām, gan rokām jābūt aptuveni 60 centimetrus atstatu. Galva ir pacelta un atliekta uz aizmuguri (9. attēls). Turot rokas un kājas taisnas, ieelpojiet caur degunu, paceliet dibenu un iespiediet zodu krūtīs. Ķermenis veido nevainojamu trīsstūri (10. attēls). Izelpojot caur degunu vai muti, nolaidieties atpakaļ sākuma pozīcijā. Visa vingrojuma laikā zemei pieskaras tikai plaukstas un kāju pirkstgali, rokas un kājas nevienā bridī netiek saliektas. Atkārtojiet visu kustību divdesmit vienu reizi plūstošā, nemainīgā ritmā.

9. attēls

Sāciet šo vingrojumu, balstoties uz plaukstām un kāju pirkstgaliem. Gan kājām, gan rokām jābūt aptuveni 60 centimetrus atstatu. Galva ir pacelta un atliekta uz aizmuguri.

10. attēls

Turot rokas un kājas taisnas, ieelpojiet caur degunu, paceliet dibenu un iespiediet zodu krūtīs, līdz ķermenis veido nevainojamu trīsstūri.

Pēc vingrojuma nostājieties ar kājām kopā, rokām uz gurniem (2. attēls). Divas reizes dziļi ieelpojiet caur degunu un izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

Kad esat izpildījis visus piecus vingrojumus, apgulieties uz muguras un dažas minūtes atslābinieties. Ļaujiet elpai plūst maigi un viegli. Ievērojiet, ja ķermenī parādās kādas nebijušas sajūtas.

Papildinājums Pieciem tibetiešiem

Saskaņa ar Pitera Keldera rakstīto Pieci tibetieši radas klostera kopienā, kuras locekļi ievēroja celibātu. Mūku sabiedrībā celibāts ir norma - vismaz tāds ir klasiskais noteikums. Patiesībā daudzos klosteros, vienalga - hinduistu, katoļu, musulmaņu vai budistu - notiek ne mazums neatļautu seksuālo darbību. Tas notiek tāpēc, ka visi cilvēki ir seksuālas būtnes. Daudziem celibāts nozīmē neizturamu vingrināšanos neapmierinātībā.

Daudzas reliģijas un garīgās tradīcijas uzskata seksuālo aktivitāti par traucēkli ^augstākiem7 mērķiem, sakot, ka miesas kārību piepildīšana nozīmē novēršanos no gara centieniem. Tādējādi mūkiem un mūķenēm liek dzīvot bez seksa. Vēsture rāda, ka šāda atturība noved pie slepeniem sakariem. Mūķenes// ņemas'/ ar mūķenēm, priesteri ar priesteriem, mūki ar mūkiem, un visi kopā ar jauniņajiem un tā tālāk. Cilvēki gluži vienkārši nav radīti tam, lai dzīvotu bez fiziskās tuvības. Ja sekss nedrīkst būt atklāts un blīvs, tad tas būs slepens un samaitāts.

Līdzās uzskatam, ka sekss ir garīguma šķērslis (es to uzskatu par spēcīgu garīgo instrumentu), dažas tradīcijas māca, ka dzimumsekrētu zaudēšana samazina dzīvības enerģiju. Par ejakulāciju parasti dēvē vīrieša sēklas noplūdi, taču to var attiecināt ari uz mīlēšanās laikā izdalītajiem sievietes ķermeņa šķidrumiem.

Turpmāk aprakstītais vingrojums ir papildinājums Pieciem tibetiešiem, kura mērķis ir novērst dzimumsekrētu zaudēšanas izraisīto dzīvības enerģijas izsīkšanu. Tibetieši ieteica šo vingrojumu dzimumatturībniekiem, lai apvaldītu seksuālās dziņas, novērstu ejakulāciju un virzītu seksuālo enerģiju augšup pa mugurkaulu, pārvēršot to garīgajā enerģijā. Es gribu pavisam skaidri pateikt, ka pats šādu pieeju neiesaku. Ja jūs ievērojat celibātu un ja jums tas der, tad šis vingrojums mazinās spriedzi un ļaus efektīvāk rīkoties ar uzkrāto enerģiju. Es iekļauju šo vingrojumu, jo lielākajai daļai no mums, kas esam seksuāli aktīvi, tas noder dzimumdziedzeru stiprināšanai, tādējādi uzlabojot dzimumdzīvi. Dažiem vīriešiem šis vingrojums palīdzēs kontrolēt ejakulāciju, paildzinot dzimumaktu. īsāk sakot, šis vingrojums nāks par labu visiem, kas to praktizēs, vienalga - vai tie ievēro celibātu vai ne.

SESTAIS TIBETIETIS

Nostājieties taisni, rokas uz gurniem, pēdas desmit centimetrus atstatu (11. attēls). Šajā pozīcijā ievelciet garu, dziļu elpu caur degunu. Tad izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām. Izelpā noliecieties uz priekšu, ar rokām atbalstoties pret ceļiem (12. attēls).

Kad esat noliecies, vēderu dziļi ievelkot, izspiediet palikušo gaisu. Aizturot elpu un turot vēderu ievilktu, atgriezieties pilnīgi vertikālā stāvoklī ar rokām uz gurniem (13. attēls). Aizturiet elpu vēl uz dažām sekundēm. Tad gari, lēni, dziļi ieelpojiet un atslābinieties.

Atkārtojiet šo vingrojumu ne vairāk kā tiīs reizes. Pabeidziet vingrojumu, stāvot taisni ar blakus saliktām pēdām un ar rokām uz gurniem (2. attēls). Divas reizes dziļi ieelpojiet caur degunu un izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

12, attēls

Izelpojot noliecieties uz priekšu, ar rokām atbalstoties pret ceļiem. Kad esat noliecies, vēderu dziļi ievelkot, izspiediet palikušo gaisu.

13. attēls

Aizturot elpu un turot vēderu ievilktu, atgriezieties pilnīgi vertikālā stāvoklī ar rokām uz gurniem. Aizturiet elpu vēl uz dažām sekundēm. Tad gari, lēni, dziļi ieelpojiet un atslābinieties.

Ka, kad un kur praktizēt

Šīs nodaļas īsajā variantā būtu rakstīts vienkārši: "Praktizējiet Piecus tibetiešus jebkurā laikā, jebkurā vietā. Tas nāks jums par labu ta ir taisnība. Tomēr pastāv nosacījumi, kas darīs jūsu praksi vieglāku, ērtāku un enerģētiski efektīvāku.

Laiks

Piecus tibetiešus var praktizēt jebkurā laikā, taču, lai rezultāti būtu labāki, es ieteiktu tos izpildīt no rīta pirms brokastīm vai vakarā pirms gulētiešanas. Es labprātāk praktizēju no paša līta, pēc dušas, jo šie vingrojumi piešķir manai dienai labu enerģiju, kuru es ļoti augstu vērtēju. Piecu tibetiešu izpildīšana vakarā parasti veicina dziļāku miegu un var samazināt miegam nepieciešamo laiku. Tomēr daži cilvēki pēc šo vingrojumu izpildīšanas jūtas tik enerģiski, ka nevar aizmigt un guļ gultā, blenzdami griestos. Lai atrastu sev vingrošanai piemērotāko laiku, nāksies paeksperimentēt. Ja jūs patiešām aizraujaties ar Pieciem tibetiešiem, tad varat tos praktizēt no rīta un vakarā.

Vai tīrība tiešām nes svētību?

