Vebsters Ričards

Puķu un koku maģija Dabas dziedinošais spēks

Ričards Uebsters

Puķu un koku maģija

Dabas dziedinošais spēks

IEVADS

Iedvesmu šai grāmatai man deva kāda vecāka kundze, ar kuru es ikreiz mēdzu aprunāties, ejot garām viņas mājai. Viņai bija skaists dārzs, kuru viņa kopa ar mīlestību. Par spīti gadalaiku maiņai, viņas dārzā vienmēr kaut kas ziedēja, jo viņa ticēja, ka krāsas dziedina un spēcina dvēseli.

"Puķes ir maģiskas," teica Sintija. "Tās dziļi ietekmē mūsu psihi. Es jau sen būtu mirusi, ja nebūtu manu puķu. Man patīk tās izvēlēties, stādīt, audzēt, un es gūstu baudījumu no skatīšanās uz tām. Tās uzlabo ikvienu manas dzīves aspektu."

Viņas pieminētais puķu maģiskais spēks mani ieinteresēja. Aizvien biežāk savos rituālos un zīlēšanā sāku izmantot puķes un atklāju, ka tās patiešām ir ļoti noderīgas. Pamanīju arī to ietekmi uz maniem klientiem. Visi bez izņēmuma ieteica un mudināja mani plašāk izpētīt šo jomu.

Ikdienas dzīvē puķēm vienmēr bijusi liela nozīme. Tās izmanto dažādu svētku svinēšanā, piemēram, kāzās un jubilejās. Tās pasniedz kā apliecinājumu mīlestībai, īpaši Svētā Valentīna dienā un Mātes dienā. Pat bērēs tās izmanto kā cieņas un piemiņas apliecinājumu. Puķes mums saistās ar dziļu, emocionālu līmeni.

Maģijā vienmēr izmanto augus. Labība ir pirmais augs, ko šādi izmantoja. Tā simbolizēja ziemas beigas un pavasara atgriešanos. Tā simbolizēja arī ēdiena radīšanu.

Tūkstošiem gadu maģijā izmantoja mandragoru, iespējams tādēļ, ka tās saknes līdzinās cilvēkam. Mandragora ir narkotika, kuru cilvēki izmantoja sāpju mazināšanai un depresijas ārstēšanai.

Lauru lapas senie grieķi izmantoja pāriešanai citā stāvoklī. Vēlamā efekta panākšanai tās košļāja vai smēķēja. Daudzi seno grieķu orākuli lietoja lauru lapas.

Augus izmantoja cilvēku aizsardzībai pret raganām un ļauno aci. Viens no šādiem līdzekļiem bija bebrukārkliņš.

Dažus augus uzskatīja par nelaimi nesošiem. Vēl aizvien pastāv uzskats, ka dzeloņplūmes un vilkābeles zari vāzē nes nelaimi. Beladonna jeb indīgā naktskāte tika uzskatīta par īpaši nelaimi nesošu. Tā bija arī ļoti indīga, un ļaudis uzskatīja, ka raganas no šī auga gatavo ziedes, kas palīdz tām lidot.

Raganām bija zaru slotas. Tās veidoja no irbuleņu un bērzu zariem, ko piesēja kātam. Dažreiz izmantoja viršu rīksti.

Driģenes uzskatīja par īpaši maģisku augu; tās pievienoja dažādiem mīlas dzērieniem. Dūmi, ko ieguva, tās dedzinot, palīdzēja raganām atsaukt ļaunos garus un ieskatīties nākotnē. Zāļu vācēji driģenes izmantoja sāpju remdēšanai.

Tika uzskatīts, ka arī fejas izmanto puķes, lai panāktu savu. Uzpirkstīti dažreiz sauc par "feju zāli". Kaili augsnes apļi tika dēvēti par "feju gredzeniem", un ļaudis uzskatīja, ka tos izveidojušas aplī dejojošas fejas. Feju gredzeni nesa laimi tuvējām mājām, taču tika uzskatīts, ka ir ļoti bīstami tajos iekāpt.

Mīlestības maģijā augiem vienmēr bijusi ļoti liela nozīme. Labs piemērs ir četrlapu āboliņš. Ja jauna meita atrada četrlapu āboliņu un ielika to savā labajā kurpē, nākamais satiktais brīvais vīrietis kļuva par tās vīru.

Puķes vienmēr izmantoja slepenu ziņu nodošanai. Vislabākais piemērs šādai puķu izmantošanai ir puķu valoda, ko apskatīsim 8. nodaļā.

Daudzās pasaules malās kokus uzskatīja par svētiem. Domāja, ka .it sevišķiem kokiem piemīt maģiskas īpašības.

Viens no koku un puķu maģijas labumiem — tā vedina cilvēkus luvāk dabai. Augi, puķes un koki vienmēr nodrošinājuši cilvēci ar medicīnas līdzekļiem ķermenim un dvēseles skaistumam. Mūsdienās daudz kas no tā aizgājis zudībā, kaut arī ir interesanti pavērot, kā atdzimst interese par to, kas gadiem tika uzskatīts par vecmodīgiem dziedniecības līdzekļiem.

Arī mūsdienās vēl aizvien ir iespējams iekopt maģisku dārzu. Es pazīstu ļoti daudzus cilvēkus, kuri ārstniecības augus un maģiskās |>uķes audzē podos un kastēs uz palodzes. Jūs varat audzēt asinszāli, kas ir viena no slavenākajām maģiskajām puķēm. Ja šīs puķes lasīsiet vasaras saulgriežu vakarā, piesaistīsiet mīlestību un labu veiksmi. 1 )zeltenā ir saules krāsa, asinszāle ir labs piemērs puķei, kura atspoguļo cēlsirdību un veiksmi, ko sniedz saule. Vēl kā piemēru varu minēt kliņģerītes, samtenes, heliotropus un, protams, saulespuķes.

Ja nepieciešams vairāk naudas, jāstāda puķes, kas attiecināmas uz Jupiteru — attīstības un labklājības planētu. Labs piemērs ir ceriņi un sausserži.

Ja dzīvē nepieciešams vairāk vīrišķības un kaisles, stādiet puķes sarkanā krāsā. Tās attiecināmas uz Marsu. Zilas krāsas puķes attiecināmas uz Veneru un palīdzēs mīlestības un romantikas jautājumos. Visu krāsu rozes attiecināmas uz Veneru, taču vislabāk mīlestības jautājumu risināšanai derēs rozā un dažādu nokrāsu sarkanās, īpaši tās, kurām piemīt spēcīga smarža.

Dārzā ir nepieciešamas arī baltas puķes, jo tās simbolizē mēnesi. Ļoti labi noderēs mugurenes un lilijas. Labu veiksmi var piesaistīt, griežot baltus ziedus jauna mēness dienā, ieliekot tos skaistā vāzē tuvu logam, kur mēness stari var tās apspīdēt.

1. NODAĻA SVĒTIE UN MAĢISKIE KOKI

Ir koki, kurus vienmēr uzskata par maģiskiem un svētiem. Ziemeļeiropas mīti un folklora ir bagāti ar stāstiem par spēcīgu garīgu koku klātbūtni. Koki ir pilni ar Mātes Dabas dāvāto enerģiju un dzīvības spēku. Bija laiks, kad spēcīgi izteikta bija koku pielūgšana. Ļaudis, kuri dzīvoja mežu tuvumā, sekoja koku noslēpumainajai attīstībai un ticēja, ka to veicina kokos mītošie gari. Kokus uzskatīja par dievību mājām, lapu čabēšana pauda ziņas no citas pasaules. Koki sakņojās zemē, bet sniedzās pretī debesīm. Koku noslēpumainā lapu nomešana rudenī un jaunas, skaistas rotas tapšana pavasarī simbolizēja atdzimšanu un atjaunošanos. Mūžzaļie koki simbolizēja vispasaules mūžīgo garu. Māņticība, piesitot pie koka veiksmei, [1] meklējama tālajos senajos laikos, kad tika pielūgti koki.

Koki sniedza patvērumu un ēnu, un baļķi nodrošināja ar siltumu un celtniecības materiāliem. No koka veidoja amuletus un talismanus, kurus izvietoja stratēģiskās vietās pret ļaunajiem spēkiem. Augļi, ziedi, lapas un saknes nodrošināja ar barību un medicīniskiem līdzekļiem. Staigājot pa mežu vai birztalām, cilvēki uzņēma enerģiju un emocionāli atveseļojās.

Senie kanaānieši pielīdzināja kokus dievībai. Koku stumbriem nocirta zarus, pēc tam tos sacēla vertikāli un pielūdza. Stumbrus vellija dievietei Ašērai, un tos dēvēja viņas vārdā. Ašēras skaidas un šķembas augstu vērtēja, un tās bija ļoti iekārotas, jo dāvāja auglību nu pārpilnību. Paruna "Tēvs kas tēvs" cēlusies no šīs ticības.1

Pat Bībelē ir neapšaubāma norāde vet koku maģisko un garīgo aspektu. Pirmā Mozus 21:33: "Un Ābrahāms dēstīja tamarisku Bērsebā un piesauca Tā Kunga — Mūžīgā Dieva vārdu." [2]

Senie ķelti godāja ozolu, osi un dzeloņaugus, ticot, ka šai trijotnei piemīt milzīgs spēks un ka tā ir svēta kombinācija. Audzes, kurās šie trīs augi atrodami kopā, tiek uzskatītas par īpaši maģiskām vielām. Daudzi ļaudis apgalvojuši, ka, meditējot vai atpūšoties audzēs, kurās atrodama oša, ozola un dzeloņauga triāde, redzējuši fejas.

Angļi stāsta apburošu leģendu par Arimatejas Jāzepu. Mūsu ēras 63. gadā ieradies Glastonberijā, viņš Vērjalas kalna zemē iesēja sēklas, un tur acumirklī izauga vilkābele. Šis koks, pazīstams kā svētais dzeloņaugs, ziedēja katros Ziemassvētkos. Puritāņi 1643. gadā to noi irta, bet, par laimi, tā pēcteči izdzīvoja un zied vēl šobaltdien. Jaunu svēto dzeloņaugu kalna virsotnē iestādīja 1951. gadā.

Maija staba deja [3] , ko vēl aizvien pirmajā maija dienā dejo daudzos Anglijas ciemos, cēlusies no senajiem auglības rituāliem. Tradicionāli šīs dienas svinībām ļaudis vāca puķes un zaļumus, lai visai kopienai nestu auglību. Sākotnēji ļaudis dejoja ap vilkābeli, bet laika gaitā to aizstāja ar ziedu vītnēm rotātu stabu.

Bluķi Ziemassvētkos parasti dedzināja, lai veicinātu saules un pavasara atgriešanos. Bluķis gandrīz vienmēr bija no ozola.

Daudzās radīšanas mitoloģijās, kā zoroastriešu, babiloniešu un ēģiptiešu, atspoguļots Dzīvības koks. Bija pārliecība, ka pasaule ir plakana un liels koks balsta debesis.

Sibīrijas "Jakuts" stāsta nostāstu par pirmo vīru, kurš devās izpētīt pasauli. Viņš pamanīja milzīgu koku, kas savienoja debesis, zemi un pazemi. Koka gars ar dievībām sazinājās, izmantojot lapas. Pirmais vīrs jutās vientuļš un lūdza kokam palīdzību. No koka saknēm koka gars lika parādīties jaunai sievietei. Tā viņam piedāvāja pienu no savas krūts, un vīrs vienā mirklī juta sevī ieplūstam pašpaļāvību, spēku un enerģiju.2

Bībelē, pirmajā Mozus grāmatā (2:9 un 3:22), pieminētais Dzīvības koks piešķīra nemirstību. Dažreiz cilvēki jauc šo koku ar to, no kura ēda Ādams un Ieva. To koku sauc par laba un ļauna atzīšanas koku. Protams, kolīdz Ādamu un Ievu izraidīja no Ēdenes dārza, viņi atstāja arī Dzīvības koku, kas nozīmēja, ka viņi kļuva mirstīgi.

Šādi stāsti tikai vēl vairāk apstiprina, cik senajiem cilvēkiem koki šķita maģiski.

Pirms IColumba kultūras pasauli uzlūkoja līdzīgi. Zīda kokvilnas jeb kapoka koks, kas zināms arī kā Pasaules koks, cēlies no pazemes un uzkāpis līdz debesīm. Maiji ticēja, ka pa šo koku debesīs rāpās dvēseles. Pašnāvību izdarījušo ļaužu dvēseles dusēja Pasaules koka ēnā, un tās aizsargāja dieviete Ikstaba.

Arī senie ķīnieši pielūdza kokus. Ķīniešu mitoloģijā atspoguļoti lieli koki, kuri savieno zemi ar debesīm. Cilvēki pa tiem var rāpties uz debesīm, bet, lai tiktu tālāk, jāsaņem atļauja no sargājošajām dievībām, kuras sēž koku galotnēs. Viens no svarīgākajiem kokiem bija nokarenais zīdkoks. Ķīniešu mitoloģijā no zīdkoka ausa desmit saules un izraisīja pasauli biedējošu sausumu. Par laimi, slavens strēlnieks vārdā Ju ar savām bultām nogalināja deviņas saules, tā paglābjot visu pasauli no posta.

Vēl kāds svarīgs koks ķīniešu mitoloģijā ir persiks, kas zināms arī kā Dzīvības koks. Tas bija viens no septiņiem kokiem, kas auga kunluna kalnu nogāzēs. Dieviete Si Vang Mu dāvāja ļaudīm persika d.ivanas, un ikviens dāvanas saņēmējs tapa nemirstīgs. Persiks zied lobruāri, kas tiek uzskatīts par labāko kāzu laiku. Arī mūsdienās I inieši persiku uzskata par ilgmūžības, nemirstības un laimīgas laulības simbolu3 . Bieži ķīniešu mākslinieki atspoguļo Ilga mūža dieva parādīšanos nogatavojušos persiku kokā.

Kokus pielūdza arī, rotājot ar zaļumiem un lukturīšiem. Koka /.aru staklēs bieži vien novietoja relikviju šķirstus, jo tika uzskatīts, ka tur mitinās vietējās dievības. Kokos bieži vien iesēja sarkanas lentes, l.ii tos pasargātu un aizbiedētu ļaunos garus.

Skandināvijā uzskatīja, ka pasaules centrā aug liels osis Igdrasils. Tā saknes sniedzās līdz pat pazemei, tā stumbrs bija cilvēku pasaulē, bet zari augstu debesīs. Slavena leģenda vēsta, kā Odins deviņas nakt is karājās šajā kokā kājām gaisā, lai gūtu gudrību, sapratni un zināšanas par rūnām.

Bali pastāv uzskats, ka zemi un debesis savieno banjans.

Dzīvības koka nosaukums dots arī Kabalas diagrammai, ko sākotnēji attēloja kā koku.

Borneo Dajaku ciltīs Dzīvības koku dēvē par Kaju Abilau (Kayu Abilau), kurā var uzkāpt sapņu ceļotāji, esot transā. Kad tie uzkāpuši kokā, tie var aprunāties ar Apingu — meža dievu.4

Daudzu tautu mitoloģijā stāstīts, ka cilvēce radīta no kokiem. Norvēģu mitoloģijā Odins un viņa brāļi pirmo cilvēku — Askru — radīja no oša, viņa sievu Emblu — no gobas. Grieķu mitoloģijā Zevs oša stumbrus izmantoja bronzas vīru radīšanā.

Austrālijas aborigēniem Jaralinas ciltī ir sava koku audze netālu no Lingaras Ziemeļu teritorijā, kurā tie nododas svētajai sapņošanai. Jauni vīri no dīķiem vai ūdenskrātuvēm sanes mālus audzes vidienē, sajauc ar koku mizām, veidojot ziedi, kas palīdz tiem savaldzināt sievietes. Arī šīs cilts sievietēm ir sapņošanas koki, kurus tās apmeklē, lai saņemtu garīgo esenci bērna ieņemšanas un dzemdību stimulēšanai.

Dažādos laikos daudzi koki tikuši uzskatīti par svētiem un maģiskiem. Tālāk aprakstīti daži vissvarīgākie.

Akmenozols

Druīdiem akmenozols bija svēts. Ziemeļeiropā akmeņozolu nes mājās Ziemassvētkos, jo tas simbolizē dzīvību. To nes mājās arī ziemas vidū, jo tas ir kā jaunas dzīves solījums. Japāņi Jaunajā gadā pie savām mājām karināja akmeņozola zarus ļauno garu aizbiedēšanai.

Viduslaiku kristiešiem akmenozols asociējās ar Jēzu, iespējams, tādēļ, ka vārda holly atvasinājums cēlies no anglosakšu holegn, kas tulkojumā nozīmē svēts'. To izmantoja baznīcu rotāšanai.

Ar akmeņozolu saistīti daudzi ticējumi. Anglijā uzskata, ka akmeņozola atnešana mājās pirms Ziemassvētkiem nes nelaimi, tas bija jācērt Zvaigznes dienas priekšvakarā. Neprecētajām sievietēm ieteica gultas galvgalī piestiprināt akmeņozola zariņu, tad viņas nekļūšot par raganām. Arī mūsdienās Ziemassvētku laikā mājas rotā ar akmeņozolu. Pieprasījums pēc tā ir tik milzīgs, ka izveidotas speciālas akmeņozolu audzētavas.

Kabatās nēsātas akmeņozola ogas atvaira negatīvo enerģiju un aizsargā.

Alksnis

Alksnis labi deg, un to dēvē par uguns koku. Grieķu mitoloģijā alksni veltīja Foronejam — uguns radītājam. Ķeltu mitoloģijā alksnis ir ļoti drosmīgs un koku karā cīnās pirmajā rindā. Alkšņa svilpes pazīstamas kā četru vēju savaldītājas un uzraudzītājas. No alkšņa var gatavot arī flautas, kuras pēcāk var izmantot maģiskiem nolūkiem. Eiropas zāļu vācēji alkšņa mizu ieteica iekaisumu ārstēšanai. Sakarsētas alkšņa lapas izmantoja pret hroniskām ādas problēmām, no mizām un lapām taisīja uzlējumus mutes čūlu ārstēšanai.

Ābele

Druīdiem ābele bija svēta. Ābeli uzskatīja par izvēles koku, jo meditēšana tās paēnā palīdzējusi pieņemt pareizos lēmumus. No ābeles zariem esot taisītas burvju nūjiņas. Druīdiem ābele asociējās ar auglību un laulībām.

Jau Senajā Grieķijā ābeli uzskatīja par veselības, kaisles un pasaulīgo izpriecu simbolizētāju. Grieķi ābeli veltīja Dēmetrai, auglības dievietei, un Afrodītei — mīlas dievietei.

Daudzi cilvēki uzskata — aizliegtais auglis, ko Ieva pasniedza Ādamam, bijis ābols. Tomēr Bībelē teikts vien tas, ka tas bijis auglis no "laba un jauna atzīšanas koka" (pirmā Mozus 2:17).

Pāršķeļot ābeles stumbru horizontāli, serde veido pentagrammu — maģijas svēto figūru. Ābeles augļus bieži izmantoja burvestībās un burvju dzirās mīlestības pieburšanai. Pasakās ābola apēšana nozīmēja, ka jaunais pāris būs svētīts ar bērniem. Renesanses laikmetā franči jaunu meitu sirdis mēģināja iekvēlināt ar āboliem. Viduslaiku Vācijā pirms ābola pasniegšanas draudzenei jauni puiši tajā iegreba burtus. Sens itāļu stāsts vēsta, kā cūka netīšām apēda vienu šādu ābolu un neglābjami iemīlējās jaunā puisī, kurš tajā bija iegrebis burtus.

Pavisam nesen man bija iespēja novērot jaunu sievieti, kura, saucot alfabēta burtus, virpināja ābola kātiņu. Viņa pildīja senu rituālu, kas paredz, ka kātiņš pārlūzis, tildīdz tiks nosaukts mīļotā vārda pirmais burts.

Kāds mans tuvs draugs, kurš regulāri runā ar kokiem, uzskata, ka .ibele ir vispriecīgākais, draudzīgākais koks. Tas ar prieku sniedz dāsnus augļus tam, kurš par to rūpējas.

Sena angļu paraža vēsta, ka ļaudis var palīdzēt ābelēm dot augļus daudzu gadu garumā, ja to pavēnī dzer ābolu sulu, uzsaucot tostu pašam kokam.

Sakaltušos ābeles zarus var dedzināt kamīnā, tā nesot veiksmi ikvienam, kurš dzīvo tajā mājā. Lai gūtu labus rezultātus, uz mēness mēnesi (28 dienas) [4] iemērciet zarus sālsūdenī vai jūras ūdenī. Pēc tam ļaujiet zariem pilnībā izžūt, izbaudiet patīkamo aromātu, ko tie sniedz degot.