Apgalvojums, ka tīrība ir galvenais svētības priekšnoteikums, ir apšaubāms, taču izpildīt Piecus tibetiešus ar tīru ķermeni gan būtu prātīgi. Es labprātāk mazgājos pirms treniņa, taču daži cilvēki svīst tik stipri, ka labāk izvēlas iet dušā pēc vingrošanas. Gatavojoties vingrošanai, nomazgājiet vismaz seju un rokas.

Ja, gatavojoties nodarbībai, vispirms nomazgāsieties, jogas prakse šķitīs īpašāka. Līdzīgi kā cilvēki uzpošas, ejot uz baznīcu, tas ir veids, kā veltīt praksei mazliet vairāk uzmanības. Nav aizliegts ieiet baznīcā šortos un vecā T kreklā, taču tajā, ka uzvelkam savas labākās, tīrākās drēbes, ir kaut kas īpašs. Tas piešķir notikumam vēl mazliet godbijības. Tā kā viss, ko mēs darām, notiek tādā vai citādā noskaņā, tad sagatavošanās praksei, lai tā šķistu īpaša, nāks tikai par labu.

Vingrinieties tukšā dūšā

Vislabāk Piecus tibetiešus praktizēt ne agrāk kā trīs stundas pēc ēšanas. Izpildot tos driz pēc ēšanas, var rasties slikta dūša. Kad vēders ir pilns ar ēdienu, liela daļa cirkulējošo asiņu un enerģijas ir piesaistītas gremošanas orgāniem. Jums jāatbrīvo asinsrite jogas praksei, ļaujot asinīm blīvi plūst visā ķermenī.

Temperatūra un gaiss

Kad vien iespējams, praktizējiet labi vēdinātā telpā, kurā nav ne pārāk karsti, ne pārāk auksti.

Ģērbieties piemēroti

Ģērbieties brīvās, kustības neierobežojošās drēbēs, vēlams no kokvilnas. Jo mazāk drēbju, jo labāk. Ja praktizēsiet minimāli apģērbies, jums būs lielāka kustību brivība.

Kur praktizēt

Ja iespējams, kādu telpu pilnībā atvēliet jogas nodarbībām. Ja tas nav iespējams, tad parūpējieties, lai telpa, kurā jūs praktizējat, ir tīra un sakopta. Labāk vingrot uz paklājiņa vai segas, nevis uz cietas virsmas.

Pateicības attiecības

Cik iespējams, padariet jogas nodarbības par īpašu laiku - par laiku, kurā visas rūpes un uzmanību veltāt tam, ko darāt. Piecus tibetiešus pieklājas godāt un uzlūkot ar rūpēm un cieņu, jo tie ir tik noderīgi vispārējai veselībai un labbūtībai. Jūs gūsiet patīkamu pieredzi, iesaistoties nodarbībās ar pozitīvu, pateicīgu attieksmi.

Atšķirībā no daudzām citām nodarbēm un vingrojumu veidiem - lai nodarbotos ar Pieciem tibetiešiem, nav nepieciešams nekāds papildu aprīkojums, sevišķas telpas, noteikti laikapstākļi vai kāds cits cilvēks, izņemot jūs pašu. Ievērojot šīs dažas vienkāršās norādes, jūs varēsiet bez grūtībām praktizēt un gūt labumu no tā, ko piedāvā šie unikālie vingrojumi.

Nidra joga

Viena no būtiskākajām prasmēm, ko var apgūt, praktizējot jogu, ir dziļās relaksācijas māksla. Lielākajai daļai cilvēku, kuri uzsāk stresa atbrīvošanas programmas, bioloģiskās atgriezeniskās saites kursus vai relaksācijas nodarbības, mērķis ir vienkārši relaksēties. Jogam dziļā relaksācija ir gan būtiska prasme pati par sevi, gan durvis uz daudz plašākām iespējām, tostarp uz apzinātajiem sapņiem, dzie- dināšanos un nezināmo plašumu izpēti. Visas šīs spējas, kas sakņojas dziļās relaksācijas praksē, ir daļa no procesa, kuru dēvē par nidra jogu (yoganidra). Nidra joga, zināma ari kā jogas miegs, ir saskaņošanās ar enerģētiskajiem spēkiem un kontrole pār tiem, jo tie plūst cauri ķermenim un ir daļa no universālā enerģijas okeāna.

Dziļā relaksācija

Galvenā nidra jogas atslēga ir iemācīšanās dziļi un pamatīgi atslābināties. Pēc pārdesmit gadu ilgas pieredzes jogas pasniedzēja darbā es zinu, cik grūta var būt tik vienkārša darbība kā atslābināšanās. Es esmu novērojis, kā jogas skolnieki saspringst un dīdās, un grozās, un ir ļoti nemierīgi laikā, kad viņiem būtu jāatslābinās. Kaut ari atslābināšanās ir gribas akts, tā pieprasa kontroles atdošanu, atlaišanu, spriedzes atbrīvošanu. Nav iespējams vienlaikus atslābināties un paturēt stingru kontroli, taču ir iespējams tīši atslābināties, saglabājot apziņas možumu un skaidrību, kamēr ķermenis šķiet it kā aizslīdam. Lai dziļi atslābinātos, ir nepieciešama zināma paļaušanās. Jums jāgrib atbrivot spriedzi, ticot, ka ar jums viss būs kārtībā.

Lai uzsāktu dziļo relaksēšanos, rīkojieties šādi: nogu- lieties Nedzīvajā pozā, guļot uz muguras ar taisni izstieptām kājām, pēdas turot trīsdesmit centimetrus atstatu. Arī rokas ir izstieptas, delnas vērstas augšup, plaukstas atrodas centimetrus trīsdesmit atstatu no ķermeņa (14. attēls). Acis turiet ciet. Parūpējieties, lai jums nesalst un lai apģērbs

14. attēls

Dziļā atslābināšanās Nedzīvajā pozā. Apgulieties uz muguras ar taisni izstieptām kājām, pēdas turot 30 centimetrus atstatu. Arī rokas ir izstieptas, delnas vērstas augšup, plaukstas atrodas centimetrus trīsdesmit atstatu no ķermeņa. Acis turiet ciet. Šajā pozā izpildiet garo, lēno elpošanu. Ar katru izelpu ļaujiet ķermenim iegrimt aizvien dziļāk zemē, it kā palielinātos zemes pievilkšanas spēks.

ir brivs un netraucē. Šajā pozā izpildiet garo, lēno elpošanu. Ar katru izelpu ļaujiet ķermenim iegrimt aizvien dziļāk zemē, it kā palielinātos zemes pievilkšanas spēks.

Pēc pāris minūtēm jūs varat sākt sistemātisku relaksē- šanās vingrojumu. Vispirms pievērsiet uzmanību pēdām. Elpojot lēni un viegli, sajūtiet pēdas, cik labi vien spējat. Elpai plūstot iekšā un ārā, apzināti atbrīvojieties no visa saspringuma pēdās. Tad pārvirziet uzmanību uz apakš- stilbiem. Ar katru ieelpu ļaujiet apakšstilbu muskuļiem pilnībā atslābt. Atkārtojiet šo procesu ar ceļiem, stilbiem, iegurni, vēdera lejasdaļu, ar dibenu un muguras lejasdaļu, ar vēdera vidusdaļu un muguras vidusdaļu, ar krūtīm un muguras plecu joslu, ar augšdelmiem un apakšdelmiem, plaukstām, kaklu un seju. Veltiet katrai ķermeņa daļai tik daudz laika, cik nepieciešams, lai pievērstu tai visu savu uzmanību. Ja būsiet nesteidzīgs, uzmanīgs un sistemātisks, tad būsiet pārsteigts, cik dziļi varat atslābināties.

Pēc tam kad esat sistemātiski ^apceļojis'7 visu ķermeni, apzināti atslābinot katru tā daļu, ļaujiet, lai elpa kļūst tik viegla un maiga, cik iespējams. Lai uzmanība tik viegli kā spalviņa pieskaras elpošanai. Nesasprindziniet uzmanību - vienkārši mēģiniet to darit, cik maigi vien iespējams. Sākumā tas var šķist grūti izpildāms, taču ar laiku jūs tajā iemanīsieties.

Tagad jūs drīkstat iegrimt miegā. Tajā nav nekā slikta. Daudziem šeit aprakstītais pakāpeniskās atslābināšanās process kalpo par brinišķīgu ievadu labam nakts miegam. Sevišķi, ja esat ļoti saspringts, atslābināšanās un tai sekojoša iegrimšana sapnī, iespējams, ir tieši tas, kas jums nepieciešams nidra jogas prakses sākumā. Pirms pārejat pie nākamajiem posmiem, praktizējiet šo dziļās relaksācijas tehniku katru dienu vismaz mēnesi vai divus.

Apzinātais miegs

Nākamā nidra jogas pakāpe ir mazliet sarežģītāka par pirmo, la sastāv no visiem iepriekš aprakstītajiem atslābināšanās soļiem, taču prātam visu šo laiku jābūt pilnīgā nomodā un modram. Tas ir sarežģīti pirmām kārtām jau tāpēc, ka lielākajai daļai cilvēku apgulšanās un atslābināšanās asociējas ar iemigšanu, lapēc šeit ir jāiesaista gribasspēks. Jums uzmanīgi jāvēro visas ķermeņa atbrīvošanās nianses, taču tajā pašā laikā jums neaizmiegot jānoturas pie nomoda kodola - pie tās jūsu prāta daļas, kas paliek skaidra un modra.

Ja jums izdosies ievest sevi ļoti dziļā relaksācijā un noturēt modru prātu, tad agri vai vēlu jūs atklāsiet pārsteidzošo faktu, ka ķermenis ir pavisam aizmidzis, bet jūs pats esat nomodā! Es to atklāju komiskā atgadījumā. Tā kā es, guļot uz muguras, mēdzu mazliet krākt, tad pirmajā apzinātā miega reizē - sev par lielu uzjautrinājumu - gulēju un klausījos sava ķermeņa snaudas vieglajā dūkoņā.

Attīstot spēju gulēt pie pilnas apziņas, var sākt iegūt kontroli pār organisma pašregulējošajām fizioloģiskajām funkcijām. Ja jūs dosieties dziļāk jogas praksē, tad ar laiku atklāsiet, ka varat tīši mainīt asinsspiedienu, smadzeņu viļņus, sirdspukstus un daudzus citus šķietami nekontrolējamus organisma procesus. Šo funkciju apzināta kontrole ļauj pagarināt dzīvi un veicināt enerģiju. Apzinātā miega spējas attīstīšana ir nepieciešama nākamajām nidra jogas stadijām. Jums varbūt būs vajadzīgi vairāki mēneši, lai izkoptu šo praksi, taču, ja jūs to darisiet, tad atklāsiet, ka varat iemidzināt ķermeni, kamēr prāts ir atslābinātā, meditatīvā stāvoklī. Jūs spēsiet piecelties pēc desmit, divdesmit minūtēm, jūtoties labi atpūties un atjaunojies kā pēc snaudas un meditācijas.

Pašdziedināšanas

Kad esat iemācījies ieiet dziļā pilnīga atslābuma stāvoklī, saglabājot prāta modrību, tad esat gatavs apgūt pašdzie- dināšanos. Ir tāda paruna: "Ko var just, to var kustināt." Tas ir pašdziedināšanas pamatprincips. Pieņemsim, ka jums ir sinusīts un sāpošs kakls. Kad būsiet ievedis sevi dziļi atslābinātā stāvoklī, kā aprakstīts iepriekš, pievērsiet uzmanību slimajām vietām, īpaši - sajūtām tajās. Veltiet vairākas minūtes tam, lai pilnīgi izjustu šīs vietas. Nemēģinot neko pasteidzināt, vienkārši vēlieties, lai šīs ķermeņa daļas atgūst labu, veselīgu stāvokli. Viegli noturiet savu uzmanību, nemēģinot neko forsēt. Vienkārši vēlieties atlab- šanu. Tad pievērsiet uzmanību savām sajūtām, necenšoties panākt neko vairāk.

Šajā brīdī procesā iesaistās kontrole pār ķermeņa enerģijas plūsmām. Atrodoties dziļā relaksācijā, viena ļoti labi virzīta vēlme spēj mainīt enerģijas plūsmu ķermenī un atjaunot veselību. Varbūt tas izklausās vienkārši, bet tieši tā tas ari ir. Taču nesajauciet vienkāršību ar vieglumu. Jums jāatrodas dziļā atslābuma stāvoklī, citādi jūs pamēģināsiet šo metodi un nospriedīsiet, ka tā nedarbojas. Jums jābūt tik atslābušam, lai nebūtu nekādas spriedzes, kas traucētu prāta vēlmei pēc veselības un līdzsvara atjaunošanās. Galu galā veselība ir dinamiskas enerģijas, līdzsvara un vitalitātes stāvoklis. Tas ir dinamiskas labbūtības stāvoklis, nevis tikai slimības iztrūkums. Viena no īpatnībām, kuru saprot katrs īsts jogs, ir tāda, ka ar labi sakoncentrētu prātu var vadīt un ietekmēt ķermeņa veselību. Pareizā nidra jogas pašdziedināšanas metodes praksē jūs atklāsiet, ka slimības vai sāpju gadījumā varat pozitīvi ietekmēt savu veselību. Varbūt jums neizdosies izveseļoties pilnībā, bet jūs spēsiet jūtami uzlabot savu veselības stāvokli un padarīt to apmie- rinošāku. Atslēga ir vingrināšanās. Ja jūs ieguldīsiet laiku šajos vingrojumos, tad būsiet pārsteigts, cik gan daudz spējat sev palīdzēt ar pašdziedināšanos. Tā ir brīnišķīga, spēcinoša nodarbe.

Nezināmā izpēte

Aiz relaksācijas, aiz apzinātā miega, aiz pašdziedinā- šanas paveras nezināmais. Par to es nevaru pateikt neko vairāk kā vien šo. Mēs visi dzīvojam pasaulē ar zināmu stabilitātes izjūtu, ar ticību, ka visam ir kāda konkrēta kārtība un ka dzīve ir samērā paredzama. Un tā lielākoties ir taisnība. Zāle aug garena un zaļa, nevis violetos kvadrātos, saule katru dienu parādās un pazūd. Tāpēc dzīvei savā ziņā piemīt zināma paredzamība, taču šī paredzamība aizklāj vērienīgo noslēpumu, kas ir visapkārt.

Kad esat apguvis visas iepriekšējās nidra jogas pakāpes, jūs esat gatavs pieredzēm, kuras es gluži vienkārši nevaru paredzēt, jo jūs esat vienīgais, kas tajās dosies, un tā pieredze būs jūsu paša, ne mana. Es varu piebilst, ka esmu pabijis visai trakās vietās, ja tās vispār var saukt par "vietām". Mani ir ieskāvusi zili un oranži liesmojoša uguns, es esmu sastapies ar dievībām un visādām būtnēm, esmu traucies cauri garām DNS dubultspirālēm uz tādām pasaulēm, kuras es nevaru aprakstīt, jo man gluži vienkārši trūkst vārdu, kas spētu izteikt šo ceļojumu pieredzes. Es esmu pieredzējis, kā kaut kas līdzīgs galaktikām izpeld no Visuma biezās nebūtības tumsas un atkal izšķīst nebūtībā, it kā gadu miljardi būtu saspiesti dažās pieredzes minūtēs.