Džona Cepmena (1774-1845), kurš plašāk pazīstams kā Džonijs Aplsīds (Jānītis Ābolsēkla [5] ), stāsts kļuvis par amerikāņu kultūras neatņemamu daļu. Viņa dzīves misija bija audzēt un izplatīt ābeles. Viņš Pensilvānijā no sulu spiednēm vāca sēklas un zirga mugurā veda uz rietumiem. Savus kokus viņš pārdeva par gaisā pamestu pensa monētu (aptuveni seši centi), naudas vietā pieņēma arī lietotas drēbes un parādzīmes. Viņš dāvāja ābeles fermeriem, kuri nevarēja atļauties tās nopirkt. Viņa cēlsirdība, ekscentriskā āriene un jautrā daba kalpoja par pamatu leģendai, ko par viņu stāstīja no mutes mutē. Uz viņa kapakmens iegravēti vārdi "Viņš dzīvoja citu labā".

Āmulis

Druīdiem āmuļi bija svēti, jo pastāvēja uzskats, ka tiem piemīt dziednieciskas īpašības. Patiesībā tautas medicīnā āmuļus bieži vien dēvē par "visu dziedējošiem". Tas ir parazīts, kas dzīvo ozolos. Mūžzaļais āmulis, kam zemē nav sakņu, druīdus, visticamāk, valdzināja īpaši ziemās, kad ozolu uzskatīja par mirušu. Druīdi godāja ozolu, bet, ja uz tā vēl piedevām auga āmuļi, tas tika uzskatīts par īpaši labvēlīgu. Ziemas saulgriežu laikā āmuļu saišķus var karināt mājās, tā nodrošinot iemītnieku aizsardzību.

Skūpstīšanās zem āmuļiem ir laimīga tradīcija, kurai ir divējāda i/celsme. Pirmā apgalvo, ka ķelti tos izmantojuši kā miera simbolu. Ienaidnieki, satikušies mežā zem āmujiem, noskūpstīja viens otru un kļuva par draugiem kaut uz to vienu dienu. Otrā cēlusies norvēģu mitoloģijā. Balders, vasaras saules dievs, ticis nogalināts ar āmuļos saindētu bultu. No viņa mātes skumju asarām izveidojušās baltās āmuļu ogas. Kad Balders augšāmcēlās, māte bijusi tik priecīga, ka pakārusi āmuļus un skūpstījusi ikvienu, kas zem tā gājis.

Agrīnā kristiešu baznīca noliedza āmuļu izmantošanu dekorēšanai tieši tādēļ, ka tie cieši saistīti ar druīdiem.

Banjans

Banjans (Ficus bengalensis) vienmēr bijis viens no vissvētākajiem kokiem Āzijā. Tas saistīts ar Brahmu — Visuma būtību vai nemirsligo garu. Tādējādi Indijā banjans simbolizē nemirstību. Vēl viens iemesls, kāpēc banjans ir ievērojams, — tas turpina augt, lai arī cik zarus tam nogriež. Banjanu attiecina uz cilvēkiem, kuri aug un attīslas garīgajā jomā. Mūsdienās cilvēki vēl aizvien aplej tā saknes un kmjanā karina ziedojumus, lai piesaistītu veiksmi, laimi un auglību.

Skatīt arī Bodhi.

Bērzs

Bērzs vienmēr simbolizējis auglību un jaunu dzīvi. Lēkšana pār slotas kātu, kas taisīts no bērza, vēl arvien ir populāra pagānu paraža. I ielbritānijā neprecētās sievietes saviem draugiem pasniedza bērza zariņus, tā iedrošinot viņus bildinājumam.

Norvēģu mitoloģijā bērzs asociējas ar Freju — meža dāmu. Krievijā pieņēmums ir vēl dziļāks — tur pašu bērzu dēvē par Meža dāmu.

bērza zariņi atvaira ļaunos garus un liek iepriekšējo gadu gariem doties prom. Mūsdienās bērza zarus lieto ķermeņa kopšanai saunā un svīšanas kabīnēs asins cirkulācijas uzlabošanai.

Bērza koku var izmantot dažādos rituālos un burvestībās, kas saistītas ar attīrīšanu, atbalstu un aizsardzību.

Tradicionāli trīs veiksmīgākie koki, kam jābūt pie mājas, ir kļava, ozols un āra bērzs. Folklorā teikts, ka ozols parasti aug bērza tuvumā, jo tie esot vīrs un sieva.

Bodhi koks

Bodhi koks pieder pie vīģeskoku sugas. Indieši un budisti bodhi koku uzskata par gudrības koku. Pirms vairāk nekā 2600 gadiem Sidharta Gautama sasniedza nirvānas stāvokli jeb dievišķo apgaismību pīpala (Ficus religiosa) zaru paēnā pie Bod Gajas Indijas ziemeļaustrumos un kļuva par Budu. Svētais koks, kura paēnā Buda slēpās, kļuva zināms kā bo vai bodhi, kas nozīmē atmošanās koks'. Arī mūsdienās svētceļnieki vēl aizvien apmeklē svēto patvērumu un nododas meditācijai Būdas izmantotā koka tiešo pēcteču zaru paēnā.

Ciedrs

Ciedrs ir auglības un nemirstības koks. Tika uzskatīts, ka tas ir neiznīcināms. Tieši tāpēc ciedru parasti izmantoja aizsardzības nodrošināšanai. Sumēriem un feniķiešiem ciedrs bija svēts koks. Šumēri ciedru uzskatīja par Pasaules koku. Viņi ticēja, ka tas ir Ea — visas cilvēces radītāja — mājas. Kaldīnieši uzskatīja, ka ciedrs glabā visus dzīves noslēpumus.

Ēģiptieši ciedra eļļu izmantoja balzamēšanā. Ari ķelti izmantoja ciedra eļļu — lai saglabātu karā nogalināto ienaidnieku galvas.

Tā kā vissvarīgākās dievības mitinājās ciedru kokos, šiem kokiem tika lūgta atļauja to izmantošanai tempļu celtniecībā. īpaši liela nozī m e bija ciedra koka durvīm, jo ciedrs bija durvis uz dievišķo, tādēiādi arī tempļa durvis simbolizēja ieeju dievišķajā pasaulē. Ķēniņa salanana templis lielākoties bija celts no ciedra, arī griesti (Pirmā IļOniņu 6:15). Ķēniņa Dāvida māja bija pilnībā būvēta no ciedra (Olrā Samuēla 7:2). Bībelē vairākkārt «pieminēti Libānas ciedri ( Soģu 9:15; Psalmi 92:12, 104:16, 148:9; Salamana 5:15; Jesajas ' 13; Ecēchiēla 17:3).

Ciprese

Senajiem feniķiešiem ciprese simbolizēja auglību un atdzimumu, to veltīja dievietei Aštartai. Senie grieķi godāja cipresi, jo tas liij.i Artemīdas koks. Tā kā pēc nociršanas ciprese neataug, tā dažreiz simbolizē ari nāves pabeigtību.

Kristīgajā pasaulē ciprese simbolizē stoicismu, pacietību un iestāšanos par taisnību. Tāpēc to dažreiz dēvē par "Kristiešu koku". T.i kā ciprese ir mūžzaļš koks un simbolizē augšāmcelšanos, VidusIuras piekrastē tā aug teju katras mājas pagalmā.

Dižskābardis

Līdz pat dzelzs laikmetam dižskābardis cilvēkiem bija vērtīgs barības avots — ļaudis ēda tā pumpurus, lapas un riekstus. No riek\tiem spieda eļļu, kas bija lielisks proteīna avots.

No dižskābarža nosaukuma cēlies arī vārds "grāmata" [6] , jo tā sloksnes tika sasietas, uz tām rakstīja, lai saglabātu zināšanas.

Dižskābardis nes veiksmi un aizsargā. Tas ir lielisks koks, no kura gatavot burvju nūjiņas un veiksmes amuletus. Senāk dižskābarža mizu izmantoja drudža un pietūkuma mazināšanai.

Dzeloņaugs

Ir vairākas dzeloņauga pasugas. Romiešu karavīri Jēzum galvā lika ērkšķu vainagu, pirms Viņu sita krustā. Viduslaikos kristieši uzskatīja, ka šis vainags bijis veidots no dzeloņplūmes zariem, tomēr, visticamāk, tas bijis veidots no adataina krūma zariem, ko mūsdienās pazīst kā Kristus ērkšķi (Ziziphus spina-christi). Mozum Dievs parādījās degošā ērkšķu krūmā (Otrā Mozus 3:2). Senajiem ebrejiem tas bija Acacia nilotica, ērkšķu krūms. Britu ticējumos no Arimatejas Jāzepa Glastonberijas zemē iesētās sēklas izauga ērkšķu krūms (skatīt Vilkābele). Šis ērkšķainais krūms zied ap Ziemassvētku laiku, kad svin Kristus dzimšanu.

Reiz dzeloņplūmi uzskatīja par raganu augu, ko tās izmanto dažādos maģiskos rituālos. Tika uzskatīts, ka pat Sātans izmantojis dzeloņplūmes ērkšķi, lai saviem sekotājiem iedurtu nelabā zīmi.

Egle

Egle simbolizē godīgumu. Ķīniešu zīmju mācībā tā simbolizē pacietību.

Kā Ziemassvētku koks egle simbolizē ziemas saulgriežus, Jēzus dzimšanu un jauna gada sākumu. Tas ir atdzimšanas un nemirstības koks. Jaukās tradīcijas par egles rotāšanu Ziemassvētkos aizsākums meklējams sešpadsmitā gadsimta Vācijā, kad Ziemassvētku egles rotāja ar āboliem, svecēm un krāsainiem papīriem. Deviņpadsmitajā gadsimtā šī tradīcija ienāca Lielbritānijā un Amerikas Savienotajās Valstīs. Tomēr egles izmantošana vecā gada beigu un jaunā gada sākuma svinībās meklējama jau Senās Romas laikos, kad mūžzaļos kokus izmantoja saturnāliju laikā.

īve

īves ir ļoti veci koki un augušas pat pirms leduslaikmeta. Tā kā tas tik ilgi izdzīvojušas, īves uzskata par ilgmūžības, mūžīgas dzīves u 11 atdzimšanas kokiem. īve aug lēni un var dzīvot pat līdz trim tūkstošiem gadu. To uzskata par visspēcīgāko koku, kas pasargā no ļaunajiem gariem. Druīdi uzskatīja, ka īve simbolizē ceļu no dzīves uz nāvi. Senajiem grieķiem īve bija galvenā eja uz pazemi.

Ķirsis

Ķirša zieds ir Japānas valsts puķe. Par dzīves jēgu un nāvi samuraji meditēja ķiršu koku zaru paēnā, jo acīmredzot ķirša zieds nokrita zemē un savīta savas ziedēšanas zenītā.

Citur ķirsim ir slēpta seksuāla nozīme. Ķīnā frāzes "ēst ķiršus" slēptā nozīme ir seksuālās attiecības. Rietumos frāze "zaudēt ķirsi" norāda uz sievietes nevainības zaudēšanu, jo ķirsis tiek asociēts ar nevainības plēvi.

Ķiršu ēšana uzlabo pašcieņu, ceļ pašapziņu un uzlabo vispārējo veselības stāvokli.

Lazda

Kaldīniešu un ēģiptiešu rakstos atrodamas ziņas par burvju nūjiņām. Daudzus tūkstošus gadu tieši lazda bija viens no galvenajiem burvju nūjiņu taisīšanas kokiem. Apollons sniedza lazdas nūjiņu Merkuram, kurš to izmantoja, ieaudzinot labus tikumus cilvēcei. Skandināvijā lazda bija Tora [7] svētais koks un to izmantoja aizsardzībā pret zibeni. Pēc ebreju pārliecības, Ādams, pametot Ēdenes dārzu, paņēma līdzi lazdas zaru. Noas to paņēma savā šķirstā, pēc tam tas ceļojis pa daudzām rokām — Ābrahāma, īzāka un Jēkaba — līdz nonāca pie Mozus un kļuva par tā nūju.

Plīnijs (23-79) rakstīja par lazdas rikšu izmantošanu rīkst-: niecībā. Tās arī mūsdienās izmanto šim pašam nolūkam. Tradicionāli j rīkstes grieza no koka austrumu puses zariem labvēlīgā laikā — parasti naktī, svētajā dienā vai sākoties jauna Mēness fāzei. Rīkšu gatavotājam bija jāstāv ar seju pret austrumiem, pēc tam svaigi grieztās ļ rīkstes atrādīja uzlecošajai saulei.

Ķelti lazdu uzskatīja par gudrības koku, un ļaudis ticēja, ka lazdu riekstu ēšana vairo zināšanas. Sena paruna vēsta, ka visas vēlmes piepildīsies, ja sev vienmēr līdzi nēsāsi no lazdas veidotu amuletu.

Mandelkoks

Mandelkoks tika uzskatīts par gudrības koku kopš laika, kad Jeremijam vīzijā parādījās mandeļkoka zars (Jeremijas grāmata 1:11). Šis zars simbolizēja spēju pareģot un Dieva dāvātu gudrību Jeremijam.

Mozus paņēma divpadsmit dažādu dzimtu nūjas savā miteklī, un Ārona nūja bija darināta no mandeļkoka. Miteklī tā plauka, ziedēja un deva mandeles (Ceturtā Mozus grāmata, sākot ar 17:8). Tas nozīmēja, ka Ārons un viņa pēcteči kļūs par ebreju garīgajiem līderiem.

Senie aramieši mandeļkoku sauca par luz, kas nozīmē gaisma'. Tie uzskatīja, ka no mandeļkoka mistiski spīd dievišķa gaisma. Jēkabs savu slaveno sapni redzēja Lūzā — mandeļkoku birzī Kanaānā (Pirmā Mozus grāmata 28:11-19). Šo dievišķo gaismu arī mūsdienās simbolizē svētais septiņžuburu kandelabrs, kas tur sevī visu septiņu planētu gaismu.

Kristīgajā pasaulē mandelkoks simbolizē dievišķo grāciju un tiek saistīts ar Jaunavu Mariju. Persijā tas simbolizēja debesu koku, Ķīnā — sievišķību un spēku, kas nepieciešams grūtību pārvarēšanai.

Mandelkoks ar savu saldumu un vienkāršo dabu ir populārs feju

Osis

Tūkstošiem gadu osi uzskata par svētu koku. Sena norvēģu paraža apgalvo, ka pirmais cilvēks ticis veidots no oša zariem. (Tā pati paraža vēsta, ka pirmā sieviete veidota no gobas.) Osi reizēm uzskata par zinību koku. No tā zariem druīdi taisīja dziedējošas nūjiņas. Senie grieķi veiksmei vienmēr nēsāja līdzi oškoka gabaliņus, kad vajadzēja ceļot pa ūdeni. 1a viņi darīja tāpēc, ka osi uzskatīja par Poseiilona — okeāna dieva — svēto koku.

Oša lapas kopa, kuras daļas ir pārskaitlī, tiek uzskatīta par īpaši veiksmi nesošu, un tādas joprojām dažreiz izmanto mīlestības piesaistīšanai. Ja šādu lapu paliek zem spilvena, sapnī parādīsies mīļotais. Diemžēl oša lapas ar pārskaitļa lapas daļām ir ļoti reta parādība. Ja jauna meita atrada šādu lapu, bija jānoskaita četrrinde:

This even ash I double in three,

The first man I meet my true love shall be;

Ifhe be married Iet him pass by,

But ifhe be single, Iet him draw nigh.*

Tā kā parasti skaitāmpantiem svarīgs ir ritms un vibrācija, ko šis ritms raisa gaisā, tad, visticamāk, spēcīgāka iedarbība būs angliski skaitītajiem vārdiem. Latviskais tulkojums piedāvāts, lai lasītājam būtu skaidrs, par ko ir skaitāmie vārdi.

Ozols

Senajā Grieķijā un Romā ozols simbolizēja stiprumu, varu un izturību. Tas bija Artemīdas, Gajas, Hekates un Zeva svētais koks. Dodona, Grieķijas ārstniecības un orākulu centrs, atradās ozolu mežā, priesteri un priesterienes ieklausījās seno koku radītajās skaņās, kuras pastiprināja bronzas rezervuāri, kas vējā vibrēja.

Katru gadu romieši svinēja Jupitera un Jūnonas kāzas. Tā kā tie abi bija ozola dievs un dieviete, ceremoniju parasti noturēja svētās ozolu audzēs. Savus varoņus romieši kronēja ar ozollapu vainagiem. Tā ozols kļuva par nelokāmības un drosmes simbolu.

Senajiem ebrejiem ozols asociējās ar pagānu dievību pielūgšanu. Tomēr Bībelē Dieva eņģelis Gideonam parādījās zem ozola (Soģu 6:11-21). Slavenais Morejas ozols Izraēlā bija zināms kā "pareģu ozols" vai "ozols, kas sniedz pravietojumus".

Druīdu laikā ozols bija svētākais koks Eiropā. Ikvienam, kas iznicināja ozolu, tika piespriests nāvessods.

Skandināvijā ozols bija Tora koks un to dēvēja par "pērkona koku". Bija laiks, kad ļaudis mājās turēja ozola zarus aizsardzībai pret zibeni.

Japānā ozoli simbolizēja aizsardzību un veiksmi. Pat mūsdienās Jaunā gada sagaidīšanas laikā Japānā daudzi cilvēki pie māju vārtiem novieto ozola zarus, lai pielabinātos dievībām un nodrošinātu veiksmi turpmākam gadam.

Indiāņi ozolus upurēja Mātei Zemei.

Ozoli nodrošināja aizsardzību pret ļaunajiem gariem. Tie nesa laimi, jaunlaulātie dejoja ap ozolu, lai piesaistītu veiksmi un nodrošinātu laimīgu laulību.

Vēl mūsdienās tiek praktizēts ticējums — rudeni apstāties zem uz,ola un noķert tā lapu, pirms tā sasniegusi zemi. ŠI lapa jāglabā somā vai makā, lai nauda nekad nebeigtos. Par lielu veiksmi uzskata ari, ja ozola lapa nejauši jums uzkrīt. Šo lapu ieteicams paglabāt drošā vietā, un tā nodrošina veiksmi.

Valts Vitmens (1819-1892) ļoti labi izprata dabas maģiju. Man vienmēr paticis formulējums "priecīgās lapas", kuru viņš trīs reizes izmantojis savā dzejoli "Es redzēju ozolu Luiziānā", kas publicēts viņa dzejoļu krājumā "Zāļu stiebri" (1855):

Es redzēju ozolu Luiziānā,

Tas stāvēja vientuļš klajā laukā, un no zariem tam

Nokarājās sūnas,

Bez biedriem viens izauga ozols, ar tumšzaļo lapotni

Priecīgi šalkojot[8]

Ozolzīle vienmēr bijusi gudrības un labklājības simbols. Vecs tautas ticējums vēsta, ka no ļaunuma un laikapstākļu untumiem var paglābties, nēsājot kabatā ozolzīli. Tas, kurš kabatā nēsā trīs ozolzīles, vienmēr izskatās jaunāks par saviem gadiem.

Papele

Tā kā papeles lapas dreb, to vienmēr uzskatījuši par maģisku koku. Pastāv uzskats, ka tā ārstē malāriju un drudzi. Linkolnšīrā populāra ir burvestība, kur slimniekam jānogriež savu matu šķipsna un, sienot to ap papeles zaru, jāskaita pantiņš:

When Christ Our Lord was on the Cross

Then didst thou sadly shiver and toss.

My aches andpains thou now must take,

Instead ofme I bid thee shake. [9]s

Cits ticējums vēsta: lai vairotos labklājība, jānēsā līdzi mazs papeles zariņš.

Pīlādzis

Pīlādzis jeb sērmūkslis visbiežāk atrodams Ziemeļeiropā, kur to vienmēr izmantoja burvestību atvairīšanai. Ja ragana pieskartos pīlādža zaram, to uzreiz parautu nelabais.

Bieži vien pīlādži aug netālu no seniem akmens apļiem, tāpēc pastāv uzskats, ka šis koks bijis svēts druīdiem.

Pīlādžus stādīja tuvu mājām, lai pasargātu tās no zibens un vairotu saimniecības labumu. Tos stādīja arī kapsētās, lai ļaudis būtu pasargāti no spokiem. Uzskatīja, ka pīlādžkoka laivas saņem papildu aizsardzību no meža.