Nidra jogas piedzīvojumu ceļojumu atslēga ir iemācīšanās paļauties. Jāatzīst gan: lai cik atbrīvojies jūs ari būtu, ļoti iespējams, ka jūs negribot saspringsiet, ja sāksiet super- milzīgā ātrumā šauties cauri gariem, spoži izgaismotiem tuneļiem. Tas ir pilnībā saprotami. Tajā bridī jūs, iespējams, nospriedīsiet, ka tāda veida piedzīvojumi gluži vienkārši nav jūsu gaumē. Taču, ja jūsu zinātkāre un aizrautība gūs pārsvaru pār bailēm un paniku nepārvaramo un bieži vien dīvaino pieredžu priekšā, tad turpmākai virzībai būs nepieciešama pilnīga paļaušanās. Savos trakajos nidra jogas izpētes ceļojumos es iedrošinu sevi, atceroties, ka universs ir visai draudzīga vieta, Tā ir taisnība. Protams, pastāv ari ne mazums briesmu. Taču pamatā universs ir izpalīdzīgs, nevis naidīgs. Sī atziņa palīdz.

Senie jogas teksti ir pilni ar norādēm uz šādu veidu pieredzēm, taču tajos nav pašu pieredžu aprakstu. Karte vēl nav tajā attēlotā teritorija. Kas ar jums notiks un kur jūs nokļūsiet, ja ļausieties, taps zināms vienīgi jums pašam. Ja vingrināsieties nidra jogā, tad būsiet tik gatavs, cik vien var būt šādiem trakiem, brīnišķīgiem iekšējās telpas ceļojumiem. Mēs dzīvojam milzīgi lielā universā ar paralēlām realitātēm un neskaitāmām pasaulēm, būtnēm, stāvokļiem, kurus parasti nesastopam savā nomoda, miega vai sapņu dzīvē. Tā kā jūs šeit dzīvojat, tad varat ari mazliet izpētīt vidi, kurā mitināties.

Kundalini meditācijā

Izsakoties mazliet nodeldētiem, tomēr precīziem vārdiem, meditācija nav tas, ko jūs domājat. Meditācija ir viņpus domām, viņpus mūsu ierastajām nomoda, miega un sapņu pieredzēm. Tomēr tajā pašā laikā ir iespējams būt meditācijā, atrodoties šajos ikdienišķajos stāvokļos. Meditācija savā būtībā ir gaužām vienkārša, tomēr šajā procesā ir ari kas noslēpumains. Tā ir tūlītēji pieejama - katrs var apsēsties un sākt meditēt. Tomēr meditācija ir arī mūža gaitā izkopta prasme, kā pērle, kas uzaugusi ap vienu traucējošu smilšu graudu. Meditācija pastāv uz tās smalkās līnijas starp pozitīvo un negatīvo, starp zināmo un nezināmo. Tā sākas kā prakse, kā paņēmiens, bet laika gaitā kļūst nenošķirama no visa cita. Tā ir no šīs pasaules, tomēr atver mūs citām pasaulēm. Meditācija ir gan metode, gan visaptveroša esības forma.

Ir simtiem meditācijas tehniku, kas nākušas no visa garīguma spektra dažādajām tradīcijām. Visās to dažādajās formās meditācijas metodes noskaidro prātu, paplašina apziņu un rada iekšējo harmoniju. Nav vienas vislabākās meditācijas tehnikas - katra indivīda temperamentam labāk der kāda cita. Tajā pašā laikā lielākā daļa paņēmienu sniegs labumu katram, kurš ieguldīs tajos laiku un enerģiju. Meditācijā galvenais ir vingrināšanās. Meditācija nav kā kūkas gabals, no kura var noknibināt gabaliņu, pagaršot un nospriest, vai tas ir garšīgs vai - ne. Ir jāiegulda laiks un enerģija, un koncentrēšanās, un pastāvīga vingrināšanās, lai atklātu jebkura meditācijas veida spēku un vērtību. Pavirša niekošanās ar meditāciju kalpos tikai kā garīgais uzkodu galds. Meditācijas praksē vienīgi neatlaidība nes augļus.

Sensacionālā okulta literatūra ir izplatījusi vistrakākos priekšstatus par meditāciju, solot, ka tā kaut kādā veidā izcels jūs no mirstīgās miesas sprosta, aizraus no zemes virsas un žigli aizsūtīs jūs citās, plašās pieredzes pasaulēs pie eņģeļiem un bezķermeniskiem spokiem. Nav arī tā, ka kaut kas neparasts nevarētu atgadīties. Taču patiesība ir tāda, ka jebkādi priekšstati par meditāciju to sagandē, jo šie priekšstati ir prāta abstrakcijas. Gluži pretēji - meditatīvs prāts ir kā rūpīgi nopulēts kristāldzidrs spogulis bez paša attēla, kurš skaidri atspoguļo visu, kas parādās tā priekšā. Meditācijas ceļā cilvēks sāk skaidri apzināties katru brīdi un ir klātesošs šeit un tagad, mirkli pa mirklim. Jā, meditācija var modināt enerģiju, un tā ieved neparastos apziņas un pieredzes stāvokļos. Taču, lai piekļūtu augstākajiem apziņas stāvokļiem, ir nepieciešams iztikt bez priekšstatiem, neko negaidīt un slāpēt visas cerības. To, protams, ir grūtāk izdarīt nekā pateikt.

Meditācija darbojas pavisam citādi nekā domāšana. Domājot prāts ir pilns ar simboliem - vizuāliem tēliem, vārdiem un citiem prāta produktiem, kas kaut kādā veidā apraksta dzīvi. Taču meditācija iegremdē plašajā, neierobežotajā tīras apziņas okeānā, kas ir viņpus abstrakcijām un simboliem, lādas meditācijas pieredzes kā vīzijas vai spēcīgas enerģijas jušana nāk, attīrot prātu, nevis gribot un cerot uz tām. Tas ir samērā paradoksāli. Atmetot domas un abstrakcijas, rodas telpa spontānām pieredzēm, kas parādās no mūžīgajiem enerģijas un intelekta pieplūdiem un atplūdiem. Šīs pieredzes, lai cik ari interesantas un vilinošas, ir vienīgi papildu materiāls, kārtējās parādības. Pašas par sevi tās nav nekas īpašs vai svarigs. Tās noteikti nav meditācijas galaprodukts. īstais ieguvums no meditācijas ir skaidrs, nospodrināts prāts.

Kāds mans draugs reiz piedalījās ilgā un intensīvā meditācijas nometnē. Dažu nedēļu laikā viņš piedzīvoja daudzas neparastas un spēcīgas pieredzes. Viņš jutās, it kā lidotu bezsvara stāvoklī, it kā būtu tik liels kā planēta, it kā varētu apskaut visu šo pasauli. Bija reizes, kad viņš izslīdēja ārā no ķermeņa, citās reizēs viņš izjuta dārdošo enerģijas straumi mugurkaulā. Viņš bija lielā sajūsmā par savām pieredzēm, tāpēc devās pie skolotāja, nometnes vadītāja, un atstāstīja viņam visu, kas ar viņu bija noticis. Kad mans draugs bija sīkumos izstāstījis visu, kas atgadījies, skolotājs paskatījās

uz vinu ar siltu un mierinošu smaidu un teica: "Neuztraucies, tas pāries." Tā ir visa meditācijas pieredžu vērtība, 1ās ir kā ceļa zīmes. Tās nav galamērķis, tās ir ceļojuma skatu daļa. Tās ir interesantas, taču ne to dēļ mēs praktizējam. Nozīme ir tikai skaidram, tīram prātam.

Lai no meditācijas prakses gūtu pēc iespējas vairāk, atvēliet tai laiku ik dienas un nesteidzieties. Vienalga, cik daudz laika jūs veltāt meditēšanai, nokārtojiet, lai šajā laikā jūs netraucē telefona zvani, sarunas vai citi ārēji kavēkļi. Jums būs gana daudz iekšējo šķēršļu, kurus pārvarēt, cīnoties par kaut mazumiņu skaidrības. Sākumā jūs ievērosiet, ka vieglāk ir meditēt tukšā dūšā. Tas tāpēc, ka pēc kārtīgas maltītes pilnībā aktivizējas gremošanas orgānu asinsrite, apgrūtinot koncentrēšanos. Kaut ari jūs varat meditēt jebkurā laikā, parasti ir vieglāk veltīt laiku no rita pēc pamošanās vai vakarā pirms gulētiešanas.

Ģērbieties brīvās, neierobežojošās drēbēs un meditējiet ērtā vietā, kā visos jogas vingrojumos. Ja iespējams, meditējiet pie dabas, piemēram, mežā vai pludmalē. Daba spēj brīnišķīgi palīdzēt meditācijā, jo mēs nākam no dabas un tā ir liela daļa mūsu būtības. Lai kur jūs ari meditējat, uzturiet to vietu kārtīgu, tīru un pievilcīgu. Ja varat, atvēliet sev īpašu vietu tikai meditācijai, pat ja tas būtu vien mazs istabas stūritis. Radiet noskaņu, godājot šo vietu. Novietojiet tur ziedus. Domājiet par savu meditācijas telpu kā par īpašu vietu.

Turpmāk aprakstītās metodes veido pilnu kundalinī meditācijas praksi. Katra no tām der cilvēka enerģijas sistēmas kanālu atvēršanai un kundalinī plūsmas atbrīvošanai. Kundalinī meditācijas prakse sadedzina visus šķēršļus enerģijas plūsmā, sniedzot prātam to milzīgo enerģiju, kas nepieciešama, lai pilnībā koncentrētos uz attiecīgo bridi. Paturiet prātā, ka meditācijas mērķis nav sakrāt kaudzi fantastisku pieredžu, kaut ar laiku tās, visticamāk, ari radīsies. Tā vietā mērķis ir sakopot uzmanību tagadnē, lai prāts kļūst kristāldzidrs, dinamisks, modrs un vieds. Meditācija ļauj mums visā pilnībā izdzīvot attiecīgo brīdi, tas arī viss.

Turpmāk ir rūpīgi aprakstītas četras meditācijas metodes; katra nākamā prakse balstās uz iepriekšējo. Mans ieteikums būtu: lai jūs iesākumā vismaz mēnesi vai vairāk katru dienu praktizējat pirmo metodi, pirms pievienojat otro. Praktizējiet tās abas kopā vismaz tikpat ilgi, tad pievienojiet trešo. Atkal praktizējiet vismaz mēnesi, pirms pievienojat ceturto tehniku. Nebūs it nekāda labuma no steigas un mēģinājuma uzreiz pielietot visas metodes kopā. Ir ļoti svarīgi iemācīties praktizēt pareizi, un tam vajadzīgs laiks.

Čakru meditācija

Šeit mēs sākam kundalinī meditāciju. Pareizai šīs metodes veikšanai ir nepieciešama aptuveni pusstunda laika, taču, ja tas nesagādā grūtības, jūs droši drikstat meditēt ari ilgāk.

Apsēdieties ērti, ar sakrustotām kājām, ideālajā variantā - pilnā Lotosa pozā -, taču parasti lielākajai daļai cilvēku tā nav ērta. Jebkura sakrustoto kāju poza būs laba, ja vien turēsiet muguru, cik taisnu vien varat. Varbūt jums būs ērtāk nosēdēt taisni, ja apsēdīsieties uz neliela spilventiņa. Novietojiet plaukstas uz ceļiem. Acis ir aizvērtas, mute ir aizvērta. Mēles galiņam jāatrodas pie aukslējām.

Šādi sēžot, dažas minūtes vienmērīgi un viegli elpojiet caur degunu. Šajā laikā atbrīvojiet visus muskuļus, izņemot tos, kurus izmantojat, lai turētu muguru taisnu. Ļaujiet pleciem, vēdera un sejas muskulatūrai pilnībā atslābt. Elpojot ļaujiet prātam pēc iespējas norimt. Visā šīs meditācijas gaitā pats galvenais elements ir elpošana. Nav nepieciešams elpot gari un dziļi, taču elpai jābūt vienmērīgai un stabilai, mazliet dziļākai par parastu relaksējošu elpošanu. Saglabājiet šādu elpošanu visas meditācijas laikā.

Tad pievērsiet uzmanību pirmajai čakrai, muladhārai, kas atrodas pašā mugurkaula pamatnē, starp ānusu un dzimumorgāniem. Lēni un vienmērīgi elpojot, kādas trīs minūtes koncentrējiet savu uzmanību uz šo vietu. Ar katru elpu sajūtiet, it kā jūs elpotu caur šo enerģijas centru. Cik iespējams, sajūtiet šo ķermeņa vietu. Ļaujiet tai pilnīgi atslābt, lai jūs neradītu lieku spriedzi.

No tās vietas pārvirziet savu uzmanību uz otro čakru, svadistānu, kas atrodas mugurkaula lejasdaļā, iekšējo dzimumorgānu līmenī. Minūtes trīs koncentrējiet savu uzmanību šajā punktā, elpojot lēni un vienmērīgi. Atkal ar katru elpu jūtiet, it kā jūs elpotu caur šo enerģijas centru. Cik iespējams, sajūtiet šo vietu ķermenī.

Nākamais uzmanības punkts ir trešā čakra, manipūra, kura atrodas pie mugurkaula, iepretim saules pinumam. Trīs minūtes koncentrējieties uz šo punktu, elpojot lēni un vienmērīgi. Ar katru elpu jūtiet, kā jūs elpojat caur šo enerģijas centru, caur saules pinumu un mugurkaulu. Cik iespējams, sajūtiet šo vietu savā ķermenī.

Tad pievērsiet savu uzmanību ceturtajai čakrai, anahā- tai, kura atrodas pie mugurkaula, tieši pretī krūšu centram. Tris minūtes koncentrējiet savu uzmanību šajā punktā, elpojot lēni un vienmērīgi. Ar katru elpu jūtiet, it kā elpotu tieši caur krūšu centru un caur attiecīgo vietu mugurkaulā. Sajūtiet šo vietu ķermenī, cik labi spējat.

Tagad pievērsiet savu uzmanību piektajai čakrai, višhu- dai, kas atrodas pie mugurkaula pretī rīkles centram. Minūtes tris koncentrējiet savu uzmanību šajā punktā, elpojot lēni un vienmērīgi. Ar katru elpu jūtiet, it kā elpotu tieši caur šo enerģijas centru. Cik iespējams, sajūtiet šo vietu savā ķermenī. ?

Tagad pievērsiet uzmanību trešajai acij - sestajai čakrai, adžņai, - punktam pie deguna pamatnes starp uzacīm. Tris minūtes koncentrējiet uzmanību šajā punktā, elpojot lēni un vienmērīgi. Ar katru elpu jūtiet, it kā jūs elpotu tieši caur trešo aci, izstarojot enerģijas staru savā priekšā. Cik spējat, sajūtiet šo vietu savā ķermenī.