Pīlādzis ir pieminēts ari skandināvu mitoloģijā, kur tas palīdzējis Toram šķērsot nedrošu un bīstamu upi. Tāpēc pīlādzi dēvēja par «rp talora palīgu.

No pīlādža zariem veidoti krusti aizsargāja mājdzīvniekus. Tie aizsargājuši arī vēl nekristītus mazuļus. Ne vairāk kā pirms simts gadiem virs katras mājas durvīm kāra no pīlādža un bērza zariem veidotus krustus. Tie sargāja arī cūkkūtis un sējumus.6 Ap kaklu var nēsāt pīlādžogu krelles, jo tās pasargā no ļaunās acs.

Plūškoks

Lai ari plūškoks drizāk ir neizskatīgs krūms ar nepatīkami smaržojošiem ziediem, to kopš Senās Ēģiptes laikiem izmanto maģijā un ārstniecībā. Ārstniecībā var izmantot jebkuru plūškoka daļu. Iekšējā miza ir lielisks vemšanu izraisošs līdzeklis. Lapas atvieglo sastiepuma, sasitumu un galvas sāpes. No ziediem pagatavotā tēja atvieglo iekaisušu sinusu. Ogas uzlabo imūnsistēmu.

Viduslaikos ļoti slavena bija Voraginas Jēkaba (ap 1230-1298) sarakstītā grāmata "Zelta leģenda" (The Golden Legend). No šis grāmatas radušies turpmākie ticējumi, ka Kristus krusts bija taisīts no plūškoka un ka Jūda pakārās plūškokā. Patiesībā abi apgalvojumi ir neticami, jo apšaubāms, ka tajā laikā Palestīnā auga plūškoki.

Eiropā plūškoku uzskatīja par koku, kas sargā saimniecību. Līdz pat deviņpadsmitajam gadsimtam ļaudis savu sargājošo plūškoku pakājē ziedoja ēdienus un dzērienus.

Dažās Eiropas daļās pēc bērēm uz kapa lika plūškoka krustu. Ja krusts uzplauka, tā tika uzskatīta par zīmi, ka mirušā dvēsele uzkāpusi debesīs.

Druīdi savos Belteinas rituālos [10] nesa plūškoka zarus, tā godinot veceni. Plūškoka ogas vāca svētā Jāņa vakarā un izmantoja kā talismanus cilvēku aizsardzībai pret burvestībām. No plūškoka veidota nūjiņa atvairot psihiskus uzbrukumus.

Priede

Senajiem grieķiem priede bija svarīgs koks, kuru veltīja Afrodītei, Dionīsam un Panam. Tā kā priede ir mūžzaļš koks, tā simbolizē dzimšanu, dzīvi un nemirstību. Feniķiešu mitoloģijā Atiss, saules dievs, nomira priedes pakājē, bet pavasari atdzima. Priedes čiekuru uzskatīja par auglības, labas veselības un veiksmes simbolu. Japānā ciedru, kastani un priedi uzskata par dievu mājām uz zemes. Ķīniešiem priede simbolizē ilgmūžību un ziemu, jo spēj augt visskarbākajos apstākļos.

Sikomore

Senie ēģiptieši uzskatīja, ka debesu vārtus apsargāja divas sikomores. Tas bija austrumos, kur katru rītu modās saules dievs Ra. Dieviete Nuta, kurai veltīja sikomori, baroja un ar ūdeni dzirdīja mirušās dvēseles, pārejot citā pasaulē. Ja dvēseles piedāvājumu pieņēma, tās vairs nekad nevarēja atgriezties.

Ilgdzīvojošā sikomore simbolizē izaugsmi, attīstību, neatlaidību un spēku. Dažreiz to izmanto ārstnieciskos zāļu uzlējumos vai atdzimšanas burvestībās.

Vilkābele

Senajā Grieķijā līgavām lika vilkābeles vainagus, jo vilkābele bija Artemīdas un Himēna, laulību dieva, svētais koks. Grieķi bērēs un šķīstīšanās ceremonijās košļāja vilkābeles lapas, jo tās simbolizēja cerību. Romieši no lapām vārīja tēju, kura atvairījusi raganu burvestības. Lapas iekausēja arī svecēs, lai pasargātu mazuļus no raganu uzbrukumiem.7

Vilkābeles un īves patīkot fejām, tāpēc šiem kokiem noteikti nedrīkstot nodarīt neko sliktu.

Vilkābeles zari, atnesti mājās, nesot nelaimi. Tomēr ārpus mājas vilkābele vēsta par tīrību un šķīstību.

Turcijā vīrieši vilkābeles ziedus uzskata par ļoti erotiskiem un to smaržu asociē ar sieviešu seksualitāti.

Slavenais Glastonberijas dzeloņaugs esot izaudzis no sēklas, ko Arimatejas Jāzeps iemetis zemē, kad mūsu ēras 63. gadā ieradies Itritānijā. 1643. gadā puritāņi šo koku iznīcināja, bet koks, kas mūsdienās aug tajā vietā, esot pirmā koka spraudenis.

Vīģe

Vīģi godāja it visur, kur tā auga, jo tā simbolizēja vīrišķā un sievišķā pamatus. Tās trīsdaļīgā lapa simbolizē vīrieša dzimumorgānus, tās augļi — sievietes dzimumorgānus. Tā kā vīģes augļi izskal.is līdzīgi sievietes krūtīm, uzskatīja, ka to ēšana palīdz bērna ieņemšanā. Vīģi reizēm dēvēja par "koku ar daudzām krūtīm". Tādēļ viģe bieži tika izmantota kā dzimumtieksmi uzbudinošs līdzeklis. Ir cilvēki, kuri uzskata, ka Ēdenes dārza Zinību koks ir vīģe. Tā kā Muhameds pie vīģes deva zvērestu, islāma ticībā tas ir svēts koks. Ebreju paražās vīģe simbolizē mieru un labklājību. Vīģe ir pirmais augs, ko liibelē nosauc: "[Ādams un Ieva] redzēja, ka viņi bija kaili, un viņi sašuva vīģes lapas un izveidoja sev priekšautus." (Pirmā Mozus 3:7) Vecajā Derībā vīģe pieminēta trīsdesmit septiņas reizes.

Romuls un Rems esot atpūtušies vīģes koka pakājē, kur tos zīdīja vilcene. Slavenā vīģe, kas zināma ari kā "Ruminas vīģe", augusi Palatīnas kalnā vietā, kur Tibras upes krastā mazgājušies abi mazuļi. Romieši vīģi un tās augļus uzskatīja par veiksmes simboliem.8

Pat mūsdienās vīģes augļus liek mīlas dzērienos. Sievietes vīģes augļus lieto vīriešu piesaistīšanai un noburšanai.

Skatīt ari Banjans.

Nākamā nodaļā aplūkosim koku maģiju.

1  Rudolph Brasch, Strange Customs: How Did They Begin? (New York: McKay, 1976), 171.

2  Brian Leigh Molyneaux and Piers Vitebsky, Sacred Earth, Sacred Stones (San Diego, CA: LaureI Glen Publishing, 2001), 83.

3  H. T. Morgan, Chinese Symbols and Superstitions (South Pasadena, CA: P. D. Perkins and Ione Perkins, 1942), 111.

4 Rowena and Rupert Shepherd, 1000 Symboh (London: Thames and Hudson, 2002), 236.

S E. Radford and M. A. Radford, edited and revised by Christina Hole, Encyclopedia of Superstitions (London: Hutchinson and Company, 1961), 270. Originally published in 1948.

6 Encyclopedia of Magic and Superstition (London: Octopus Books, 1974), 217.

7 Alice Thoms Vitale, Leaves in Myth, Magic and Medicine (New York: Stewart, Tabori and Chang, 1997), 150.

8 Fred Hageneder, The Meaning of Trees (San Francisco: Chronicle Books, 2005), 93.

2. NODALA KOKU MAĢIJA

Ikviens cilvēks ir ieguvējs, pavadot laiku ārā saskaņā ar dabu. Ne visiem ir iespēja aizbraukt uz laukiem, taču ikviens var doties uz parku vai dārzu, atbrīvoties un bez steigas izbaudīt dabas skaistumu visā tās krāšņumā. Apsēsties klusumā un meditēt vai atslābināties. I 'amēģināt sākt sarunu ar kādu koku. Vārdi nav obligāti jāizrunā skaļi, ja to nevēlaties vai ja atrodaties vietā, kur tas nav iespējams. Klausielies uzmanīgi, ko koki jums stāsta. Vispirms noteikti vajadzēs likt lietā iztēli, bet ar laiku iemācīsieties izbaudīt abpusēju sarunu ar augiem, lai kurp jūs dotos.

Jau tūkstošiem gadu kokus izmanto maģijā, un to dara vēl aizvien. Ja vien tas ir iespējams, es savus rituālus veicu ārā, visbiežāk netālu no sava orākula koka.

Orākula koks

Orākula koku izdomāja senie ķelti. Viņi ticēja, ka koki savieno debesis un zemi, tāpēc orākula koki kalpoja kā vidutāji starp cilvēkiem un dievībām. Vienkāršākais veids, kā atrast savu orākula koku, i r apskaut visus kokus, kuri jūs uzrunā. Koks, kam lemts kļūt par jūsu orākula koku, uz jūsu apskāvienu reaģēs citādi nekā pārējie koki. Jums var iznākt apskaut desmitiem koku, pirms atrodat īsto. Neapskaujiet pirmo, kas pagadās pa ceļam. Izvēlieties tos kokus, kuri jums šķiet tīkami acij. Man pašam tīk meklēt orākula kokus salīdzinoši attālās vietās, kur neviens mani netraucē.

Kad orākula koks atrasts, starp jums sāksies simbiotiskas attiecības. Koks noteikti lūgs kļūt par apkārtnes sargu. Tas nozīmē — jums jāpilda sava orākula koka apkārtnes vēlmes. Orākula koks sniegs pretī aizsardzību, mīlestību un atklāsmi.

Savu orākula koku apmeklējiet pēc iespējas biežāk. Apskaujiet to, sēdiet tā pakājē, uzdodiet jautājumus, uzmanīgi ieklausieties, kas tam ir sakāms, rūpējieties par apkārtni un vienkārši izbaudiet tā sabiedrību.

Apkārtne ap orākula koku ātri vien kļūs par jūsu svētnīcu, kur apzināsieties savu garīgumu un nonāksiet saskarsmē ar Dievišķo. Jūsu svētnīcas gars sazināsies ar jūsu garu. Tā kā esat uzņēmies rūpes par šo apkārtni, saņemsiet negaidītu palīdzību no dabas gariem un Visuma. Pieņemiet šo palīdzību un strādājiet ar to.

Ieguvums būs neaprakstāms. Varēsiet mīlēt un dziedināt cilvēkus, vietas un visu planētu. Iespējams, to būs vieglāk darīt rituālu veidā, iztēlojoties, ka jūs apņem dzidri balta mīlestības krāsa, kuru tālāk nosūtāt ikvienam pasaules nostūrim.

Orākula koks dziedinās jūs pašu. Ja jūtaties nomākts, sarūgtināts vai slīgstat depresijā, aprunājieties ar to. Apsēdieties, atspiežot muguru pret stumbru, un ļaujiet dziedējošajai enerģijai atjaunot un spēcināt. No savas personīgās pieredzes varu teikt, ka tā pāriet arī galvassāpes. Orākula koks dziedinās arī lielākas kaites. Sēdiet tā pakājē, atspiežot muguru pret stumbru, un atklāti izstāstiet kokam savas rūpes. Lūdziet mīlestību un dziedināšanu. Atkārtojiet to pēc iespējas biežāk, līdz veselība atjaunota.

Atbrīvošanās no negatīvisma

Mūs visus ik pa laikam pārņem negatīvas domas. Lielākoties tās problēmas nerada, jo pozitīvās domas tās izkonkurē. Tomēr, ja pastāvīgi tajās kavējamies, negatīvās domas var kļūt par apdraudēļiimu veselībai un labsajūtai. Par laimi, kokiem piemīt vēlme uzsūkt negatīvās domas, pārvēršot tās enerģijā, ko paši var izmantot.

Es savu orākula koku neizmantoju šādam nolūkam, lai ari varētu. I'.i ir katra paša izvēle. Ikreiz, kad vēlos atbxIvoties no negatīvisma, Izvēlos citu koku.

Pastaigājieties pa parku vai kādu citu vietu, kur ir gana daudz koku izvēlei. Apstājieties vietā, kur nonākat koku ielenkumā, un uz paris sekundēm aizveriet acis. Trīs reizes dziļi ievelciet elpu un domājiet par nepieciešamību atrast koku, kas vēlas atbrīvot jūs no negaiivas enerģijas. Atveriet acis un sāciet iet. Intuīcija aizvedīs jūs līdz l .Ibrīža īstajam kokam.

Kolīdz šķiet, ka esat atradis īsto koku, apstājieties. Domās pajaul.ijiet kokam, vai drīkstat tam pieskarties. Ja atbilde ir pozitīva, pasala ieties kokam un uzlieciet tam roku. Ja nesaņemat atbildi, domās pasakieties kokam par uzklausīšanu un dodieties tālāk, līdz atrodat nākamo. Turpiniet meklēšanu, līdz atrodat koku, kas atbild pozitīvi. I s ticu, ka visi koki vēl mums labu, un mēs saņemam negatīvu atbildi no koka tikai tad, ja tas zina — netālu ir kāds cits, mums piemērotāks.

Pavadiet dažas minūtes klusā sarunā ar koku. Sarunas laikā varat to noglāstīt vai apskaut. Piemērotā brīdi pajautājiet, vai drīkstat tam .ildot visu negatīvo enerģiju, kas sakrājusies ķermenī. Ja būsiet ar koku sadraudzējies, tā atbilde vienmēr būs pozitīva.

Stāviet pēc iespējas tuvāk kokam, piespiežot tam muguru. Aizlieciet rokas aiz muguras un balstieties ar tām pret koku. Aizveriet acis un pateicieties, ka tas atbrīvo ķermeni no negatīvās enerģijas. Veicot šo vingrinājumu, pamanīsiet vairākas izmaiņas. Jums šķitis, ka negatīvo enerģiju it kā izvelk ārā. Vienā vai vairākās čakrās sajutīsiet pozitīvu reakciju. Palieciet šādā stāvoklī, līdz apjautīsiet, ka negatīvā enerģija ir pametusi jūsu ķermeni. Pagriezieties ar seju pret koku un apskaujiet to, pasakot tam paldies par palīdzību.

Kāds mans draugs no negatīvās enerģijas atbrīvojas citādi. Kolīdz atradis īsto koku un saņēmis atļauju atdot tam savu negatīvo enerģiju, viņš ar plaukstām noberzē visu ķermeni, savācot negatīvo enerģiju. Pēc tam viņš plaukstas berzē pret koka stumbru, atkārtojot šo procesu vairākas reizes, līdz jūt, ka visa negatīvā enerģija ir prom.

Iesaku pārbaudīt abas metodes, lai saprastu, kura jums vairāk piemērota. Izmēģiniet vēl kādu veidu. Intuīcija var pateikt priekšā pilnīgi citu veidu enerģijas atbrīvošanai. Ja tā notiek, tā pilnīgi noteikti ir jums labākā metode.

Māka apskaut koku

Man vienmēr paticis apskaut kokus un no tā gūti neskaitāmi labumi. Koku apskaušanu var uzskatīt par meditēšanas veidu. Tomēr man tā ir kas vairāk. Savienojos ar koka dvēseli, gūstot zināšanas par lietām, par kurām citādi neko nezinātu. Pēc koka apskaušanas prāts ir mierīgs un enerģija atjaunota. Veci koki jo īpaši ir lieliski enerģijas avoti. Šo enerģiju var uzņemt trīs dažādos veidos: pieskaroties kokam, sēžot ar muguru pret stumbru vai apskaujot to.

Gandrīz ikviens ir dzirdējis par koku apskaušanu. Diemžēl tie, kuri nekad to nav veikuši, noniecina darītājus. Es reiz ieteicu šiem noniecinātājiem izmēģināt, bet tā izrādījās velta laika tērēšana. Katram pašam jānonāk līdz vēlmei to darīt.

Ja līdz šim vēl ne reizi neesat apskāvis koku, pirmo reizi pamēģiniet to izdarīt vietā, kur neviens netraucē. Veiciet mēģinājumu vienatnē vai divatā ar kādu, kurš sapratīs.

Nav pareizas vai nepareizas koku apskaušanas. Ikviens kontakts ir labs. Tomēr esmu atldājis, ka labākais veids ir tāds, kad sirds un pieres jeb trešās acs čakras ir kontaktā ar koka stumbru. Tas notiek šādi.

1. Izvēlieties piemērotu koku. Es izvēlos kokus, kuri ir savas sugas labi un veselīgi pārstāvji. Man patīk veci koki ar resniem stumbriem. Meklējiet acij tīkamus kokus. Lielākoties šķiet, ka koks izvēlas jūs, nevis otrādi. Pirms atradīsiet savu īsto, var iznākt apskaut vairākus kokus.

2.   Nostājieties ieplestām kājām ar seju pret koku. Brīdi uzsmaidiet kokam, pieliecieties tam, ļaujot krūtīm — sirds čakras mājvietai — piekļauties stumbram. Maigi aplieciet tam rokas. Piespiediet pieri. Lēni un dziļi ievelciet elpu un aizveriet acis.

3.  Turpiniet lēni elpot, izmantojot diafragmu. Atvēliet tik daudz laika, cik nepieciešams, izbaudot sajūtu, kad krūtis pieskaras kokam. Pamazām sajutīsiet mierinājumu, mieru un klusumu.

4.  Izbaudiet šo sajūtu aptuveni pusminūti, pēc tam koncentrējiet uzmanību uz pieri — jeb trešās acs čakras mājām.

5.  Vērsiet uzmanību no vienas čakras uz otru, katrai veltot aptuveni trīsdesmit sekundes.

6.   Izbaudiet koka enerģiju plaukstās un rokās, un citās ķermeņa daļās, kuras piekļautas kokam. Pateicībā uzņemiet tā dāvāto spēku.

7. Ja vēlaties, aprunājieties ar koku. Varat to darīt domās vai skaļi. Esiet pacietīgs un sagaidiet atbildi, kas atnāks kā doma jūsu prātā. Varat jautāt jebko, saruna var ilgt, cik vien vēlaties.

8.   Sarunas laikā rokas apkļautas kokam. Kolīdz jūtat, ka varat to laist vaļā, ldusībā pasakiet paldies.

9.   Pastāviet vēl ar seju pret koku un uz atvadām maigi noglāstiet to. Uzsmaidiet un klusi pasakieties. Es parasti uz atvadām arī pamāju. Pēdējo reizi pasakiet paldies un dodieties ikdienas gaitās.

Man bieži jautāts, kādēļ šajos vingrinājumos iesaistu čakras. Pietiekot vien ar koka apskaušanu. Vairums cilvēku apskauj kokus, nedomājot par čakrām, tomēr lielākoties apskāvienā iesaistīta vismaz viena čakra. Sīkāk par to septītajā nodaļā.

Apskaujot koku, izmantoju sirds un pieres čakru. Tas ir ar nodomu. Sirds čakra simbolizē vispārēju mīlestību un sapratni. Koks palīdz šai čakrai atgūt līdzsvaru, lai es turpmāk savas jūtas varētu paust bez piespiešanās. Tajā pašā laikā pieres čakrai pieplūst enerģija, kas spēcina loģisko domāšanu un psihes uztveri.

Kolīdz jūtu vajadzību līdzsvarot vai uzstrāvot kādu čakru, apskauju koku tā, lai konkrētais enerģētiskais punkts ir saskarē ar stumbru.

Dažiem cilvēkiem patīk uzstrāvot visas čakras, atspiežoties ar muguru pret koka stumbru un ar rokām apskaujot to. Es tā daru tikai dažreiz, jo man labāk patīk apskāviena brīdī būt ar seju pret koku.

Meditācija ar kokiem

Ne visos laikapstākļos iespējams nokļūt pie sava orākula koka. Ja tas atrodas tālu no mājām, nav viegli to regulāri apciemot. Var gadīties, ka dzīvojat lielā pilsētā, kurā nav iespējams atrast piemērotu koku. Par laimi, savu orākula koku vai jebkuru citu varat arī iztēloties.

Iekārtojieties ērti, aizveriet acis, apzināti atslābiniet visus ķermeņa muskuļus. Kolīdz tas izdarīts, prātā pārbaudiet savu ķermeni, ka tiešām esat atslābinājies. Ja nepieciešams, koncentrējiet uzmanību uz vietām, kuras nav pilnībā atslābinātas, un veiciet atkārtotu pārbaudi.

Kolīdz jūtaties gatavs, iztēlojieties sevi skaistā telpā. Jūs sēžat ļoti ērtā krēslā. Pie sienas pa labi ir liela glezna, kurā redzama skaista pļava ar mežu fonā. Ainava ir tik nomierinoša, ka nolemjat piecelties un aplūkot to vērīgāk.

Tuvplānā glezna izrādās vēl skaistāka. Jūs ejat arvien tuvāk un tuvāk. Te pēkšņi atklājat, ka atrodaties gleznā — pļavā. Atrašanās tur šķiet pilnīgi dabiska, un jūs ar interesi visu aplūkojat. Jūtat svaigas zāles smaržu un tālumā dzirdat putnu treļļus.

Diena ir skaista, un jūs skatāties skaidri zilajās debesis, kurās ir tikai daži mākonīši. Šur tur uz koku stumbriem pazib pa kādai vāverei. Viegla vēja pūsma čabina lapas un it kā sauc jūs. Tā ir nomierinoša skaņa, un, dodoties cauri pļavai uz skaisto mežu, jūtaties pasargāts un laimīgs.

Mežā ir patīkami vēss. Nesteidzīgi ieejat dziļāk, izbaudot dabas mieru un ldusumu. Ik pa laikam apstājaties, lai apbrīnotu kokus. Izrādās, ar tiem telepātiski varat sazināties un izbaudīt sarunu. Daži ir jauni koki, turpretī citi ļoti veci. Atklājat, ka ikvienam kokam ir sava izteikta individualitāte. Daži ir entuziasma pilni un vēlas sarunāties, citi turpretī pieticīgi.

Jūs izejat skaistā norā, kuras galā aug brīnišķīgs koks. Saprotat, ka tieši šo koku esat nācis apciemot. Sākat iet ātrāk, jo ir tik daudz, ko pārrunāt. Drīz vien esat nonācis tā pakājē un apskaujat to. Jūs uzsūcat koka enerģiju un pasakāties par tā esamību.

Apsēžaties koka pakājē, atspiežot muguru pret tā stumbru. Apvaicājaties, vai tas vēlētos ar jums aprunāties. Kolīdz koks devis piekrišanu, sākat stāstīt par visu, kas notiek jūsu dzīvē, — uzticat visas cerības, sapņus, plānus, mērķus, rūpes un bailes. Savas rūpes varat pārrunāt arī ar tuvajiem cilvēkiem.

Dodiet kokam pietiekami daudz laika atbildēm. Koka pausto varat "sadzirdēt". Visticamāk, atbildes saņemsiet domās. Ja nepieciešams, lūdziet sīkākus paskaidrojumus.

Kolīdz koks atbildējis uz visiem jautājumiem, pavaicājiet, ko varat darīt tā labā. Koks varētu lūgt, lai veltāt vairāk laika un rūpes videi ap savu māju. Tas varētu ieteikt pievienoties kādai ekoloģijas biedrībai vai lasīt vairāk par šo tēmu.

Sarunās ar koku pavadiet tik daudz laika, cik vēlaties. Nav vajadzības skriet prom, tiklīdz uz visiem jautājumiem atbildēts. Izbaudiet dziedējošo un garīgo koka enerģiju, cik vien ilgi iespējams.

Kolīdz jūtat, ka pienācis laiks iet, piecelieties un vēlreiz apskaujiet koku, pasakot paldies par palīdzību. Dodieties atpakaļ pa noru un cauri mežam. Šķērsojiet pļavu un izkāpiet no gleznas rāmja.

Kādu brīdi aprodiet ar apkārtni. Kolīdz jūtaties gatavs, trīs reizes dziļi ielpojiet un izelpojiet un atveriet acis.

Pēc šādas meditācijas jutīsieties atjaunots un enerģijas pilns. Būsiet guvis ari vairākas derīgas atziņas, kas turpmāk dzīvē noderēs. Kad es veicu šo meditāciju, koks noras galā mainās. Parasti tas ir mans orākula koks, tomēr dažreiz tā var būt gara priede, sens ozols, sēru vītols vai kāds cits koks. Es par to vairs neuztraucos, jo pastāvīgi sarunājos ar koku, ar kuru man tajā reizē lemts sarunāties. Tomēr, ja vēlos runāt tieši ar savu orākula koku, pirms meditācijas to pieprasīšu.

Ķeltu koka alfabēts

Senie ķelti mīlēja, loloja un godāja dabas pasauli. Viņiem tā nebija izmantojams avots, bet gan cilvēcei palīdzoša barojoša klātbūtne. Citiem vārdiem, viņi ticēja Mātes Dabas eksistēšanai.

Daudzas ceremonijas druīdi veica brīvā dabā svētās koku audzēs, kuras dēvēja par nemetons. Parasti šo audžu svētie koki bija ozoli. Romiešu rakstnieki savulaik aprakstīja, ar kādu gādību druīdi novāca āmuļu un svēto augu ražu. Ar svētavotiem druīdi pateicās Mātei Dabai par tās dzīvības ūdeni.

Ķeltiem bija interesants bardu alfabēts, ko dēvēja par Ogham. Šis alfabēts attiecināts uz Ogmu — ķēniņa Elatāna dēlu, kas aptuveni 600 gadus pirms mūsu ēras to atstāja mantojumā, lai pierādītu savas prāta spējas.1 Tomēr senākie Ogham uzraksti datējami tikai ar mūsu ēras ceturto gadsimtu.

Ogham alfabētā ir divdesmit pieci burti jeb simboli — oghams. Ogma atstāja divdesmit, pārējie pieci tika pievienoti vēlāk. Ogham nebija vienkārši alfabēts, tā bija mnemoniska sistēma, kas ietvēra visu ķeltu kosmoloģisko pasaules redzējumu. Katrs simbols tika attiecināts uz koku, krāsu, dzīvnieku un koka mēnesi. Es atklāju, ka ikviena simbola atslēgas vārdi sniedz pārsteidzošu ieskatu katra koka dabā.

Beithe: bērzs, balts, govs, no 24. decembra līdz 20. janvārim. Atslēgas vārds: sākums. i,

Luis: pīlādzis, sarkans un pelēks, vienradzis un lācis, no 21. janvāra līdz 17. februārim. Atslēgas vārds: atklāsme.

Fearn: alksnis, tumšsarkans, rudā lapsa, auns un ērzelis, no 18. februāra līdz 17. martam. Atslēgas vārds: spēks.

Saille: vītols, ugunssarkans, zaķis un kaķis, no 18. marta līdz 14. aprīlim. Atslēgas vārds: intuīcija.

Nion: osis, dzidri zaļš, čūska, no 15. aprīļa līdz 12. maijam. Atslēgas vārds: miers.

Huath: vilkābele, purpursarkans, kaza un pūķis, no 13. maija līdz 9. jūnijam. Atslēgas vārds: savaldība.

Duir: ozols, tumši brūns un melns, balts zirgs, lauva un salamandra, no 10. jūnija līdz 7. jūlijam. Atslēgas vārds: aizsardzība.

Tinne: akmenozols, tumši pelēks, kaujas zirgs, no 8. jūlija līdz 4. augustam. Atslēgas vārds: līdzsvars.

Coll: lazda, brūns, lasis, no 5. augusta līdz 1. septembrim. Atslēgas vārds: intuīcija.

Quert: ābele, zaļš, vienradzis, no 2. līdz 29. septembrim. Atslēgas vārds: skaistums.

Muin: vīnogulājs, daudzkrāsains, ķirzaka, no 30. septembra līdz 27. oktobrim. Atslēgas vārds: pareģojums.

Gort: efeja, debeszila, vepris, no 28. oktobra līdz 24. novembrim. Atslēgas vārds: progress.

Ngetal: niedre, zāles zaļš, suns, briedis un žurka, no 25. novembra līdz 23. decembrim. Atslēgas vārds: vienotība.

Straif: dzeloņplūme, gaiši violets, vilks, krupis un melns kaķis. Atslēgas vārds: liktenis.

Ruis: plūškoks, asinssarkans, āpsis. Atslēgas vārds: pārmaiņas. Ailm: egle, gaiši zils, sarkans, govs. Atslēgas vārds: vara. Ohn: irbulene, dzeltens un zelts, trusis. Atslēgas vārds: viedums. Ur: virši, purpursarkans, bite un lauva. Atslēgas vārds: krāšņa apsēstība.

Eadha: apse, sudrabs un sarkans, balta ķēve. Atslēgas vārds: izturība.

Loho: īve, tumši zaļš, zirneklis. Atslēgas vārds: nemirstība. 1948. gadā Roberts Greivs [11] , angļu dzejnieks un rakstnieks, sarakstīja ļoti ietekmīgu grāmatu par ķeltu paražām "Baltā dieviete"*2 . Viņa grāmata pasaulei atklāja trīspadsmit mēnešu koku kalendāru, kas ir neatņemama pagāniskās pasaules sastāvdaļa. Šajā kalendāra versijā mēneši sakārtoti šādā secībā:

Beithe (bērzs): 24. decembris-20. janvāris

Luis (pīlādzis): 21. janvāris-17. februāris

Nion (osis): 18. februāris-17. marts

Fearn (alksnis): 18. marts-14. aprīlis

Saille (vītols): 15. aprīlis-12. maijs

Huath (vilkābele): 13. maijs-9. jūnijs

Duir (ozols): 10. jūnijs-7. jūlijs

Tinne (akmenozols): 8. jūlijs-4. augusts

Coll (lazda): 5. augusts-1. septembris

Muin (vīnogulājs): 2. septembris-29. septembris

Gort (efeja): 30. septembris-27. oktobris

Ngetal (niedre): 28. oktobris-24. novembris

Ruis (plūškoks): 25. novembris-22. decembris

Āmulis: 23. decembris (ziemas vidus diena)

Ja vēlaties uzzināt par Ogham zīlēšanas aspektiem, iespējams iegādāties reklāmas nolūkiem veidotās pareģojumu kartītes un ogba ii iii uzlīmes.3

1  Nezināms autors, The Book of Ballymote. Tas ir četrpadsmitā gadsimta īru manuskripts, kas atrodas Dublinā, Karaliskajā Īrijas Akadēmijā. Tiek uzskatīts, ka tā ir devītā gadsimta teksta kopija. Manuskriptā teikts: "Ogma, būdams izglītots dialektos un dzejas mākslā, izveidoja Ogham, kura priekšmets bija slepenas valodas zīmes, kas zināmas tikai izglītotajiem un ko turēja pilnīgā slepenībā no vienkāršās un nabadzīgās tautas."

2  Robert Gravēs, The White Goddess: A Historical Grammar of PoeticMyth (New York: Farrar, Strauss and Cudahy, 1948).

3  Richard Webster, Omens, Oghams and Oracles: Divination in the Druidic Tradition (St. Paul, MN: Llewellyn, 1995). Šajā grāmatā izskaidrotas vairākas druīdu zīlēšanas metodes, ieskaitot ar oghamiem. Matthew Flesch, Ogham: Druidic Oracle of the Trees (Dragon Torque l'ress, 1997). Šis ir oghamu uzlīmju krājums un 72 lapu bieza instrukciju grāmata. Liz Murray, Colin Murray, The Celtie Tree Oracle: A System of Divination (New York: St. Martins Press, 1988).

3. nodaĻa puĶu pasaule

Puķes ir skaistas, smalkas, krāsainas un smaržīgas. Tāpēc nav nekāds pārsteigums, ka senāk tās cilvēkus valdzinājušas tikpat ļoti kā mūsdienās. Tā kā tām ir īss dzīves cikls, puķes asociējās ne tikai ar jaunību, skaistumu un mīlestību, bet arī ar pašas dzīves īslaicīgo dabu.

Ilgu laiku pirms tika izdomāti puķu dārzi, cilvēki puķes izmantoja smaržu vietā, medicīniskiem nolūkiem un ēda tās. Tās arī lika uz kapiem, kā arī ziedoja dievībām. Tādēļ puķu blakus nozīme vienmēr bijusi maģija.

Senajiem grieķiem bija puķu dieviete Hlorisa. Romieši to dēvēja par Floru un viņai par godu katru gadu rīkoja svētkus, kurus dēvēja par florālijiem. Saglabājušies daudzi Floras attēli, īpaši uz monētām. Viņu parasti attēlo ar puķēm rokās vai kaisot ziedlapas.

Puķu kaisīšana uz kapiem bija populāra grieķu-romiešu laikā, taču tas tika darīts ari ilgi pirms tam. Sākotnēji kristīgā pasaule šo tradīciju nepieņēma, taču, tā kā tā bija tik populāra, viņiem to vajadzēja pieņemt.

Septiņpadsmitajā gadsimtā puķes un augus kaisīja līgavai un līgavainim ceļā no mājām uz baznīcu. Viljams Brauns (1591-1643) dzejolī "Britānijas pastorāles" (Britannia's Pastorals) (1613) aprakstīja kāzas Devonšīras ciemā:

As I haue seene vpon a Bridall day Full many maids clad in their best array, In honour of the Bride come with their flaskets Fill'd with flowers: others in wicker baskets Bringfrom the marish rushes, to o'er-spread Theground, whereon to church the louers tread: Whilst that the quaintest youth ofall the plaine Vshers their way with many apiping straine.[12]

Viduslaiku Eiropā augus izmantoja dažādiem mērķiem. Piemēram, tika uzskatīts, ka pētersīlis mazina reibumu, anīss — aizraida murgus, laurlapa — veicina pravietiskus sapņus. Zīlnieki slima cilvēka likteni varējuši paredzēt, uz slimnieka galvas uzliekot vībotnes zaru. Apzagtiem ļaudīm bijis jāliek zem spilvena heliotropa zars, jo tas palīdzējis nosapņot zagli.

Viktorijas laikmetā puķēm bija tik liela nozīme, ka tās stādīja dārzos, taču — nevis skaistumam, bet praktisku iemeslu dēļ — kā materiālu kulinārijai, medicīnai, smaržām un citiem darbiem.

Pasniegta puķe nes laimi un veiksmi gan tās devējam, gan saņēmējam.

Puķes kā simboli

Katrai puķei ir sava simboliska nozīme. Kopumā puķes simbolizē sievišķību, nevainību, izpausmi, mīlestību un dvēseli.

Daudzās reliģijās puķes simbolizē garīgu atdzimšanu. Bieži vien Brahmu un Budu attēlo parādamies puķēs. Jaunavu Mariju bieži attēlo ar īrisu vai liliju rokās. Lilija simbolizē nožēlu, tā esot radusies no Ievas asarām par izraidīšanu no Ēdenes dārza. Puķes var simbolizēt arī nāvi vai atdzimšanu. Tādēļ romieši uz kapa kaisīja rozes. Daoisti attēlo zelta krāsas ziedu, kas aug no cilvēka galvas un simbolizē viedumu.

Japānas ziedu kārtošanas mākslā — ikebanā — ir sarežģīti simboli, kas atspoguļo dzenbudisma ideālus. Ziedus kārto triādē, simbolizējot debesis, cilvēci un zemi. Tā kā šie trīs elementi saistīti ar nevainojamu Visumu, arī kātiem jābūt ideāli sakārtotiem. Alternatīvs sakārtojums nodrošina visu puķu plūstošu virzību uz leju, tā atspoguļojot pakāpenisku dzīves kritumu. Turpretī cita skola — rikka jeb "stāvošā" skola — ziedus kārto uz augšu, atspoguļojot uzticību Dievam, Imperatoram vai dzīvesdraugam. Rikka kārtojumi ir ar nodomu veidoti asimetriski, jo atspoguļo dabu, kas arī nav perfekta.

20. gadsimta 60. gados puķu bērniem puķe bija miera simbols.

Puķes un māņticība

Ir tik daudz māņticīgu priekšstatu par puķēm. Ja puķe uzzied nesezonā, tā vienmēr bijusi slikta zīme. Ir puķes, kuras nevajadzētu nest istabā, jo tās kādam no ģimenes var atnest nāvi. Ja sapņos redz baltu puķi, kāds no ģimenes mirs. Neveiksme vai pat nāve piemeklēs to, kurš pacels nokritušu noplūktu puķi.

Aktieri uzskata, ka dzīvas puķes uz skatuves nes neveiksmi. Viņi dod priekšroku mākslīgo ziedu izmantošanai dekorācijās. Izņēmums ir pasniegtie ziedu pušķi izrādes beigās.

Puķu nozīme kristīgajā pasaulē

Kāds nostāsts pauž, ka apse trīc tādēļ, ka no tās koka veidots |ezus krusts. Cita leģenda vēsta, ka šis krusts veidots no plūškoka un |uda ticis pakārts plūškokā. Tādēļ ovālos sēņveida izaugumus uz tā mizas nereti dēvē par "Jūdas ausim". Viljams Šekspīrs lugā "Veltas pulēs mīlā" (5. cēliena 11. ainā) raksta, ka Jūda tika pakārts plūškokā. ('itā nostāstā teikts, ka Jūda pakārts vīģes kokā.

Pasiflora ir pasifloras ģints augs. Sešpadsmitajā gadsimtā spāņu misionāri šo augu tā nodēvējuši, iespējams, tādēļ, ka tas asociējies ar Kristus ciešanām. Auga lapa atgādina šķēpu. Piecas ziedlapas un kauslapas simbolizē desmit apustuļus, desmit tādēļ, ka Pēteris un Jūda nav iekļauti: Pēteris tādēļ, ka noliedza Kristu, un Jūda, jo nodeva Kristu. Piecas putekšnīcas simbolizē piecas brūces, stigas — pletnes, sēklotnes stabiņš attēlo krusta stabu, putekšņlapas simbolizē āmurus, trīs drīksnas — trīs naglas, šķiedras puķes iekšienē saistītas ar ērkšķu kroni, kausiņš atspoguļo nimbu jeb oreolu. Visbeidzot, puķes baltā krāsa nozīmē šķīstību, zilā — debesis. Šī puķe zied trīs dienas, kuras simbolizē trīs dienas no krustā sišanas līdz atdzimšanai.

Pēc aizliegtā augļa nobaudīšanas Ādams un Ieva savu kailumu piesedza ar vīģes lapu.

Tiek uzskatīts, ka vairākām puķēm uzpilējušas Kristus asinis, kamēr viņš bija piesists krustā. Šīm puķēm arī mūsdienās ir plankumaini ziedi: sarkanā anemone, Ārona nūja, purpursarkanās savvaļas orhidejas un raibā sūrene. Bieži vien tām pieskaita arī vībotni, jo tās lapām ir sarkana nokrāsa.

Dažas puķes novēlētas kristiešu svētajiem. Krokuss — Svētajam Valentīnam Margrietiņa — Svētajai Margarētai Dzeguzene —Jaunavai Marijai Roze — Marijai Magdalēnai Asinszāle — Svētajam Jānim

Puķes uzturā

Mūsu priekšteči mācējuši atšķirt ēdamas lietas no indīgām. Daudzus indīgus augus var atpazīt pēc to rūgtās garšas, tādēļ tos neaiztika, bet to ēdamās māsas savāca un izmantoja pārtikā.

Uzturā izmantoja arī sēklas, ko pierādīja atradums pirms 2400 gadiem nežēlīgi nogalinātā Tollundas vīra vēderā. Viņa ķermeni paglabāja kūdrā Dānijā, līdz 1950. gadā to atklāja. Viņa pēdējā maltīte bijusi dārzeņu zupa ar sēklām: mieži, idra (Camelina sativa), linsēklas, sūrene, sarene un ilzīte. Dažas sēklas bija reti sastopamas un, iespējams, tikušas vāktas un glabātas kādam īpašam notikumam. Sēklas ir īpaši noderīgas, jo tās ir izcils proteīna un ogļhidrātu avots.

Izmantoja arī augu saknes, kuras lietoja uzturā līdz aptuveni 1570. gadam, kad Eiropā ieveda kartupeli. Pat tad tās lietoja, jo kartupelis tiešām populārs kļuva tikai ap 1780. gadu.

Arī mūsdienās tiek lietotas daudzas puķes, visbiežāk — kulinārijā. Daudzus piparmētru dzimtas augus izmanto ēdienu dekorēšanai, kā arī klepus un dzeltenās kaites ārstēšanā.

Vēsturiski daudzas puķes izmantoja ārstēšanai un maģijai. Tālāk tekstā apskatīsim vissvarīgākās.

Anemone

Pēc grieķu-romiešu mitoloģijas sarkanā anemone radusies no mirstošā Adonīsa asinīm. Viņš medījis, kad tam uzbrucis mežakuilis. Vietā, kur izlijušās viņa asinis un sērojošās mīlas dievietes Afrodītes asaras, izauga anemones. Tā anemone ir skaistuma, mīlestības un jaunības entuziasma, un enerģijas simbols. Kristīgā baznīca anemones sarkano krāsu saista ar krustā sistā Jēzus asinīm.