No trešās acs pārnesiet savu uzmanību uz kroņa čakru, sahazraru, galvas virspusē. Minūtes tris koncentrējiet savu uzmanību tur, elpojot lēni un vienmērīgi. Ar katru elpu jūtiet, it kā jūs elpotu tieši caur šo enerģijas centru. Cik varat, sajūtiet šo vietu savā ķermenī, it kā visa jūsu galvas virsa liesmotu enerģijā.

No kroņa čakras pievērsiet uzmanību telpai ap savu ķermeni - aurai. Aura ir enerģijas apvalks, kas apņem ķermeni. Koncentrējiet uzmanību uz šo enerģijas apvalku, kas sniedzas no ķermeņa vismaz trīsdesmit centimetrus visos virzienos.

Ar katru elpu jūtiet, it kā aura kļūtu aizvien piesātinātāka ar enerģiju. Cik iespējams, izjūtiet šo telpu ap sevi.

Pēc tam kad esat izvedis savu uzmanību augšup cauri čakrām un aurai, mierīgi pasēdiet, elpojot lēni un vienmērīgi un uzņemot šīs prakses laikā radušos enerģiju. Prāts lai paliek tik kluss un mierīgs, cik iespējams. Neko negaidiet un necentieties izvilināt kādu sevišķu pieredzi. Ta vietā pilnībā apzinieties bridi, kurā atrodaties, sava ķermeņa izvietojumu, ieelpu, izelpu, gaisu ap sevi, apkārtnes skatus un smaržas. Apzinieties visu notiekošo, cik spilgti spējat, ar prātu nekam no tā nepieķeroties. Tas ir tikai parādības - lai tās nāk un iet bez jūsu piepūles. Šādā stāvoklī pabeidziet meditāciju.

Kad esat pabeidzis, vienu vai divas reizes dziļi ieelpojiet. Sparīgi saberzējiet plaukstas, tad lēni noberziet ar tām seju, it kā mazgājoties. Lēnām atveriet acis un pāris minūtes atslābinieties pirms turpmākās darbības.

Šī meditācija atver čakru sistēmu, piestrāvojot to ar enerģiju. Vienmērīga elpošana un labi koncentrēta uzmanība šeit ir panākumu priekšnoteikums. Koncentrējiet uzmanību uz katru čakru, cik vien spējat. Uzmanieties, lai nenovirzītos no čakrām. Ja pamanāt, ka kļūstat izklaidīgs, tad pievērsiet uzmanību tam centram, ar kuru tobrid strādājat. Nesteidzieties! Veltiet laiku tam, lai spilgti izjustu katru centru. Ar laiku jums kļūs aizvien vieglāk sajust šos punktus un enerģijas strāvojumu ķermenī.

Sudraba pavediena meditācija

Kad būsiet praktizējis čakru meditāciju vismaz mēnesi vai vairāk, tad varbūt vēlēsieties pievienot šo sudraba pavediena meditāciju. Vigyana Bhairava Jautra rakstos vienā no jogu valdnieka Sivas runām ir šīs meditācijas apraksts. Sudraba pavediens ir centrālais enerģijas kanāls, sušumnā, kas sniedzas augšup cauri mugurkaulam. Centrālais kanāls ir enerģētiskais mugurkaula dubultnieks, un, kā aprakstīts 2. nodaļā, tas ir kundalinī enerģijas plūsmas ceļš.

Saglabājiet to pašu pozu, ko iepriekš. Sēdiet sakrustotām kājām, ar taisnu muguru, acis un mute ir ciet, mēles galiņš pieskaras aukslējām. Plaukstas ir noliktas uz ceļiem. Elpa ir vienmērīga un stabila. Sāciet meditāciju ar čakrām un auru. Kad esat pabeidzis čakru meditāciju, virziet visu uzmanību uz mugurkaulu, izjūtot to pilnā garumā no pašas pamatnes līdz pat kakla augšai. Veltiet dažas minūtes tam, lai pilnībā sajustu savu mugurkaulu, līdzīgi tam kā jūs rūpīgi ieklausītos jebkurā citā sava ķermeņa daļā.

Pēc dažām minūtēm iztēlojieties sudraba pavedienu sniedzamies visā mugurkaula garumā taisni cauri tā centram. Sudraba pavediena serde ir spilgti sarkanā krāsā. Tas līdzinās izolētam vadam, kur sudraba pavediens ir izolācijas materiāls, bet spilgti sarkanā serde - ļoti smalks vadiņš tā vidū. Ar katru mierīgo, vienmērīgo elpu koncentrējiet visu savu uzmanību uz šo sudraba pavedienu ar koši sarkano kodolu. Iztēlojieties to sniedzamies no mugurkaula pamatnes līdz pašai mugurkaula augšai. Sajūtiet savu mugurkaulu. Veltiet tam visu savu uzmanību.

Iesākumā šī meditācija var šķist pārāk vienkārša. īstenībā tā ir ārkārtīgi spēcīga un tai ir nepieciešama visa uzmanība, ko vien jūs spējat sakopot. Kamēr jūs cieši saistiet domas pie šī sudraba pavediena ar sarkano kodolu, tikmēr pa to plūst kundalinī enerģija, piestrāvojot visu čakru sistēmu. Jums šķiet, ka sākat izplesties - sākumā lēnām, bet tad aizvien ātrāk. Nav neierasti justies tā, it kā jūs sevī ietvertu visu pasaules telpu. Protams, kā es teicu jau iepriekš, meditācijas pieredzes nav mūsu mērķis. Tas ir garāmslīdošas parādības. Lai vai kā - izmantojot šo metodi, izplešanās sajūta ir visai parasta un iespējama, tāpēc es nolēmu to pieminēt. Tāpat iespējams, ka jutīsieties kā pieslēgts neizsmeļamas enerģijas avotam.

Praktizējiet šo metodi, cik ilgi gribat un pat vēl mazliet ilgāk, nekā jums šķiet pietiekami. Vienmēr ir derīgi sasprindzināt spēkus, lai paveiktu vairāk nekā vienkārši pietiekami. Tur jūs 77 spēlējatiēs'7 uz uzmanības robežas.

Nada jogas meditācija

Tagad jūs esat praktizējuši čakru meditāciju un sudraba pavediena meditāciju. Nākamais solis ir nada joga. Es jums ieteiktu praktizēt šo metodi secīgi pēc pirmajām divām jau aplūkotajām metodēm, lai jums būtu daudz enerģijas, ar ko strādāt. Ja jums nav tik daudz laika meditācijai, var praktizēt ari tikai šo metodi.

Šajā metodē jūs saskarsieties ar daudzām parādībām. Viena no tām ir nada jeb skaņas straume. Nada ir vibrāciju straume, pastāvīga skaņas straume, kas plūst cauri pilnīgi visam. Visticamāk, ka pirmoreiz jūs šo skaņu sastapsiet meditācijā, jo tieši tās laikā maņas ir visasākās. Nada parādās caur dzirdi. Lai ari šī skaņas straume patiesībā ir simti vai varbūt pat tūkstoši dažādu skaņu, iespējams, ka sākumā jūs to dzirdēsiet vienkārši kā vienu nemainīgu toni.