No folkloras izriet, ka menstruāciju var veicināt anemones lapu uzlējums.

Angelika

Angelikas lapas var nest mājās, piespraust pie apģērba un izlikt telpās ļauno garu aizbiedēšanai.

Asinszāle

Visur, kur vien tā auga, asinszāli uzskatīja par maģisku augu. Tā aizsargāja no spokiem, ļauniem gariem, uguns, pērkona un zibens. To izmantoja mīlestības burvestībās un auglības palielināšanai.

Asinszāle ir augs ar dzelteniem ziediem, un uz lapām tai ir sarkani plankumi. Šie plankumi simbolizē Jāņa Kristītāja asinis, un uzskatīja, ka tie katru gadu parādās 27. augustā, jo ļaudis ticēja, ka tieši šajā datumā viņam nocirta galvu.

Svētā Jāņa (23. jūnijs) dienā jaunas meitas cēlās ļoti agri, lai asinszāli salasītu, kamēr uz tās lapām vēl ir rasa. Tas nodrošināja viņām turpmāko divpadsmit mēnešu laikā iziet pie vīra. Ticējums vēsta — ja neprecēta sieviete zem spilvena paliek asinszāli, sapnī viņa ierauga savu līgavaini. Neauglīgām sievietēm ieteica Svētā Jāņa vakarā kailām iziet savā dārzā un salasīt asinszāli. Tam bija jānodrošina, ka turpmāko divpadsmit mēnešu laikā viņas noteikti ieņems mazuli. Svētā Jāņa vakarā kūra asinszāļu ugunskurus. To dūmiem cauri veda mājlopus aizsardzībai pret ļaunajiem gariem. Apdegušos, no ugunskura izvilktos zarus mājās turēja kā amuletus aizsardzībai.

Cigoriņš

Tas vienmēr uzskatīts par maģisku augu, un savulaik ļaudis uzskatīja, ka ikviens, kas to paņem rokās, kļūst neredzams. Cilvēki ticēja, ka pēcpusdienā ar zelta nazi nogriezts cigoriņš, pielikts pie slēdzenes, — to atverot.

Ciklamena

Tā kā ciklamenas lapas atgādina cilvēka ausi, to agrāk izmantoja medicīniskiem nolūkiem — ausu un dzirdes problēmu ārstēšanai. Viduslaikos vīrieši, kurus uztrauca matu izkrišana, ciklamenas lapas bāza degunā, lai novērstu šo problēmu.

Ciklamenu jau sen uzskatīja par mīlestības un romantikas puķi, to izmantoja mīlas amuletu un dzimumtieksmi uzbudinošu līdzekļu veidošanai. Tās sakni izmantoja dzemdību sāpju mazināšanai. Angļu rakstnieks un daiļdārznieks Džons Gerards (1545-1612) rakstījis, ka ciklamenas augi jāiežogo, jo "ikviena precēta sieva var nejauši to samīt, kas var izraisīt spontāno abortu".1

Dzeltenā narcise

To vienmēr uzskatījuši par uzmundrinošu puķi, kas uzlabo garastāvokli. Dzeltenās narcises saknes sulu var izmantot sasitumu sāpju remdēšanai un iekaisumu ārstēšanai.

Gailbiksīte

Dažkārt gaiļbiksīti dēvē par "Pētera augu" Svētā Pētera vārdā, kam pieder debesu atslēgas. Tā to dēvēja tādēļ, ka tās zieds ļaudīm atgādinājis atslēgu saišķi.

Septiņpadsmitajā gadsimtā mājsaimnieces uzglabāja un lietoja uzturā gaiļbiksīšu uzlējumus atmiņas uzlabošanai, bezmiega un nervozitātes ārstēšanai. Pat mūsdienās vāra gaiļbiksīšu tēju un ievārījumu labākam nakts miegam.

Ģerānija

Ģerānija ir pozitīva puķe, kas paaugstina pašapziņas līmeni. Tā ļulidz tikt pāri šķiršanās sāpēm. Vislabāk ģerāniju turēt ārpus mājas, tomēr palīdzību sniegs arī istabā vāzē saliktas ģerānijas.

īriss

Parasti Jaunavu Mariju attēlo ar liliju rokās, tomēr vācu mākslinieku darbos viņa tur īrisu. īriss bija dievietes Jūnonas ziņnesis, kurš iznēsāja dievu ziņas zemei pa varavīksni — krāsains ceļš, kas pēc lielus mirdz kā dārgakmeņi. Tiklīdz parādījās varavīksne, bija zināms, ka īriss nes ziņu. Krāsaino joslu ap acs zīlīti arī dēvē par varavīksneni. [13] tāpēc nav nekāds brīnums, ka grieķu vēsturnieks Plūtarhs īrisu dēvēja par debesu aci.

īrisam vienmēr bijušas ciešas saistības ar sievietēm, senie grieķi to stādīja uz sieviešu kapiem, tā nodrošinot, ka īriss pavadīs to dvēseles uz Elīzijas laukiem. Vergīlija "Eneīdā" teikts, ka īriss paņēmis mirstošās valdnieces Didonas matu sprogu, tā izlaižot viņas dvēseli no ķermeņa.

Franči vienmēr bijuši pieķērušies īrisam — tas ir pirmais bruņinieku ģerboņa zieds. Nostāsts vēsta, ka valdnieks Klovis (ap 465-511) vadīja savu armiju, kad tos apturējusi upe. Pamanījis, ka ūdenī aug īrisi, viņš nosprieda, ka upe ir gana sekla šķērsošanai. Armija šķērsoja upi un uzvarēja kaujā. Pēc tam karavīri lasīja īrisus un no tiem veidoja kroņus.

Kliņģerīte

Kliņģerīti asociēja ar grieķu saules dievu Apollonu. Grieķiem ir stāsts par jūras nimfu Klitiju, kuru Apollons atraidījis un pārvērtis kliņģerītē. Kopš tā laika kliņģerītes savus ziedus pavērš pret sauli. (Šāds stāsts ir arī par saulespuķēm.) Kliņģerīšu sēklas reiz nēsāja maisiņos kā amuletus, kas valkātāju pasargāja no zagļiem. Reiz uzskatīja, ka laulību pārkāpušas sievietes nav varējušas ieiet baznīcā, kurā bijušas ienestas kliņģerītes.

Šīs puķes bieži izmantoja mīlestības talismanos un kāzu dekorācijās, tāpēc tās kļuva par uzticības un ilglaicīgu attiecību simbolu.

Krizantēma

Krizantēma ir rudens simbols. Rietumos māksliniekiem tā saistījusies ar nāvi un sabrukumu. Austrumos krizantēma simbolizē veiksmi, laimi, ilgmūžību un labklājību. Krizantēma ir viena no piecām labvēlīgajām puķēm fen šui, simbolizējot laimi un smieklus. Japānā krizantēma ir imperatora ģimenes zīmogā. Tās starveida ziedlapas atgādina saules starus.

Krizantēmu tējai piemīt atvēsinoša īpašība, un to izmanto drudža mazināšanai.

Lilija

Grieķu un romiešu laikā liliju saistīja ar Veneru, un puķe bija šķīstības un skaidrības simbols. Kristieši pārņēma šo uzskatu un zieda baltās lapas un saldo smaržu asociēja ar Jaunavu Mariju. Sena leģenda vēsta, ka lilijas radušās no Ievas asarām, kad viņa devusies ārā no Ēdenes dārza.

Taču ir arī cits lilijas skaidrojums, saistot šo puķi ar vīrišķību un juteklību. Senajā Ēģiptē to asociēja ar Ištaru, radīšanas un auglības dievieti.

Visbiežāk lilijas izmanto kāzās un bērēs. Kāzās tās simbolizē nevainību un skaidrību. Bērēs — no ķermeņa un grēka brīvu dvēseli.

lilijas atvaira spokus, un tās stādīja pie mājām iedzīvotāju aizsargāšanai.

Austrumos uzskatīja, ka dienziede (Hemerocallis) kliedē dziļās zaudējuma sāpes. Sievietes šo liliju nēsāja pie jostas, lai izsīktu skumļ.r. un sēras.

Lotoss

Hinduisti un budisti uzskata lotosu par skaidrības simbolu, jo šo skaisto ziedu iegūst no auga, kas aug dūņās. Tūkstošlapu lotoss simbolizē garīgu apgaismību. Lotosam vienmēr bijusi seksuāla nozīme, i m abi tā nosaukumi sanskritā (padma un kamala) tiek izmantoti vaginas aprakstīšanai. Arī Ķīnā lotosa zieds simbolizē vagīnu.

Senie ēģiptieši uzskatīja, ka dieviete Izīda dzimusi lotosa ziedā, ladēļ viņiem lotoss ir auglības un seksuālās potences simbols. Hinduisti tic, ka radītājs dievs Brahma dzimis zelta lotosa ziedā, kas atradies Visuma nabā. Kāda leģenda par Budu vēsta — visur, kur viņš gājis, pēdu nospiedumu vietā aiz sevis atstājis lotosa ziedus.

Vidusjūras valstīs no dažādu sugu magonēm iegūst opiju. Magones savulaik izmantoja sāpju remdēšanai un miega izraisīšanai. Grieķiem tā asociējās ar miega dievu Hipnosu un sapņu dievu Morfeju. Grieķu mitoloģijā Persefone lasīja magones, kad Aīds to nolaupīja.

Tā kā magone ražo lielu daudzumu sēklu, tā ir auglības simbols.

Magone

Kopš Pirmā pasaules kara magone ir pieņemta par Britu Sadraudzības piemiņas ziedu, un Pirmā un Otrā pasaules kara piemiņas dienā tiek pārdots liels daudzums mākslīgu magoņu.

Margrietiņa

Bellis, margrietiņas botāniskais nosaukums, ir grieķu vārds, kas nozīmē 'karš'. Šāds nosaukums, iespējams, dots tādēļ, ka augu izmantoja ievainoto karavīru brūču ārstēšanai. Mūsdienīgais izteiciens "Gulēt zem margrietiņām" varētu būt radies margrietiņu laukā apglabāto mirušo karavīru dēļ.

Kristīgajā pasaulē margrietiņa simbolizē nevainību. To asociē ar Jaunavu Mariju un Jēzus bērnu.

Viduslaiku bruņinieki, dodoties kaujā, pie bruņām sprauda margrietiņu. Tas nozīmēja, ka viņi cīnījās savas mīļotās vārdā. Iespējams, tādēļ margrietiņa kļuva par nelokāmības un uzticības simbolu.

Ieradums, kad sieviete plūc margrietiņas ziedlapiņas, skaitot "mīl, nemīl", meklējams Viktorijas laikmetā. Pēdējā noplūktā ziedlapiņa atklāj, vai viņš mīl vai nemīl.

No sasmalcinātām margrietiņām var veidot sāpes remdējošu pastu.

Narcise

Narcises nosaukums cēlies no kāda skaista grieķu jaunekļa vārda, kas iemīlējās savā ūdens atspulgā. Viņš vai nu noslīka, cenšoties apskaut savu atspulgu, vai arī nonīka, sēžot dīķa malā. Vietā, kur viņš sēdējis, izauga puķe, kurai nimfas deva nosaukumu narcissus. Termins "narcisms" tiek lietots, aprakstot kādu, kurš ir vēss, uz iekšu vērsts un savtīgs. Kāda leģenda, kurā iesaistīta narcise, vēsta par Persefoni, kura pļavā plūca narcises, kad Aīds, ēnu valstības dievs, viņu nolaupīja un piespieda apprecēties.

Nelke

Kristīgajā pasaulē neļķei ir liela nozīme, jo tā esot radusies no Jaunavas Marijas asarām, kad viņa devās uz sava dēla krustā sišanu.

Meksikā neļķes dēvē par mirušo puķēm. Tās, gatavojoties bēru ceicinonijai, kaisa ap mirušo ķermeņiem. Nīderlandē sarkanā neļķe simbolizē mīlestību.

Neļķes noņem negatīvo enerģiju, īpaši ja tā saistīta ar problēmām attiecībās. Konkrēti sarkanās neļķes vairo enerģiju un optimismu.

Pelaškis

Ja tikko precētai līgavai pasniedz mazu pelašķu pušķīti, jaunā pāra laulība būs laimīga. Kamēr vien nēsāsiet sev līdzi nelielu pelašķa zariņu, neviens jūs nevarēs noburt.

Pienene

No pienenes saknes vārīta tēja mazina sāpes krūšu apvidū. Ja zem spilvena paliek kaltētu pieneni, rādās spilgti sapņi. Daži cilvēki no kaltētām pienenēm veido speciālus sapņu spilventiņus. Pilnmēness laikā pieneņu tēja paaugstina pareģošanas spējas.

Prīmula

Prīmulas ieraudzīšana nes nelaimi. Lai to novērstu, nepieciešams trīs reizes ap to dejot, ar pirkstu galiem sitot knipjus. Sākotnēji vienas prīmulas ieraudzīšana nozīmēja, ka turpmākos divpadsmit mēnešus vistas slikti dēs, tomēr ar laiku tā kļuva par neveiksmes simbolu.

Tomēr liela veiksme ir vienlaikus redzēt trīspadsmit vai vairāk prīmulu. Tas nozīmē, ka turpmākos divpadsmit mēnešus veiksies.

Leģenda vēsta, ja uz sliekšņa novieto prīmulu pušķi, miegā namu apmeklēs fejas un svētīs ikvienu tā iemītnieku.

Roze

Roze vienmēr simbolizējusi skaistumu, mīlestību un auglību. Roze bija Afrodītes un Veneras, grieķu un romiešu mīlestības dieviešu, puķe. Romieši bieži vien rozes stādīja uz kapiem, jo uzskatīja tās par atdzimšanas simbolu. Zoroastrieši rozi uzskatīja par nevainības simbolu un ticēja, ka ērkšķi tai parādījās pēc tam, kad pasaulē nāca ļaunums. Islāmā roze ir paradīzes simbols.

Kristīgajai pasaulei roze asociējas ar Jaunavas Marijas šķīstību un skaistumu. Ērkšķi simbolizē viņas ciešanas par dēla krustā sišanu. Sarkanās rozes simbolizē mocekļus, kuri mira par ticību kristietībai, bet baltās rozes simbolizē sirds šķīstumu. Sena kristiešu leģenda vēsta, ka līdz Ādama un Ievas izraidīšanai no Ēdenes rozēm ērkšķu j neesot bijis. Dievs tos radījis, lai ļaudīm atgādinātu, ka tie vairs nedzīvo ideālā pasaulē.

Izteiciens Sub rosa (zem rozes) radies Senās Romas laikos, kad rozes, īpaši baltās, bija klusuma dieva Hora simbols. Visam, kas teikts zem rozes, jāpaliek slepenībā. Viduslaikos griestos iekala vai uzzīmēja rozi, kas ļāva ļaudīm brīvi sarunāties, neuztraucoties, ka to vārdus kāds pēc tam varētu izplatīt tālāk.

Vecs ticējums vēsta, ka sākotnēji visas rozes bijušas baltas, bet dažas kļuvušas sarkanas, jo notraipītas ar asinīm. Ir daudz nostāstu par dažādiem cilvēkiem, kuri varēja būt lējuši savas asinis. Senie grieķi uzskatīja, ka tie bijuši Adonīss un Afrodīte. Kristieši uzskatīja, 1 ka ērkšķu kronis bija veidots no mežrozītēm, līdz ar to tās bijušas Kristus asinis. Vecs nostāsts pauž, ka vietās, kur pilējušas Jēzus asinis, uzaugušas sarkanas rozes. Musulmaņi uzskata, ka tās bijušas Muhameda asinis.

Rozmarīns

Ar saldu smaržu apveltītais rozmarīns simbolizē patiesu mīlesiibu un atceri. Tāpēc to izmantoja gan kāzās, gan bērēs. Septiņpadsmitajā gadsimtā līgavas pina rozmarīnu savos līgavu vainagos, līgavainim un līgavas māsām bija pa apzeltītam rozmarīna zariņam. Rozmarīna zariņus arī iemērca laulību ceremonijai paredzētajā vīnā ļaunā pāra veiksmei — lai viņi paliktu kopā. Septiņpadsmitajā gad•amtā mēra laikā rozmarīnu pārdeva kā aizsardzības amuletu. Līdz pat divdesmitā gadsimta sākumam Lielbritānijā neprecētās sievietes Visu svēto naktī (31. oktobris) zem spilvena lika sešu pensu monētu u 11 rozmarīna zariņu, lai nosapņotu savu līgavaini.

Klēves Annai, precoties ar Henriju VIII, bija rozmarīna kronis. Iespējams, tieši tas viņai nesa veiksmi, jo par viņu rūpējās labāk nekā par citām Henrija sievām. Henrijs VIII turpināja par Annu rūpēties pat pēc šķiršanās.

Uzskatīja, ka rozmarīns pasargā no ļaunajiem gariem, zibens un uzbrukuma. To izmantoja arī mīlestības pieburšanai un veiksmei. No rozmarīna lapām gatavota tēja, ko pielēja vīnam, ārstēja saaukstēšanos un uzlaboja atmiņu. Grieķu studenti pirms eksāmeniem iezieda matus ar rozmarīnu cerībā, ka tas palīdzēs atcerēties visu, ko tie mācījušies. Pat mūsdienās uz kritušo kareivju kapiem liek rozmarīna zariņus, lai dzīvi palikušie vienmēr atcerētos kareivju nestos upurus.

Ja jūsu dārzā ne no šī, ne no tā izaudzis rozmarīns, tā ir zīme, ka mājas saimniece ir spēcīga, valdonīga un apveltīta ar intuīciju. Viņas padomā vienmēr jāieklausās.

Saulespuķe

Saulespuķi Eiropā ieveda no abiem Amerikas kontinentiem. Spāņu pētnieki to dēvēja par girasol, kas nozīmēja 'tā, kas griežas pret sauli'. Tā kā saulespuķe savu ziedu griež pretī saulei, to asociēja ar ziedošanos Dievam. Līkiem saulespuķe bija svēts augs, un viņi to izmantoja griezumos un rotaslietās.

Kāds grieķu mīts stāsta par skaistu meiteni Klitiju, kura iemīlējās saules dievā Apollonā. Diemžēl Apollonam šīs attiecības apnika, un viņš Klitiju pameta Leikotejas dēļ. Klitija par notiekošo pavēstīja Leikotejas tēvam, kurš panāca, ka tā uz mūžiem zaudē Apollona mīlestību. Skumju satriektā un izmisusī Klitija novārga. Dieviem viņas kļuva žēl, tādēļ viņi to pārvērta par saulespuķi. Tā viņa katru dienu varēja turpināt vērot saules dievu Apollonu, kā viņš ldejo pa debess jumu.

Ķīnā saulespuķe simbolizē nemirstību. Cilvēki saulespuķes sēklas ēda cerībā uz ilgu un laimīgu mūžu.

Sausserdis

Folklorā teikts — kolīdz mājās atnests sausserdis, gaidāmas kāzas. Pušķis vai vāzē salikti sausserži guļamistabā veicina sapņus par mīlestību un romantiku.

Tulpe

Senie persieši tulpi uzskatīja par ideālas mīlestības simbolu un ticēja, ka tās zied paradīzes dārzos. Tā kā turku valodā vārdus tulpe un Allāhs raksta ar vieniem un tiem pašiem burtiem, puķe kļuva par dievišķības simbolu.

Eiropā tulpi ieveda sešpadsmitajā gadsimtā, un tā kļuva ārkārtīgi populāra Nīderlandē, simbolizējot skaistumu un bagātību. Arī mūsdienās tulpe ir Nīderlandes simbols.

Vijolīte

Ir kāds sens mīts par Atisa nāvi. Viņu nogalināja medību laikā, un vietās, kur nopilēja viņa asinis, uzziedēja vijolītes. Grieķi vijolīti asociēja ar vienu no Zeva mirstīgajām mīļotajām sievietēm — īo. Senie romieši nēsāja piespraustu vijolīti, jo ticēja, ka tā pasargās no dzēruma. Pamazām, pateicoties kristiešu simbolismam, vijolīte kļuva par vienkāršības un pazemības simbolu (no tā cēlies izteiciens slirinking violet, kas nozīmē 'ļoti kautrīgs cilvēks').