Vislabāk nada ir dzirdama samērā klusā vidē, kur nav citu skaņu. Praktizējot čakru un sudraba pavediena meditāciju klusumā, jūs, iespējams, sadzirdēsiet dūcošu skaņu galvā, sevišķi pie labās auss. To nerada asinsrite - asinis plūstot neizdod spalgu pīkstienu. Tāpat šo skaņu nevajadzētu sajaukt ar Menjēra slimību, kuras simptomi ir reibonis un skaļa zvanīšana ausīs. Tas, ko jūs dzirdat, ir skaņas straume - vienkāršs, šķietami neuzbāzīgs tonis, kas ir kā sadzirdams lielceļš uz bezgalību.

Pēc čakru un sudraba pavediena meditācijas beigām jūs varat vai nu turpināt sēdēt taisni, vai arī apgulties. Jebkurā gadījumā svarīgi ir saglabāt maksimālu modrību, jo šai metodei ir nepieciešama ļoti asa uzmanība. Tāpēc aizmigt nebūtu vēlams. Ja izvēlaties apgulties, tad dariet to uz plakanas virsmas bez spilvena. Turiet kājas taisnas un nesakrustotas, rokas - tuvu pie sāniem, ar augšup pavērstām plaukstām. Acis un mute ir ciet, mēles galiņš pieskaras aukslējām. Atslābinieties, cik spējat, atbrīvojot muskuļu un prāta spriedzi. Vislabāk ir praktizēt klusā, tumšā telpā. Vēls vakars vai agrs rīts ir piemērots laiks šai praksei, jo tad apkārt viss ir samērā kluss. Ja vides troksnis ir neizbēgams, tad lietojiet ausu aizbāžņus.

Pievērsiet visu uzmanību galvas iekšienei un uzmanīgi ieklausieties. Sākumā koncentrējieties uz galvas labo pusi pie iekšējās auss. Tur jūs sadzirdēsiet kādu skaņu. Varbūt tā būs klusa zvanīšana, viegla dūkoņa vai dažreiz kas līdzīgs tālai dārdoņai. Cik vien uzmanīgi un rūpīgi spējat, ieklausieties tajā. Klausieties tik uzmanīgi, it kā mēģinātu sadzirdēt kādu, kurš blakusistabā aiz sienas runā čukstus. Loti uzmanīgi koncentrējieties!

Kamēr jūs klausāties, šī skaņa kļūs skaļāka un sāks pārvērsties no vienas skaņas daudzās. Patiesībā varbūt jūs dzirdēsiet tik daudzas skaņas, ka sākotnējā, kurā klausījāties, uz to fona pazudīs. Neuztraucieties par to! Skaņām pieņemoties skaļumā, izvēlieties vienu un koncentrējieties uz to. Nav svarīgi, kuru jūs izvēlaties, bet palieciet pie tās, kuru esat izraudzījies. Rūpīgi koncentrējieties uz šo skaņu, līdzīgi tam kā jūs vērstu uzmanību uz vienu no simfonijā skanošajiem instrumentiem. Tā pamazām kļūs skaļāka, un varbūt jūs sajutīsiet šo skaņu ritam cauri ķermenim. Ļoti uzmanīgi klausoties, skaņa, kurai sekojat, var izmainīties, kļūt smalkāka, dzidrāka. Tas nekas! Turpiniet klausīties un koncentrējiet uzmanību, cik vien spējat.

Jūs varētu dzirdēt dažādas skanas, to skaitā zvanu vai flautu skaņas, ūdenskrituma dārdoņu, dūkoņu, jūras šalkoņu vai sienāžu un putnu dziesmas. Turpinot praktizēt šo metodi, jūs dzirdēsiet aizvien izsmalcinātākas un retākas skaņas. Taču pats galvenais ir pievērst visu uzmanību, citādi skaņas ātri izgaisīs.

"Pirmā skaņa ir kā medū apreibušas bites dūkoņa. Nākamā ir kā flauta, tad kā arfa; pēc tam ar pakāpenisku jogas, pasaules tumsas iznīcinātājas, praksi viņš sadzirdēs zvanu skaņas - tādas kā pērkona dārdi Kad viņš bez bailēm pilnībā pievēršas šai skaņai, viņš nogrimst, ak, mans mīļotais!

Kad joga prāts ir pārpārēm iegājis šajā skaņā, viņš aizmirst visu ārējo telpu un iegrimst šajā skaņā.

Šajā jogas praksē viņš uzveic visas trīs īpašības (labo, ļauno un neitrālo); un, brīvs no visiem stāvokļiem, viņš iegrimst čida- kās (intelekta ēterī)/'

Meditējot uz skaņas plūsmu, jūs vispirms uzskaņojat savu uzmanību uz to, pēc tam - uz šīs skaņas avotu. Ilgstoši praktizējot, jūs sāksiet saplūst ar šo skaņas straumi tik pilnīgi, ka vairs nebūs iespējams noteikt, kur beidzaties jūs un kur sākas skaņa. Jūs iziesiet cauri daudziem izmainītiem stāvokļiem, līdz apziņa kļūs sakāpināta. Atcerieties, šīs prakses jēga ir atbrīvot enerģiju, lai jūs spētu pievērst saasinātu, labi nosmailinātu uzmanību tieši attiecīgajam brīdim. Parādības, lai arī cik žilbinošas un košas, nāks un ies.

Nada pieredze nav ne ar ko salīdzināma. To, kā ir klausīties šajā skaņas straumē, ir iespējams saprast vienīgi praksē. Nekas cits to nepaskaidros. Skaņām, kuras jūs dzirdēsiet, nav līdzīgu. Ar visu savu būtni atrasties šo neparasto vibrāciju peldē ir vissaldākā un izsmalcinātākā pieredze. Panākumu atslēga darbā ar šo metodi, tāpat kā ar visām citām metodēm, ir pastāvība un neatlaidīgi centieni sakopot visu uzmanību. Jūs atklāsiet, ka šīs skanas ir loti nenoteiktas. Tas nāk un iet, tās pazūd, tās mainās, tās pieklust, tās uzdārd.

Praktizējiet skaņas straumes meditāciju vismaz piecpadsmit minūtes. Jo ilgāk, jo labāk - ir derīgi paspiest sevi koncentrēties un saglabāt modrību. Pēc prakses dažas minūtes atpūtieties.

Prāts ir kā čūska, kas aizmirst visu savu nemieru; izdzirdot nada skaņas, tā vairs nekur neaizmūk.1

Nada joga un centrālais kanāls

Pēdējais šīs kundalinī meditācijas solis ir visu metožu apvienojums. Tūlīt pēc čakru un sudraba pavediena meditācijas palieciet sēdus un sāciet meditāciju uz skaņas straumi.

1 Pancham Sinh, The Hatha Yoga Pradipika (New Delhi: Oriental Books Reprint Corporation, 1980).

Pēc dažām minūtēm, kad esat pieslēdzies skaņas plūsmai, pievērsiet savu uzmanību arī centrālajam kanālam, kas sniedzas cauri mugurkaulam. Nav nepieciešams vizualizēt sudraba pavedienu, vienkārši izjūtiet, kā šis kanāls paceļas augšup caur mugurkaulu, tajā pašā laikā klausoties skaņas plūsmā. Uzmanīgi ieklausieties skaņas plūsmā un izjūtiet centrālo kanālu. Jūs atklāsiet, ka varat to darīt vienlaikus.