Napoleonam ļoti patika vijolītes, un viņš ar tām dāvāja cerību saviem sekotājiem. Kad viņu izsūtīja trimdā uz Elbu, viņš saviem atbalstītājiem teica, ka līdzīgi vijolītēm, kuras katru pavasari zied no jauna, ari viņš atgriezīsies. Vijolīte bija Napoleona sekotāju simbols, un pašu Napoleonu sirsnīgi dēvēja par "Vijolīšu kaprāli". Savā kāzu dienā Napoleons pasniedza Žozefīnei vijolīšu pušķi. Turpmāk ik gadu kāzu atceres jubilejā viņš pasniedza Žozefīnei vijolīšu pušķi. Pēc viņas nāves Napoleons medaljonā, ko nēsāja ap kaklu līdz pat savai nāvei, ievietoja vijolīti no Žozefīnes kapa.

Ja sapnī redz vijolītes, tas liecina par veiksmi — apstākļi uzlabosies. Vijolīšu kaklarota pasargās no piedzeršanās un liks sadzirdēt vienīgi patiesību.

'John Gerard, Herball or Ģenerāli Historie of Plantes. Pirmo reizi izdota 1597. gadā. Atkārtoti uzlaboto izdevumu (1633) izdeva Lawrie un Hanley, Manchester, UK, 1882, 87.

4. NODAĻA ĀRSTNIECĪBAS AUGI

Kāds spēks un vērtības mīt visā dabā, Ko zieds vai augs, vai akmens sevī glabā! Nav dabā it nekas tik ļauns un sīks Kas labu nenes vai ir nederīgs, [..] Un savos sīkos audos puķe koša Slēpj sulu indīgu un dziedinošu.

Šekspīrs, "Romeo un Džuljeta", 2. cēliens, 3. aina[14]

Reiz visus ārstniecības līdzekļus ieguva no augiem. Sākotnēji tos lasīja savvaļā, bet nepagāja necik ilgs laiks, līdz cilvēki atklāja medicīnā izmantojamo augu kultivēšanas labumus. Augu medicīnu lietoja pirmatnējie cilvēki visā pasaulē, un šīs zināšanas mutiski nodeva no paaudzes paaudzei. Interesants ir fakts, ka arī dzīvnieki instinktīvi zina izmantot augus sevis dziedināšanai. Kaķi un suņi, piemēram, kad jūtas slikti, ēd zāli.

Par senāko medicīnisko tekstu apkopojumu uzskata Ebersa papirusu. Šim rullim ir aptuveni 3500 gadu, un to 1873. gadā Luksorā, Ēģiptē, atklāja Georgs Ebers (1837-1898). Sešdesmit astoņas pēdas garajā rullī aprakstītas dažādas tālaika slimības un nelaimes gadījumi, tostarp augoņi, apdegumi, depresija, sarežģījumi grūtniecībā, ādas slimības un galvaskausa lūzumi. Aprakstīts pat līdzeklis pret krokodilu kodumiem. Iekļauts ap astoņiem simtiem ārstniecības līdzekļu, daudzos izmantoti tādi augi kā ķimenes, fenhelis, lakrica un piparmētra.

Lakrica, viens no vecākajiem augiem medicīnā, tika izmantota arī pasaules otrā malā — Ķīnā. Aptuveni 3000. gadā p. m. ē. imperators Sens Nungs sarakstīja pirmo ķīniešu medicīnas grāmatu. Šajā grāmatā viņš pieminējis lakricu un tūkstošiem citu augu, tostarp žeņšeņu, kas viņam pašam šķitis vissvarīgākais augs. Žeņšeņs minēts arī Indijas vecākajā medicīnas grāmatā Atharva Veda. Grāmatu The Shen Nung Herbal (aptuveni 200. g. p. m. ē.) nosauca imperatora Šena Nunga vārdā, taču to sarakstīja aptuveni 2800 gadus vēlāk. Šajā grāmatā tika aprakstīts 365 augu medicīniskais lietojums, tostarp caureju veicinošais Ricinus communis, kas ticis izmantots astmas ārstēšanai.1

Ievērojamu ieguldījumu medicīnā devuši senie romieši un grieķi. Mūsu ēras pirmajā gadsimtā Dioskorīda sarakstītā De Materia Meīlica sniedza detalizētu sešu simtu augu stādīšanas, novākšanas un ārstnieciskā lietojuma aprakstu. Daudzu simtu gadu garumā šī kļuva par standarta medicīnas grāmatu. To iztulkoja pat arābu un persiešu valodā, grāmata vēlāk kļuva par daudzu islāmticīgo "mediķu" iedvesmas avotu. Rietumos Džona Gerarda (1545-1612) un Nikolasa Kulpepera (1616-1654) darbu pamats meklējams Dioskorīda grāmatā.

Tumšajos viduslaikos tika sarakstītas vairākas zāļu grāmatas. Tās īlēvēja par leechbooks — nosaukums cēlies no anglosakšu vārda leace, kas nozīmē ārstēt'. Grāmatā bija aprakstītas vairākas metodes, kā pasargāties no elfiem un ļaunajiem gariem. Tajās bija apkopots arī ļoti daudz zināšanu par ārstniecības augiem. Slavenākā ir Leechbook of lUīld, kas, iespējams, sarakstīta ap mūsu ēras 900.-950. gadu. Balds esot bijis karaļa Alfrēda Lielā draugs. Pēc šīs grāmatas slimības izraisīja "elfu šāvieni" vai "lidojoša inde". Tā kā Balds ļoti ticēja ļauno garu esamībai, viņa piedāvātie ārstnieciskie līdzekļi bija aizsargājoši un tonizējoši.

Pēc Viljama Iekarotāja iebrukuma viduslaiku Anglijā spēcīgāki kļuva klosteri. Katram klosterim bija plašs ārstniecības augu dārzs, un mūkus, kuri to uzraudzīja, nodarbināja arī slimo ļaužu aprūpē, kur viņu zināšanas bija ļoti nepieciešamas.

Viljama Tērnera darbs New Herball pa daļām tika publicēts 1551. un 1562. gadā. Visbeidzot 1568. gadā to izdeva grāmatas izskatā un veltīja karalienei Elizabetei I. Viljams Tērners bija citādi domājošs cilvēks un savu uzskatu dēļ divus gadus pavadīja cietumā. Viņš arī divas reizes uz ilgāku laiku ticis izsūtīts trimdā uz Eiropu. Tur viņš nodevās pētniecībai un darbam pie zāļu grāmatas. Šo projektu viņš turpināja pat tad, kad karalienes Mērijas I valdīšanas laikā tika iznīcinātas viņa agrīnās darbu kopijas. Par laimi, pēc tam, kad beidzās viņas valdīšanas laiks, Tērners varēja atgriezties Anglijā un izdot savas grāmatas atlikušās daļas vairāk izglītotās karalienes Elizabetes I valdīšanas laikā. Viljama Tērnera grāmatai bija ārkārtīgi liela ietekme, un viņu pašu reizēm mēdz dēvēt par "angļu botānikas tēvu".

Nikolasa Kulpepera zāļu grāmatu, kuras oriģinālais nosaukums bija "Angļu mediķis, papildināts ar 369 no angļu ārstniecības augiem veidotiem medicīnas līdzekļiem" (The English Physician Enlarged, with 369 Medicines Made of English Herbs), izdeva 1653. gadā, un arī mūsdienās iespējams iegādāties tās uzlabotos variantus. Kulpepers bija mediķis un astrologs, kā arī ražīgs autors.

Zālītes ārstniecībā lietoja visā pasaulē. Pirmie Amerikas kolonisti paņēma līdzi savas medicīniskās zināšanas, kurām indiāņi pamazām pielika savu gudrību par vietējiem augiem.

Daudzās pirmatnējās kultūrās iekļūšanai garu pasaulē izmantoja halucinogēnus augus. Priesteri un šamaņi tos lietoja regulāri un uzskatīja par dieva dāvanu, kas ļauj ieskatīties nākotnē un diagnosticēt slimību. Šīs narkotikas dažreiz izmantoja bada izraisīto sāpju novēršanai.

Mūsdienās Āfrikā un lielākajā daļā Āzijas vēl aizvien piekopj zālīšu medicīnu. Arī zinātne aizvien vairāk pievērš uzmanību ārstniecības augiem un tautas medicīnai. Lielāko daļu pētījumu veic zāļu ražotāji, kuri, pateicoties veiksmīgiem atklājumiem, pelna miljoniem dolāru.

Vecākais medikaments iegūts no opija magoņu (Papaver somnifcrum) pienīgās sulas. No šīs sulas iegūst morfīnu un kodeīnu — abi ir pretsāpju līdzekļi.

Daudzus augus izmantoja vieglāku slimību ārstēšanai. Zilgalvīte (Prunella vulgaris) ir viena no tām. Vēl plaši lietota bija tauksakne (Symphytum ojficinale), kas auga ceļu un žogu tuvumā. Ārstniecībā izmantoja ikvienu šī auga daļu. To lietoja brūču un lauztu kaulu dziedēšanai, asiņošanas apturēšanai. Tā ir ēdama, taču tauksakne bojā aknas, tādēļ neiesaku to lietot iekšķīgi. Arī mūsdienās tauksakni izmanto medicīnā.

Viens no nosaukuma foxglove (uzpirkstīte, Digitalis purpurea) rašanās iemesliem — ļaudis ticēja, ka, apvijot šo puķi ap pirkstiem, viņi kļūs viltīgi kā lapsas. Vēl viens skaidrojums —foxglove ir saīsinājums no littlefolk'sglove (mazais tautas cimdiņš), jo pastāvēja uzskats, ka ar šo augu iespējams sazināties ar dabas gariem. Uzpirkstīte atvairīja ļaunos garus, kā arī ārstēja no saaukstēšanās un drudža. A.ston. padsmitajā gadsimtā ārsti atklāja, ka uzpirkstīte stimulē sirdsdarbību. Mūsdienās medikamentu ar nosaukumu Digitalis, ko iegūst no violetās uzpirkstītes, lieto dažādu sirds slimību ārstēšanai. Medikamentus Digitoxin un Digoxin iegūst no baltās uzpirkstītes. Uzpirkstīte jālieto uzmanīgi, tīrā veidā to nedrīkst lietot iekšķīgi. Dažiem cilvēkiem tā var izraisīt dermatītu, tādēļ tās sula nedrīkst nonākt tiešā kontaktā ar ādu.

Indīgo naktskāti (Atropa belladonna) uzskatīja par maģisku augu. Lai ari zināja, ka tā ir indīga, to lietoja ari ārstniecībā. Mūsdienās to izmanto medikamenta Atropine ražošanā.

Jau kopš druīdu laikiem āmuli (Viscum album) uzskata par maģisku augu, jo druīdiem āmulis un vībotne bija svēti augi. Āmuli lietoja veiksmes piesaukšanai, tas pasargāja mājas un atvairīja ļaunos garus. To pazina ari kā "visu dziedējošu" augu, ko lietoja ari cilvēku un dzīvnieku auglības veicināšanai.

Vībotne (Verbena ojficinalis) ir otrs druīdu svētais augs, ko izmantoja labklājības vairošanai un ļauno garu atvairīšanai. Vībotne palīdzēja bērniem ātrāk visu apgūt. Tā bija plaši izplatīta arī kā dzimumtieksmi pastiprinošs augs.

Eiropas mandragora (Mandragora ojficinarum) tika izmantota gandrīz ikvienam iespējamam maģiskam nolūkam, jo tās saknes līdzinās cilvēkam — šis fakts ļaudīs viesa gan apbrīnu, gan bailes. Augu drīkstēja ievākt tikai naktī, tam apkārt izveidoja trīs maģiskus apļus, kuriem vajadzēja pasargāt šī auga vācēju. Eiropas mandragora ir ļoti indīga, un ar to jāapietas ļoti uzmanīgi. Amerikas mandragora (Podophyllum peltatum) ir mazāk indīga, taču ari ar to jābūt ļoti piesardzīgam.

Hinīns, kurš reiz bijis vienīgais līdzeklis malārijas ārstēšanai, ir alkaloīds, ko iegūst no hinīnkoka mizas — šis koks aug Bolīvijas un Peru tropiskajos mežos. To atklāja inki, bet sešpadsmitajā gadsimtā spāņu konkistadori atveda to uz Eiropu kā brīnumlīdzekli.

Vēl pavisam nesen vītola mizas košļāšanu uzskatīja par labu līdzekli pret galvassāpēm. Mūsdienās aspirīns, ko lieto pret galvassāpēm, iegūts no salicilskābes, kuru savukārt iegūst no baltā vītola (Salix alba).

Eikalipta eļļu, ko iegūst no eikalipta koka (Eucalyptus globules), lieto iekaisuša kakla, bronhīta un astmas ārstēšanai.

Indiāņi brūču un infekciju ārstēšanai gatavoja tēju no burvju lazdas (Hamamelis virginiana) lapām. Mūsdienās zināms, ka burvju lazda ir antiseptiķis.

Ginka koku (Ginkgo biloba) slimību ārstēšanai ķīniešu mediķi lietoja tūkstošiem gadu. Mūsdienās šī koka lapas izmanto ārstniecīlus līdzekļos asinsrites uzlabošanai.

Zāļu ražošanā izmanto vairāk nekā divus tūkstošus koku veidu. Dažus, piemēram, Austrālijas Moretonas līča kastani (Castanosperinum australe), kurš ražo alkaloīdu, kas neitralizē HIV, uzskata par nozīmīgiem zinātnē.2

Mūsdienās palicis maz to cilvēku, kuri vāktu savvaļas augus ārstnieciskiem nolūkiem. Tomēr daudzi cilvēki tos aizvien lieto, jo zāļu ražotāji šos augus safasē paciņās un pārdod aptiekās. Ir aprēķināts, ka aptuveni 30-40 procenti recepšu medikamentu iegūti no ārstniecības augiem.3

Homeopātija

Filips Aureols Teofrasts Bombasts fon Hohenheims (14931541) (Philippus Aureolus Theophrastus Bombastus von Hohenheim) slavu guva ar segvārdu Paracelzs (Paracelsus). Viņš bija šveiciešu ārsts, kuru savulaik uzskatīja par dīvaini, jo viņš uzskatīja — mazumiņš no tā, ar ko esi saslimis, tevi arī izārstēs.

Gandrīz trīssimt gadus vēlāk vācu ārsts Samuels Hānemans (1755-1843) (Samuel Hahnemann) atklāja, ka no Peru hinīnkoka mizas iegūtās zāles pret malāriju izraisa malārijas simptomus veselam pacientam. Pacienti, kuri lietoja hinīnu, svīda tikpat stipri kā malarijas slimnieki. Hānemans konstatēja, ka neliels daudzums to pašu zāļu atvieglo simptomus. Pašam par pārsteigumu, atkārtojot eksperimentu ar sevi un citiem, viņš atklāja — jo atšķaidītākas zāļu devas, jo efektīvāk noritēja ārstēšana. Šeit rodams aizsākums mūsdienu homeopātijai, kura balstīta uz seno grieķu tēzi "Ar ko saslimst, ar to jāārstējas". Citiem vārdiem, slimības simptomi uzskatāmi par metodi slimības apkarošanai. Tātad, iedzerot nelielu daudzumu zāļu, kas izraisa slimībai līdzīgu simptomus, ķermeņa aizsardzības mehānisms tiek stimulēts apkarot slimību.

Homeopāti zāles iegūst no augiem, daudzreiz atšķaidot, līdz iegūst oriģinālās vielas visniecīgāko stiprumu. Šādi medicīnā var lietot arī indīgus augus, piemēram, indīgo naktskāti. Tā kā homeopātiskās zāles ir daudzreiz atšķaidītas, tās darbojas enerģētiski — palīdzot ķermenim pārvarēt stresu un atjaunot veselību.

Baha ziedu terapija

Viens no interesantākajiem cilvēkiem puķu ārstniecības līdzekļu vēsturē bija angļu ārsts Edvards Bahs (1886-1936), kas atldāja izmeklētu augu un koku ārstniecisko enerģiju. Viņš pirmais tinktūras veidoja, augus iemērcot ūdenī un pakļaujot preparātu karstumam vai saules gaismai. Šajā procesā ūdenī nonāk puķes ekstrakts. Ūdeni pēc tam izkāš un pievieno spirtu. Gatavais ekstrakts atjauno cilvēka garīgo un emocionālo līdzsvaru. Ekstraktu var lietot vienu pašu vai kopā ar citiem ārstniecības līdzekļiem.

Dakteris Bahs izveidojis trīsdesmit astoņus dažādus ārstniecības līdzekļus katrai cilvēka emocijai. Slavenākais ir "Glābšanas līdzeklis" (Rescue Remedy), kas atrodams vai ikvienā mājas aptieciņā visā pasaulē.

Puķu ekstrakti ārstē visu organismu, nevis tikai atsevišķus simptomus. Tie cilvēkam palīdz pieņemt, atzīt, piedot un atlaist ilgi aizturētas emocijas, tā ļaujoties dziedināšanai. Tie novērš sliktas domas, aizvietojot tās ar harmoniju un pozitīvāku dzīves uztveri.

Dakteris Bahs vēlējās, lai viņa ekstrakti ir pēc iespējas brīvi pieejami. Vismaz četrdesmit uzņēmumu pasaulē tos ražo un tirgo, savukārt ļoti daudz cilvēku gūst prieku un labumu, tos veidojot paši.

Edvards Bahs dzimis Birmingemas tuvumā Lielbritānijā. Viņš bija humānists un pirms pievēršanās medicīnai apsvēra domu kļūt par mācītāju. Drīz vien viņš novēroja, lai arī pacientu veselības stāvoklis tika uzmanīts, nekas netika darīts stresa un baiļu mazināšanai. Studējot bakterioloģiju Londonas Koledžas hospitāļa universitātē, viņš sabruka, un pēc operācijas viņam paziņoja, ka dzīvot atlicis vairs līkai trīs mēnešus. Visiem par pārsteigumu viņš atveseļojās un drīz vien atgriezās darbā.

1919. gadā, strādājot Londonas Homeopātiskajā slimnīcā, dakteris Bahs izstrādāja daudz vakcīnu zarnu problēmu ārstēšanai, tās izmanto vēl šobaltdien. Šīs vakcīnas pazina kā "septiņus Baha pilināmos līdzekļus". Pēc veiksmīgiem šo zāļu iedarbības novērojumiem Bahs sāka pētīt, ka līdzīgi cilvēki vienādi reaģē uz dažādiem pilināmiem līdzekļiem. Tas palīdzēja izvirzīt hipotēzi, ka cilvēce iedalāma vairākos noteiktos personības veidos, tāpēc pacientus var ārstēt, novērojot viņu garīgo stāvokli, kā arī fiziskās problēmas.

1928. gadā dakteris Bahs sāka eksperimentu ar trim puķēm: puķu sprigani, mežvīteni un lāsaino pērtiķmutīti. Rezultāti bija tik labi, ka viņš pameta ārsta praksi un pievērsās dažādu garīgo stāvokļu dziedinošo ārstniecisko augu pētīšanai.

Pēdējos astoņos dzīves gados dakteris Bahs pabeidza darbu pie I rīsdesmit astoņiem ārstniecības līdzekļiem un Sotvelā, Oksfordšīrā, izveidoja Baha centru. Viņa mantojums ir nenovērtējams. Daktera baha ārstniecības līdzekļi sniedz emocionālu atbalstu ne tikai cilvēkiem, bet arī dzīvniekiem un augiem. Tos bieži lieto cilvēki ar fiziskiem traucējumiem, bet vislabāk tie iedarbojas cilvēkiem, kuri cieš no emocionālā un garīgā stresa.

Baha puķu ārstnieciskie līdzekļi

Anglijas goba: palīdz cilvēkiem, kuri ir jūtu pārņemti, neadekvāti un netiek galā ar sevi. Līdzeklis palīdz gūt spēku un pārliecību par savām spējām un vērtību.

Aslapu ilekss: palīdz cilvēkiem, kuri ir negatīvi, greizsirdīgi, skaudīgi un naidīgi. Līdzeklis palīdz atgūt harmoniju un sniedz mīlestības izjūtu.

Ārstniecības verbena: palīdz pārāk uzvilktiem cilvēkiem, kuri uzņemas vairāk nekā spēj. Līdzeklis palīdz atgūt mēra izjūtu.

Baltais mežvītenis: palīdz sapņainiem, neuzmanīgiem, izklaidīgiem un neizlēmīgiem cilvēkiem. Līdzeklis palīdz būt uzmanīgākiem un organizētākiem.

Baltais vītols: palīdz aizvainojuma, rūgtuma un sevis žēlošanas pārņemtiem cilvēkiem. Līdzeklis palīdz piedot un skatīties uz dzīvi ar optimismu.

Čemuru augstiņš: palīdz cilvēkiem, kuriem ir grūti pateikt "nē" un kurus citi viegli tin ap pirkstu. Līdzeklis palīdz pastāvēt par sevi.

Čemuru baltstarīte: palīdz cilvēkiem, kuri cieš no izbīļa vai pēkšņa stresa. Līdzeklis palīdz atgūt nervu sistēmas līdzsvaru.

Dziedinoša avota ūdens: palīdz cilvēkiem, kuri ir pārāk nelokāmi un neļauj paši sev baudīt prieku. Dziedinoša avota ūdens nav puķu uzlējums, tas ir ūdens, kas ņemts no dabiska avota. Šis līdzeklis palīdz cilvēkiem plūst pa straumei.

Eiropas lapegle: palīdz cilvēkiem ar pašapziņas trūkumu, kas jūtas zemāki par pārējiem un gaida neveiksmi. Līdzeklis palīdz atgūt pašapziņu un pašcieņu.

Eiropas olīvkoks: palīdz cilvēkiem, kam trūkst enerģijas un kas nepārtraukti jūtas noguruši. Līdzeklis palīdz atgūt spēku un enerģiju-

Eiropas ulekss: palīdz depresīviem cilvēkiem. Līdzeklis sniedz cerības un optimisma sajūtu.

Ēdamā kastaņa: palīdz ļoti nomāktiem cilvēkiem. Līdzeklis sniedz mierinājumu un atbalstu.

īstais riekstkoks: palīdz cilvēkiem, kuru dzīvē notiek radikālas pārmaiņas. Līdzeklis sniedz aizsardzību pret negatīviem spēkiem.

īstais vīnkoks: palīdz valdonīgiem, nelokāmiem un pārāk ambicioziem cilvēkiem. Līdzeklis palīdz gūt izpratni par citu cilvēku vajadzībām.

Kaukāza plūme: palīdz cilvēkiem, kuriem grūti kontrolēt savas domas. Līdzeklis sniedz cerību.

Lāsainā pērtiķmutīte: palīdz cilvēkiem, kuri ir ļoti kautrīgi un Itikli. Līdzeklis sniedz drosmi un iekšēju spēku.

Mežābele: palīdz cilvēkiem, kuri jūtas netīri un sevi ienīst. Līdzeklis palīdz ieraudzīt dzīvi tādu, kāda tā patiesi ir.

Naudiņu saulrozīte: palīdz cilvēkiem ar trauksmes un baiļu izjūtu. I idzeklis nomierina, raisa pozitīvas domas un palīdz kontrolēt dzīvi.

Parastais ancītis: palīdz cilvēkiem, kuri uz āru izrāda, ka ir laimīgi, bet iekšēji cieš. Šis līdzeklis sniedz dvēseles mieru.

Parastā apse: palīdz cilvēkiem ar trauksmes izjūtu, ka notiks kaut kas briesmīgs. Šis līdzeklis sniedz iekšēju spēku.

Parastais cigoriņš: palīdz cilvēkiem, kuri ir pārāk privātīpašniei iski un valdonīgi. Līdzeklis palīdz ieskatīties sevi un atrast meklēto.

Parastais dižskābardis: palīdz cilvēkiem, kuri ir neiecietīgi un krit iski pret citiem. Šis līdzeklis padara viņus iecietīgākus.

Parastais ozols: palīdz cilvēkiem, kuri nepārtraukti cīnās un ir neatlaidīgi, par spīti šķēršļiem. Līdzeklis nodrošina viņiem nepieciešamo spēku darīt to, kas jādara.

Parastais skābardis: palīdz cilvēkiem, kuri vilcinās un nevar iesākt neko jaunu. Līdzeklis attīra prātu un iedveš motivāciju.

Parastais virsis: palīdz cilvēkiem, kuri pārņemti ar savām problēmām. Līdzeklis palīdz justies pozitīvākiem un draudzīgākiem pret citiem.

Parastais viteņsausserdis: palīdz nostalģiskiem cilvēkiem, kuri gremdējas atmiņās. Līdzeklis palīdz dzīvot tagadnē un domāt par nākotni.

Parastā priede: palīdz cilvēkiem, kuri jūtas nevērtīgi un par kaut ko vainīgi. Līdzeklis aizgaiņā neveselīgās domas.

Parastā zirgkastaņa: palīdz cilvēkiem, kurus pārņēmušas nevajadzīgas rūpes, uztraukums un domas. Līdzeklis palīdz mazināt uztraukumu.

Parastās zirgkastaņas pumpuri: palīdz cilvēkiem, kuri nemācās no savām kļūdām. Līdzeklis palīdz atbrīvoties no domu atkārtošanās.

Puķu sprigane: palīdz cilvēkiem, kuri ir ātri aizkaitināmi un nepacietīgi. Līdzeklis palīdz kļūt pacietīgākiem un saprotošākiem.

Purva sermulīte: palīdz uzticamiem, atturīgiem un piesardzīgiem cilvēkiem, kuriem grūti paust savas emocijas. Līdzeklis palīdz vairāk iesaistīties savā dzīvē.

Rūgtā drudzenīte: palīdz cilvēkiem, kuri ātri zaudē drosmi. Līdzeklis palīdz palūkoties uz dzīvi no cita skatu punkta.

Sārtā zirgkastaņa: palīdz cilvēkiem, kuri pārāk uztraucas par citiem, īpaši mīļajiem. Līdzeklis palīdz atbrīvoties no sliktām domām un izjūtām.

Suņu roze: palīdz apātiskiem, rezignētiem cilvēkiem bez ambīcijām. Līdzeklis palīdz atgūt zaudēto entuziasmu un enerģiju.

Tīruma sinepe: palīdz melanholiskiem, nomāktiem un depresīviem cilvēkiem. Līdzeklis veicina laimes un prieka izjūtu.

Vasaras žultszālīte: palīdz neizlēmīgiem un nedrošiem cilvēkiem. Līdzeklis palīdz atgūt kontroli pār savām domām.

Vilmotas ceratostigma: palīdz cilvēkiem, kuri apšauba savus spriedumus un klausa citu padomiem. Līdzeklis palīdz uzticēties savam iekšējam viedumam.

Zarainā lāčauza: palīdz cilvēkiem, kuri vēlas atrast savu dzīves ceļu. Līdzeklis palīdz atklāt viņu īsto aicinājumu.

"Glābšanas līdzekli" uzskata par trīsdesmit devīto medicīnas līdzekli. Tā ir ķiršveida plūmes, mežvīteņa, meža spriganes, saulrozītes un zeltstarītes universālā mikstūra, kas palīdz ikvienam šoka, baiļu, panikas, aizvainojuma, lampu drudža pārņemtam cilvēkam, kā .111 stresa pārņemtiem cilvēkiem (piemēram, pirms eksāmena vai zobārsta apmeldējuma).

Aromterapija

Tā ir māksla un zinātne par dabisku aromātisko eļļu izmantošanu dziedniecībā. Ēteriskās eļļas ir saliktas vielas, ko iegūst no augļiem, ziediem, mizas, saknēm, aromātisko augu sveķiem un kokiem. I ,abs piemērs tam ir skābenā citrusa smarža, ko iegūst, mizojot apelsīnu; vēl viens piemērs —atslābinošā tikko pļautas zāles smarža.

Aromterapiju praksē izmantojat ikreiz, kad slimam draugam aiznesat patīkami smaržojošu puķu pušķi. Ļoti labs piemērs ir rozes — to brīnišķīgā smarža rada labsajūtas un laimes izjūtu, kas pacientu uzmundrina.

Arī senie ēģiptieši piekopuši kaut ko līdzīgu aromterapijai. Arheologi kapenēs atraduši vairākas urnas ar ēteriskajām eļļām. Ēģiptieši tās izmantojuši reliģiskiem nolūkiem, mirušo ķermeņu iebalzamēšanai, sevis skaistināšanai un ārstniecībai.

Divdesmitā gadsimta sākumā franču ķīmiķis Dr. R. M. Gatefosē (1881-1950) ieviesa terminu "aromterapija" un sarakstīja vairākas grāmatas par ēteriskajām eļļām un to lietošanu. Interesi par šo tēmu viņā izraisīja negadījums, kad viņš savā laboratorijā apdedzināja roku un iegrūda to traukā ar šķidrumu, kas vēlāk izrādījās lavandas eļļa. Viņu pārsteidza, cik ātri sāpes mitējās un roka sadzija. Savas prasmes un zināšanas viņš lika lietā Pirmā pasaules kara laikā, ārstējot ievainotos kareivjus.

Lai arī divdesmitā gadsimta 30.-40. gados cilvēki eksperimentēja ar aromterapiju, mūsdienu aromterapijas patiesais aizsākums meklējams tā paša gadsimta 50. gados, kad Austrālijā dzimusī franču bioķīmiķe Margrieta Maurija (1895-1968) aizsāka eļļu jaukšanu katra cilvēka individuālajām vajadzībām. Viena pati viņa atjaunoja aromterapijas izpētes vērtību.

Aromterapija iedarbojas uz visu ķermeni, nevis konkrētu kaiti. Eļļu vai nu ieelpo caur degunu, vai arī uzsūc caru ādu (vannā vai masāžas laikā).

Aromterapijā izmanto vairāk nekā simt ēterisko eļļu, bet visbiežāk lietotās ir mazāk par pusi. Tālāk uzskaitītas dažas no vērtīgākajām ēteriskajām eļļām.

(Grūtniecēm nevajadzētu lietot baziliku, lauru lapas, tauksakni, cipresi, fenheli, ģerāniju, izopu, kadiķi, majorānu, mirres, rozmarīnu, salviju vai timiānu.)

Apelsīns

Palīdz uzveikt trauksmainību, bezcerību un depresiju. Tas veicina ēstgribu un ārstē aizcietējumus. Tā antiseptiskās īpašības padara to par efektīvu mutes čūlu ārstniecības līdzekli. Tas atjauno ādu un palīdz tai atgūt vitalitāti.

Baziliks

Ir vairāk nekā simt bazilika veidu. Tas radies Lidijā, un Eiropā to ieveda sešpadsmitajā gadsimtā. Romieši godāja baziliku, jo uzskatīja to par dzimumtieksmi rosinošu līdzekli.

Baziliks palīdz bronhīta, saaukstēšanās un gremošanas traucējumu gadījumā. Tas mazina nogurumu, bailes, depresiju un bezmiegu.

Baziliks stimulē seksuālo aktivitāti. Zem gultas nolikts žāvēts baziliks var atjaunot attiecībās zudušo kaisli.

Benzoīnsveki

Mazina urīnvadu iekaisumu, ārstē ādas slimības, kā ekzēmu un psoriāzi, atvieglo pašsajūtu klepus un saaukstēšanās gadījumā.

Benzoīnsveki ari atvieglo izgulējumu, ādas čūlu un pat apsaldējumu radīto diskomfortu.

Bergamote

Iedarbīgs antiseptiķis, kas ārstē iekaisušu kaklu un ādas infekcijas, to lieto ari gremošanas traucējumu gadījumā. Bergamoti plaši izmanto kosmētikas jomā — tā ir daudzu ziepju un smaržu sastāvā.

Ciedrs

Ārstē daudzas ādas problēmas, kā akni, psoriāzi, blaugznas, plikgalvību, ekzēmu un izsitumus. Ciedrs ietekmē arī smadzeņu funkcionēšanu, mazinot ilglaicīgas bailes un rūpes.

Ciprese

Ārstē klepu, saaukstēšanos, menstruālās problēmas, varikozās vēnas un hemoroīdus. Tā arī mazina stresu un nervu sasprindzinājumu, atvieglo menopauzes simptomus.

Citrons

Ļoti labs cīņā ar ādas problēmām, tas ir gan antiseptiķis, gan audus savelkošs līdzeklis. To plaši izmanto bronhīta, saaukstēšanās, Idepus un iekaisuša kakla ārstēšanā. Tas pazemina asinsspiedienu, kā ari palīdz drudža un gremošanas problēmu gadījumā. Tas palīdz arī tiem, kuri cieš no bezmiega.

Citronzāle

Izmanto Atlēta pēdas, kolīta, gāzu uzkrāšanās, galvassāpju, elpošanas un ādas problēmu gadījumā. Tas palīdz arī uzlabot gremošanu.

Eikalipts

Antiseptiķis, tas ari ārstē klepu, gripu, reimatismu, muskuļu sāpes un vīrusus. To izmanto arī astmas, bronhīta un ādas iekaisumu ārstēšanai.

Fenhelis

Diurētisks līdzeklis, kas atvieglo kolikas, vēdera aizcietējumus, gremošanas problēmas un nelabumu. Tas sniedz papildu enerģiju cilvēkiem, kas nodarbojas ar sportu, stiprina tos, kuri atveseļojas pēc slimības. Tas atvieglo konjunktivītu un mazina pie tūkumu zem acīm.

Ģerānija

Viena no visnoderīgākajām ēteriskajām eļļām. Tā palīdz uzveikt nogurumu un atveseļoties pēc ilglaicīgas slimošanas. Mazina nervu sistēmas traucējumus un depresiju. To lieto arī ādas problēmu, kā Atlēta pēdas, sēnītes un jēlumu, ārstēšanai. Tas ir arī labs pretinsektu līdzeklis.

Izops

Palīdz regulēt asinsspiedienu. Ārstē arī bronhiālas un ādas problēmas. Izopa kompreses atvieglo noberzumu, iegriezumu sāpes un ārstē brūces.

Īlangīlangs

Nomierinošs un atslābinošs līdzeklis. To lieto trauksmainības, depresijas, frigiditātes un bezmiega ārstēšanā. Nervoziem cilvēkiem tas palīdz atgūt pārliecību par saviem spēkiem.

Jasmīns

Vairo labsajūtu un mazina traulcsmainību. To lieto arī kā uzbudinošu līdzekli, ārstējot gan impotenci, gan frigiditāti. Tas atvieglo diskomfortu acu infekcijas dēļ. Jasmīnu tēja, kas sastāv no Ķīnas zaļās lejas un žāvētām jasmīna lapām, darbojas kā stimulējošs līdzeklis un palīdz cilvēkiem pozitīvāk novērtēt dzīvi.

Kadiķis

Antiseptiķis un diurētiķis. Tas palīdz aknes problēmu, klepus, cistīta, gāzu uzkrāšanās, locītavu problēmu un reimatisma ārstēšanā. To liek arī pie džina, garšas uzlabošanai.

Kanēlis

Labs līdzeklis pret pārgurumu un depresiju. Tas arī ārstē klepu, saaukstēšanos, gripu un vēdersāpes. Stimulē gremošanas sistēmu. Kanēli izmanto arī kā dzimumtieksmi uzbudinošu līdzekli, un daži cilvēki apgalvo, ka tas spējot izārstēt impotenci.

Krustnagliņa

Stimulējošs līdzeklis, kas ārstē gremošanas traucējumus un uzlabo apetīti. Tā palīdz pret mutes infekcijām un novērš zobu sāpes. Uzlabo imūnsistēmu, atvieglo fizisko un garīgo pārpūli. Ķīnā un ļapānā krustnagliņa simbolizē piemīlību un labu veselību. Japāņu mākslā krustnagliņu bieži vien attēlo kopā ar septiņām labas veiksmes dievībām.

Kumelīte

Lielisks antiseptiķis, šim iemeslam to izmantoja līdz pat divdesmitā gadsimta 40. gadu otrai pusei. Mūsdienās kumelītei ir plašs lietojums, tostarp alerģijas, dermatīta, caurejas, drudža, podagras, siena drudža, galvassāpju, gremošanas traucējumu, bezmiega, neiralģijas, reimatisma un zobu sāpju ārstēšanai. Tā uzlabo garastāvokli un rada labsajūtu.

Ķiploks

Jau kopš Senās Ēģiptes laikiem ķiploks tiek izmantots medicīnā. To iekļāva spēka un labas veselības nodrošināšanas diētā. Tas palīdzēja tikt vaļā no galvassāpēm, bezmiega un infekcijām. Romas un Grieķijas atlēti veiksmes piesaukšanai košļāja ķiploku. Eiropas folklorā tas palielina pārdabisku aizsardzību, un savulaik ķiploku lietoja vilkaču un vampīru aizbiedēšanai.

Lauru lapas

Populārs kulinārijas augs, kas ārstē un tonizē gremošanas sistēmu. Tas atvieglo pašsajūtu bronhīta, saaukstēšanās un gripas gadījumā. To lieto ari kā līdzekli pret plikgalvību.

Senie grieķi savus uzvarētājus apbalvoja ar lauru vainagiem, kas bija veiksmes simbols.

Lavanda

Līdzsvaro emocionālo un nervu sistēmu, tā ir ļoti daudzpusīga. Ārstē galvassāpes un migrēnu. Antiseptiķis, kas palīdz ādas problēmu un apdegumu gadījumā. To lieto arī aknes, nobrāzumu, dermatīta un taukainas ādas apstrādāšanai.

Majorāns

Ārstē dažādas problēmas, tostarp trauksmainību, artrītu, astmu, vēdera aizcietējumus, bezmiegu, menstruālās problēmas, migrēnu un reimatismu. Tas mazina nervu sasprindzinājumu.

Mirres

Senie grieķi un ēģiptieši mirres augstu vērtēja. Tās ārstē ādas problēmas — akni un dermatītu, kā arī ādas čūlas un infekcijas. Mirre ārstē arī bronhītu, klepu, saaukstēšanos un gripu.

Muskatsalvija

Noņem stresu, uzlabo garastāvokli, palīdz pozitīvāk domāt. MusI atsalviju lieto arī menstruālo problēmu, vēderdobuma krampju un iekaisuša kakla ārstēšanai.

Neroli

To iegūst no Seviļas apelsīnu ziediem un dēvē Itāļu princeses vārdā, jo viņai ļoti patika šī smarža. Neroli ir antidepresants, un to lieto trauksmainības, šoka un stresa mazināšanai. Tā ir arī nomierinošs līdzeklis bezmiega ārstēšanai.

Pačūlija

Ārstē tādas ādas problēmas kā augoņi, akne, sasprēgājusi āda, blaugznas, dermatīts, ekzēma un rētas uz ādas. Tā vairo labklājības un laimes izjūtu. Dažreiz to izmanto depresijas ārstēšanai.

Pētersīlis

Diurētiķis, ko lieto nieru un urīnceļu problēmu ārstēšanai. Tas atvieglo nogurušas vai iekaisušas acis, palīdz menstruālu problēmu gadījumā. Lielisks gremošanas traucējumus ārstējošs līdzeklis.

Piparmētra

Daudzpusīga, tā palīdz gremošanā, kā arī ārstē ādas problēmas. To lieto arī pret saaukstēšanos, gāzu uzkrāšanos, galvassāpēm, gremošanas traucējumiem, nelabumu un saules apdegumiem.

Priede

Labs antiseptiķis. Palīdz elpošanas problēmu, tādu kā bronhīts, saaukstēšanās, gripa un blakusdobuma iekaisums, ārstēšanai. Tā atvieglo ari muskuļu un reimatisma izraisītas sāpes.

Roze

Uzlabo garastāvokli. Tā ir iedarbīgs uzbudinošs līdzeklis, kā ari ārstē aizcietējumus, palīdz novērst galvassāpes, menstruālās un menopauzes problēmas, uzlabo asinsriti.

Rozmarīns

Lieto dažādu saslimšanu gadījumā, piemēram, pret plikgalvību, astmu, saaukstēšanos, blaugznām, caureju, galvassāpēm, tuklumu un reimatismu. No rozmarīna iznāk ļoti iedarbīgs toniks matiem. Senajā Grieķijā studenti nēsāja līdzi rozmarīna zariņus, kuri palīdzējuši koncentrēties un uzlabojuši atmiņu. Viņiem rozmarīns bija mīlestības un ilglaicīgu attiecību simbols.

Salvija

Dabisks dezodorants. Tā nomierina prātu, palīdz skaidri domāt un plānot. Salvija ārstē bronhītu, bakteriālās infekcijas, saaukstēšanos, galvassāpes, reimatismu un ūdens uzkrāšanos. Senajiem grieķiem salvija bija gudrības un nemirstības simbols. Salvijas vārds radies no salvus, kas latīņu valodā nozīmē 'būt pie labas veselības'. Eiropas homeopāti uzskata, ka salvija ārstē gandrīz visu.

Sandalkoks

Sandalkoka eļļa ir uzbudinošs līdzeklis; tā uzlabo garastāvokli un atvieglo depresiju. To izmanto bronhīta un ādas problēmu ārstēšanai.

Tauksakne

Ārstē brūces un ādas problēmas, tostarp Atlēta pēdu, ekzēmu un ļisoriāzi. To lieto ari menstruācijas problēmu un sastiepumu ārstēšanai.