Pieņemot, ka esat veltījis laiku tam, lai izkoptu labus meditācijas ieradumus, un ka jūs koncentrējat visu uzmanību, jūs atklāsiet, ka šī ir ļoti neparasta meditācija. Koncentrēšanās uz centrālo kanālu pievieno uzmanību enerģijas sistēmas kodolam, kamēr koncentrēšanās uz skaņas plūsmu pieslēdz jūs visas enerģijas un intelekta avotam. Šis apvienojums ir ļoti spēcīgs. Šī metode spēj atbrīvot milzīgu enerģijas straumi, ļaujot tai ritēt caur visu jūsu būtni. Praktizējiet to vismaz piecpadsmit minūtes pēc čakru un sudraba pavediena meditācijas un palieliniet ilgumu pēc savām iespējām. Laika gaitā jūs spēsiet viegli sajust kontaktu ar visas enerģijas avotu. Šī ir tā vieta, kur jūs vēlaties būt.

Un kurp tālāk?

Ir ļoti jauki apbrīnot kalnus no tāluma, bet pavisam kas cits ir tajos uzkāpt un nostāties virsotnē pēc kārtīgām pūlēm un bez ierastajām ērtībām. Līdzīgi var būt interesanti lasīt par Pieciem tibetiešiem un dažādām meditācijas formām un domāt par ķermeņa/prāta enerģijas plūsmu un cilvēka vērienīgajām iespējām. Taču pavisam kas cits ir praktizēt šajā grāmatā aprakstītās metodes. Lasīt par šīm jogas iedarbīgajām metodēm ir kā apskatīt ievērojamas vietas. Kamēr jūs tās neesat apmeklējis un padarījis par savas dzīves daļu, tās ir tikai kārtējās ainavas aizvien mainīgajā panorāmā.

Ja jūtat, ka šeit aprakstītās metodes jūs kaut nedaudz saista, tad praktizējiet tās. Jums nav jāmeklē guru vai ašrams, vai jebkas cits, lai to sāktu. Rūpīgi, soli pa solim iepazīstieties ar instrukcijām un padariet šīs metodes par savas dzīves daļu. Lasīt par tām ir patīkami; praktizēt tās ir uzmundrinoši un apgaismojoši. Pieci tibetieši ir neparasts paņēmiens, kas sniedz daudz labuma pie samērā mazas piepūles un laika. Šie vingrojumi kombinācijā ar kundalinī meditāciju veido spēcīgu jogas praksi, kas var patiešām mainīt jūsu dzīvi, ja jūs tai ļausieties.

Vairāk nekā metode

Kā teicu jau iepriekš, kundalinī meditācijas uzsākšanas nolūks nav uzkrāt lērumu neparastu pieredžu, bet gan radīt pēc iespējas vairāk enerģijas, veltot šiem pūliņiem visu uzmanību, lai pieredzētu tagadnes brīdi tik spilgti un pilnīgi, cik iespējams. Ja jūs uzticīgi praktizēsiet šeit aprakstīto metožu kombināciju, tad radīsiet milzīgu enerģiju, atbrīvojot kundalinī spēku un ļaujot šai enerģijai ritēt cauri visam jūsu ķermenim/prātam. Meditējot jūs noslīpēsiet savu uzmanību līdz līmenim, kad patiešām spēsiet koncentrēties uz acumirkli, kas faktiski ir vienīgais pastāvošais laiks. Tieši šeit un tieši tagad ir vienīgais brīdis, kurā mēs varam dzīvot. Neviens nedzīvo vakardienā vai rītdienā - visa mūsu dzīvošana notiek tieši tagad. Piešķirot acumirklim milzīgu enerģiju un saasinātu uzmanību, mēs spējam būt pilnīgi un kristāldzidri modri. Šāds esības veids jau ir viņpus metodes. Tas vairs nav paņēmiens, tā vienkārši ir esamība. Visa jogas "akrobātika" - elpošana, koncentrēšanās, vingrojumi, centīgā prakse - galu galā noved mūs pie punkta, kurā nekas vairs nav jādara, kur nav vairs, ko aptvert, nav, pēc kā tiekties, nav mērķa, ko sasniegt, kurā paliek vien kailā tagadnes neaptveramība, esot tieši šeit un tieši tagad - vienīgajā pastāvošajā laikā.

Pieci tibetieši ir vienkāršu, taču ļoti enerģizējošu vingrojumu jogas sistēma, kas radusies Himalaju kalnos. Uz Rietumiem tos 20. gadsimta sākumā atveda atvaļināts britu armijas virsnieks, kurš šos vingrojumus bija apguvis tibe- tiešu klosterī.

Pieciem tibetiešiem katru dienu jāvelta pavisam nedaudz laika un piepūles, taču tie spēj būtiski palielināt fizisko spēku un vingrumu, kā ari apziņas asumu. Pat jogas iesācēji izjutīs, kā Pieci tibetieši atraisa cilvēka ķermenī un prātā apslēpto enerģiju. Regulāra šo vingrojumu veikšana atbrivo muskuļu stīvumu un nervu spriedzi, uzlabo elpošanu un gremošanu, veicina kardiovaskulārās sistēmas darbību un ved uz dziļu relaksāciju un labbūtību. Pieci tibetieši ir spēcīgs līdzeklis ne vien cilvēka maņu iedzīvināšanai, bet ari vitālās transformējošās enerģijas radīšanai un izmantošanai.

Kristofers S. Kilems ir vadījis jogas, meditācijas un dabiskās veselības nodarbības jau vairāk nekā divdesmit gadus. Viņš piedalās ASV radio un televīzijas raidījumos, publicējas žurnālos un ir ari vairāku grāmatu autors.

1. attēls

Nostājieties taisni ar sāņus izplestām rokām. Pirkstus turiet kopā, plaukstas ir atvērtas un vērstas lejup. Turot rokas šādi, veiciet pilnu apgriezienu pulksteņa rādītāju kustības virzienā. (Ja jūs pagrieztu galvu pa labi, tad tas būtu virziens, kurā jums jāgriežas.) Izpildiet šādu apgriezienu divdesmit vienu reizi bez pārtraukuma.

11. attēls

Nostājieties taisni, rokas uz gurniem, pēdas desmit centimetrus atstatu. Šajā pozīcijā ievelciet garu, dziļu elpu caur degunu. Tad izelpojiet caur muti ar "o" formā savilktām lūpām.

[1] latviešu valoda izdotajā literatūrā tos sauc par idā, pingalā un sušumnā. (Red. piez.)

[2] rai bahadur srisa chandra Vasu, The Siva Samhita (New Delhi: Oriental Books Reprint Corporation, 1979).

Content

Kilems Kristofers S. Pieci tibetieši

Priekšvārds

Par Pieciem tibetiešiem Pirmā pieredze ar Pieciem tibetiešiem

Modifikācija

Enerģija, ķermenis un prāts

Čakras

Trīs primārie enerģijas kanāli

Septiņas čakras

PIRMĀ ČAKRA

OTRĀ ČAKRA

TREŠĀ ČAKRA

CETURTĀ ČAKRA

PIEKTĀ ČAKRA

SESTĀ ČAKRA

SEPTĪTĀ ČAKRA

Čakru psiholoģija

Kundalinī

Elpošana

Parastā elpošana

Garā, dziļā elpošana

Starpelpa

Pieci tibetieši

PIRMAIS TIBETIETIS

OTRAIS TIBETIETIS

TREŠAIS TIBETIETIS

CETURTAIS TIBETIETIS

PIEKTAIS TIBETIETIS

Papildinājums Pieciem tibetiešiem

SESTAIS TIBETIETIS

Laiks

Nidra joga

Dziļā relaksācija

Apzinātais miegs

Pašdziedināšanas

Nezināmā izpēte

Kundalini meditācijā

Čakru meditācija

Sudraba pavediena meditācija

Nada jogas meditācija

Nada joga un centrālais kanāls

Vairāk nekā metode