Tējas koks

Tējas koka eļļa ir lielisks dezinfekcijas un baktericlds līdzeklis. Ib lieto tādu ādas problēmu kā aknes, Atlēta pēdas, apdegumu, vienkāršās pūslīšēdes, kārpu ārstēšanai. Tā ir viena no nedaudzajām ētei iskajām eļļām, ko var lietot neatšķaidītu kā antiseptiķi uz sasprēgājušas ādas. Palīdz arī ginekoloģisku problēmu, kā arī ausu, deguna un mutes infekciju gadījumā.

Timiāns

Lielisks antiseptiķis, ko lieto klepus, saaukstēšanās un elpceļu infekciju gadījumā. Tas atvieglo muguras sāpes, reimatismu un sēžas nerva iekaisumu. Timiāns ir stimulējošs līdzeklis, kas var uzlabot garastāvokli trauksmainiem un depresijas māktiem cilvēkiem.

Vīraks

Palīdz koncentrēties un uzlabo garastāvokli. Bronhīta, ldepus un laringīta gadījumā vīraks palīdz atkrēpot. Palīdz arī meditācijās.

Aromterapija vannasistabā

Ēteriskās eļļas var lietot dažādi. Pievienojot ūdenim 6-8 pilienus eļļas, iegūsiet brīnišķīgu, atslābinošu, sasprindzinājumu noņemošu vannu. Varat izmantot katru eļļu atsevišķi vai pareizi sajaukt kopā pa divām vai trim. Pēc eļļas pievienošanas izmaisiet ūdeni, lai molekulas izklīstu pa visu vannu. Noskaņojuma radīšanai varat iedegt sveces un ieslēgt atslābinošu mūziku. Palieciet vannā, cik ilgi vien vēlaties, un izbaudiet smaržu un silto ūdeni. Pēc vannas, plikšķinot pa ādu, nosusiniet to, lai eļļas molekulas iesūktos ādā, nevis paliktu uz dvieļa.

Man vistuvākā atslābinošas vannas eļļu kombinācija ir divi pilieni apelsīna eļļas, trīs pilieni sandalkoka eļļas un četri pilieni pačūlijas eļļas.

Esmu atklājis, ka pēc darba dienas atslābināties palīdz aromātiska vanna kopā ar mīļoto cilvēku.

Iztvaices aparāti

Keramikas iztvaicēs aparātus var nopirkt gandrīz ikvienā mūsdienu veikalā, kā ari suvenīru veikalos. Parasti tie sastāv no svečtura, kas atrodas zem sekla šķīvja. Šķīvī ielej ūdeni, kam pievieno dažus pilienus eļļas, iededz sveci. Eļļai iztvaikojot, izdalās smarža, kas acumirklī ietekmē cilvēka prātu un garu. Izvēloties dažādas eļļas, iespējams radīt attiecīgu noskaņu un sajūtu. Četri pilieni mirres eļļas, trīs pilieni vīraka eļļas un divi pilieni priedes eļļas radīs rāmu atmosfēru meditēšanai vai pārdomām. Turpretī uzmundrinošu un draudzīgu noskaņu var panākt ar trim pilieniem apelsīna, piparmētras un muskatsalvijas eļļas.

Masāža

Ēteriskās eļļas ir pārāk koncentrētas, lai tās varētu lietot uz ādas. Lai iegūtu dziedniecisku masāžas eļļu, ēteriskās eļļas pievieno masāžas bāzes eļļai. Masāžas bāzes eļļa ir veidota no riekstiem, sēklām vai dārzeņiem, kuri ir ļoti vērtīgi paši par sevi, bet, savienojot tos ar ēteriskajām eļļām, sniedz papildu labumu. Es dodu priekšroku diedzētu kviešu, avokado un olīveļļai. Manai sievai patīk jojobas eļļa, jo tā lieliski mitrina ādu. Masāžas eļļu iegūst, ielejot aptuveni 14 g bāzes eļļas mazā trauciņā un pievienojot tai septiņus vai astoņus jūsu izvēlēto rterisko eļļu pilienus. Masējot liela auguma cilvēku, nepieciešams divreiz vairāk bāzes eļļas.

Lielisks atslābinošs piedzīvojums ir, kad divi cilvēki uz maiņām masē viens otru. Protams, varat sevi masēt ari pats. Viens no aromterapijas priekiem ir tas, ka nav jābaidās no eksperimentiem. Katru dienu iespējams veidot atšķirīgus maisījumus.

Inhalācijas

Kad biju mazs, iekaisuša kakla ārstēšanai māte vienmēr sagatavoja aromterapijas maisījumus. Viņas mikstūra sastāvēja no eikalipta im piparmētras eļļas. Atceros, ka ar asinīm pieplūdušu plaušu atslogošanai viņa lietoja ciedra eļļu kopā ar eikalipta eļļu.

Nerūsējoša tērauda bļodu līdz pusei piepildiet ar gandrīz verdošu ūdeni, pievienojiet dažus sevis izvēlētās vienas vai vairāku eļļu ļ'ilienus, iemaisiet tos ūdenī. Pār galvu pārlieciet dvieli, aizveriet acis un, pārliecoties pār bļodu, pāris minūtes dziļi ieelpojiet.

Šo metodi var izmantot stresa, baiļu un uztraukumu mazināšanai. Karstam ūdenim pievienojiet trīs pilienus vīraka un mirres eļļas, samaisiet, pārlieciet pār galvai dvieli un pāris minūtes dziļi ieelpojiet.

Pēdu pelde

Varat iegūt atslābinošu pēdu peldi, ūdenim pievienojot piecus vai sešus pilienus ēteriskās eļļas. Iemaisiet eļļu ūdenī un uz piecpadsmit vai divdesmit minūtēm iemērciet tajā pēdas.

Smaržas

Uzpiliniet pāris pilienus ēteriskās eļļas uz kabatlakatiņa vai kokvilnas gabaliņa un ielieciet to kabatā. Jutīsiet, kā maigā smarža ietekmēs prātu, ķermeni un garu. Ja vēlaties, varat eļļu no kabatlakatiņa ieelpot.

Baha puķēm un aromterapijai ir ari nozīme astroloģijā. Nākamajā nodaļā par to sīkāk.

'John Mann, Murder, Magic, and Medicine (Oxford, UK: Oxford University Press, 1992), 111.

2 Tony Russell, Catherine Cutler, The World Encyclopedia ofTrees (London: Lorenz Books, 2003), 42.

3 Dr. Sarah Brewer, Encyclopedia oļVitamins, Minerāls and Herbal Supplements (London: Constable and Robinson, 2002), xiv.

5. nodaĻa augi un astroloĢija

Augus vienmēr asociēja ar konkrētiem mēnešiem un gadalaikiem.

Ļaudis ticēja, ka veiksme viņus pavadīs, ja viņi nēsās līdzi piespraustu puķi, kas atbilst viņu dzimšanas mēnesim. Diemžēl katrā laikā tika ieteiktas dažādas puķes; ir neiespējami izdalīt vienu konkrētu puķi katram mēnesim. Nosaukšu populārākās izvēles.

Janvāris: sniegpulkstenlte (skaidrība) un neļķe (aizsardzība un drosme)

Februāris: vijolīte (maigums un garīgums) Marts: dzeltenā narcise (sirsnība)

Aprīlis: prīmula (atdzimšana un mīlestība) vai puķzirnītis (mainīgums)

Maijs: baltā lilija (gara spēks) vai maijpuķīte (optimisms)

Jūnijs: mežroze (mīlestība un dziedināšana)

jūlijs: neļķe (aizsardzība) vai bruņniekpiesis (veselība un laime)

Augusts: baltie virši (laime) vai magone (atjaunošanās)

Septembris: mārtiņroze (laime) vai astere (elegance)

Oktobris: rozmarīns (labvēlība) vai kliņģerīte (laime)

Novembris: krizantēma (izpratnes spēja)

Decembris: efeja (uzticība) vai akmenozols (spēks, dzīvesprieks un atjaunošanās)

Šis bija tikai mazs solis puķu attiecināšanā uz katru zodiaka zīmi.

Septiņpadsmitajā gadsimtā Nikolass Kulpepers grāmatā "Angļu mediķis jeb Zāļu grāmata" savienoja astroloģiju, slimības un augus. Šī grāmata guva milzīgu popularitāti, jo cilvēkiem kļuva viegli izvēlēties, kuru ārstniecības augu lietot.

Katrai zīmei nosauktās Baha puķes izcels katras zīmes labās īpašības, mazinot slikto īpašību ietekmi.

Ieteiktās aromterapijas eļļas var lietot kā smaržas īstā cilvēka pievilināšanai. Varat lietot eļļu, kas atbilst jūsu zodiaka zīmei, vai arī to eļļu, kas atbilst izvēlētās personas zīmei.

Iespējams, atklāsiet saistību ar augiem, kuri atbilst jūsu horoskopa zīmei. Daudzi cilvēki stāda tās puķes un kokus, kuri atbilst viņu saules zīmei, cerot, ka šādi pasargās savas mājas.

Auns

Dzimšanas puķe: sausserdis un puķzirnītis

Citas puķes: irbulene, krese, piparmētra un dzelksnis

Koki: kastanis, akmenozols un dzeloņaugs

Baha puķe: sprigane

Aromterapijas eļļas: kanēļa un rozmarīna

Vadošā planēta: Marss

Laimīgā diena: otrdiena

Elements: uguns

Auns ir impulsīvs, entuziasma pārņemts, ar trauksmainu prātu un pilns jaunu ideju. Viņi ir labi vadītāji. Dažreiz ātri aizsvilstas dusmās, bet tikpat ātri arī norimstas.

Aunu sliktākās īpašības ir nepacietība, egoisms un neizlēmība. Šīs īpašības apkarot palīdzēs kazenes, virši, meža sprigane un saulespuķe.

Vislabāk aunam pasniegt amarilli, margrietiņas, opunciju (saukta ,u i par Indijas vīģi [15] ), sarkanos piparus, magones, sarkanas rozes, liģerlilijas un tulpes. Auniem patīk lieli ziedu pušķi ar lielām, vēlams, narkanām puķēm.

Vērsis

Dzimšanas puķe: uzpirkstīte, magone un roze

Citas puķes: ozoliņi, margrietiņas, prīmulas un vijolītes

Koki: mandele, ābele, osis, ķirsis, vīģe, bumbiere un valrieksts

Baha puķe: rūgtā drudzenīte

Aromterapijas eļļa: rozes

Valdošā planēta: Venēra

Laimīgā diena: piektdiena

Elements: zeme

Vērši ir uzticami, stabili, neatlaidīgi un stūrgalvīgi. Viņi ir pacietīgi, uzmanīgi un augstu novērtē visas labās lietas dzīvē. Viņiem patīk nauda, kvalitāte, ērtības un drošība.

Vērši, kuri iznieko savu potenciālu, ir vienaldzīgi, un tiem ir nemainīga dzīves uztvere. Augi, kuri var palīdzēt tikt galā ar šīm īpašībām, ir — rūgtā drudzenīte, īriss un mežroze.

Puķes un augi, kurus droši var pasniegt vēršiem, ir — asteres, lavanda, ceriņi, lilijas, ari maijpuķītes, stargazer lilijas un čemuru neļķes. Vēršiem ļoti patīk visas puķes, ja vien tās pasniegtas no sirds un ar mīlestību.

Dvīni

Dzimšanas puķe: lavanda un maijpuķīte Citas puķes: īriss, mirte un lauvmutīte

Koki: kastanis, plūškoks un lazda Baha puķe: vilmota ceratostigma Aromterapijas eļļa: ciedra Valdošā planēta: Merkurs Laimīgā diena: trešdiena Elements: gaiss

Dvīņi ir sirsnīgi, līdzjūtīgi, apburoši un ar viņiem ir viegli saprasties. Viņiem piemīt ātrs, nenogurstošs prāts, kuru tie trenē sarunās Viņiem patīk būt kustībā un darīt vienlaikus vairākas lietas.

Ja dvīņi iznieko savu potenciālu, viņi var kļūt pārāk nervozi un tiem galvā norisinās nebeidzamas iekšējās sarunas. Augi, kuri var palīdzēt, ir parastā zirgkastaņa, tītenis un lavanda.

Puķes un augi, kurus droši varat pasniegt Dvīņiem, ir — akācijas kaktusi, krizantēmas, dzeltenās narcises, adiantpapardes, narcises, gundegas un sarkanas rozes. Dvīņiem patīk puķes, tāpēc tie priecāsies par jebkuriem pasniegtajiem ziediem.

Vēzis

Dzimšanas puķe: balta roze un gaiļpieši

Citas puķes: vīteņaugs, ģerānija, lilija un ūdensroze

Koki: kļava, sikomore un vītols

Baha puķe: mežvītenis

Aromterapijas eļļa: gardēnijas

Valdošā planēta: Mēness

Laimīgā diena: pirmdiena

Elements: ūdens

Vēži ir klusi, jūtīgi un emocionāli. Viņiem ir mainīgs garastāvoklis, laba izdoma. Viņi ir ģimenes un mājas cilvēki, kuriem patīk būt mīļo cilvēku vidū.

Vēži, kuri savu potenciālu izlieto nepareizi, ir emocionāli tukši, ļurāk aizsargājoši un nepārtraukti uztraucas par saviem mīļajiem. Augi, kuri var palīdzēt, — kumelīte, cigoriņš, mežvītenis un sausNiirdis.

Vēžiem patiks rudzupuķes, bruņniekpieši, papardes, krūmu horInizijas, īrisi, lilijas, pasifloras un baltas rozes. Vēžiem ļoti patīk saņemt ziedus un, jo labāka būs izvēle, jo ilgāk to atcerēsies.

Lauva

Dzimšanas puķe: kliņģerīte un saulespuķe

Citas puķes: gaiļbiksīte, forsītija, heliotrops, pasiflora un peonija

Koki: lauru koks, citruskoki, ozols, olīvkoks un priede

Baha puķe: vībotne

Aromterapijas eļļa: neroli, pačūlijas un sandalkoka Valdošā planēta: Saule Laimīgā diena: svētdiena Elements: uguns

Lauvas ir cēlsirdīgi, dzīvespriecīgi, neatkarīgi un komunikabli. Viņi ir draudzīgi, tiem patīk, ja izrāda pateicību un novērtē. Lauvām patīk, ja viss norisinās pēc viņu prāta. Viņi ātri sadusmojas, bet tikpat atri arī nomierinās.

Lauvas, kuri iznieko savu potenciālu, kļūst nelokāmi, neiecietīgi, egoistiski un pārāk prasīgi. Augi, kuri var palīdzēt, — gurķene, pienene, īriss un vībotne.

Augi un puķes, kuras noteikti var pasniegt Lauvām, — krotons, dālija, gerbera, gladiola, skaistnātre un saflors. Lauvām patīk saņemt lielus ziedu pušķus ar lielām, eksotiskām puķēm.

Jaunava

Dzimšanas puķe: gundega un atraitnīte Citas puķes: rudzupuķe, baltā lilija un rozmarīns Koki: plūškoks, lazda un visi riekstu koki Baha puķe: augstiņš Aromterapijas eļļas: apelsīna un rozes Valdošā planēta: Merkurs Laimīgā diena: trešdiena Elements: zeme

Jaunavas ir pieticīgas, apdomīgas, nopietnas un kārtīgas. Tām ir tieksme būt perfektām. Viņas ir ideālistiskas, taču ar abām kājām uz zemes. Viņām patīk mācīties, tādēļ tās meklē iespēju pilnveidoties.

Jaunavas, kas savu potenciālu izmanto nepareizi, kļūst pārāk kritiskas un aizspriedumainas. Augi, kas var palīdzēt, — dižskābardis, dilles, jasmīns, zilgalvīte un cinnija.

Augi un puķes, ko droši var pasniegt Jaunavām, — asteres, krizantēmas, margrietiņas, eikalipts, zilās hortenzijas, efejas, asinszāle un vijolītes. Tā kā Jaunava ir ļoti praktiska, viņa priecāsies par uzmanīgi izvēlētu poda puķi.

Svari

Dzimšanas puķe: pulkstenīte un roze

Citas puķes: ābeles ziedi, hortenzija, nigella

Koki: mandelkoks, ābele, osis, mirte, plūme, papele un valrieksts

Baha puķe: vasaras žultszālīte

Valdošā planēta: Venēra

Laimīgā diena: piektdiena

Elements: gaiss

Svari ir mīloši, patīkami, līdzjūtīgi cilvēki. Viņi ir samierinātāji, jo viņiem patīk harmonija un tie redz abas situācijas puses. Svaru simbols ir svaru kausi, un tas ir ļoti piemērots, jo Svari vienmēr meklē līdzsvaru.

Svari, kas nepareizi izmanto savu potenciālu, ir neizlēmīgi un pārak emocionāli. Augi, kas var palīdzēt, — āboliņš, eikalipts, akmenozols un puķzirnis.

Svariem droši var pasniegt bonzai augus, orhidejas, frēzijas, gardēnijas, gladiolas, mazas rozītes un tulpes. Svariem patiks rozā un lialtu ziedu puķu pušķi. Svarīgi, lai pušķis būtu gaumīgs un skaists.

Skorpions

Dzimšanas puķe: ģerānija un krizantēma Citas puķes: baziliks, violetā hortenzija, rododendrs Koki: dzeloņplūme un akmenozols Baha puķe: cigoriņš

Aromterapijas eļļas: ķimeņu un ilangilanga Valdošā planēta: Marss Laimīgā diena: otrdiena Elements: ūdens

Skorpioni ir spītīgi, spēcīgi, noslēpumaini un apņēmīgi. Viņos ir milzīgs dzinējspēks un apņēmība. Viņi var būt kritiski un skeptiski, viņi skaidri pauž savus uzskatus un ir tieši.

Skorpioni, kuri iznieko savu potenciālu, var būt aizdomu pilni, viegli aizvainojami un nespējīgi piedot. Viņiem var palīdzēt baziliks, fuksija, irbulenes, akmenozols un sausserdis.

Skorpionam var pasniegt amarantus, kaktusus, neļķes, krizantēmas, hibiskusrozes, lilijas, peonijas, knifofijas, Venēras mušķērājus. Skorpioniem patīk sarkanu puķu pušķi — neļķu, krizantēmu un rožu.

Strēlnieks

Dzimšanas puķe: neļķe un narcise

Citas puķes: pienene, salvija, dzelksnis un goldlaks

Koki: osis, bērzs, kastanis, zīdkoks, ozols un vīnogulājs

Baha puķe: dadzis

Aromterapijas eļļa: gardēnijas

Valdošā planēta: Jupiters

Laimīgā diena: ceturtdiena

Elements: uguns

Strēlnieki ir pozitīvi, entuziasma pilni un ambiciozi. Viņi ir sirsnīgi un godīgi, tomēr dažreiz aizmirst padomāt par sekām.

Strēlnieki, kuri iznieko savu potenciālu, var kļūt pārāk vaļsirdīgi un pārāk optimistiski. Puķes, kuras var palīdzēt, — dadzis, gurķene, salvija un cinnija.

Strēlniekam droši var pasniegt sīpoldzimtas augus, vārpu liatres, neļķes, krizantēmas, krokusus, violetas gladiolas, eremūrus, tulpes un mēļas rozes.

Mežāzis

Dzimšanas puķe: neļķe, efeja un atraitnīte

Citas puķes: amarants, naktene, rūta un sniegpulkstenite

Koki: ciprese, goba, akmenozols, priede, papele, egle, vītols un īve

Baha puķe: lāsainā pērtiķmutīte

Aromterapijas eļļa: jasmīna

Valdošā planēta: Saturns

Laimīgā diena: sestdiena

Elements: zeme

Mežāži ir praktiski, apdomīgi, neatlaidīgi un pacietīgi. Viņi vienmēr sasniedz savus mērķus, jo neatkāpsies, līdz mērķis būs sasniegts.

Mežāži, kuri iznieko savu potenciālu, var kļūt nomākti, pesimisI iski un stūrgalvīgi. Augi, kas var palīdzēt, — apse, kazene, gurķene, goba un ozols.

Mežāzim droši var pasniegt sanpaulijas, pulkstenītes, neļķes, akmeņozolu, efejas, jasmīnus, filodendrus, Ziemassvētku zvaigznes un sniegpulkstenītes. Mežāžiem patīk saņemt vienkāršus ziedu pušķus, kas sastāv no pulkstenītēm, neļķēm, krizantēmām un tulpēm.

Ūdensvīrs

Dzimšanas puķe: orhideja

Citas puķes: uzpirkstīte, genciāna, sniegpulkstenīte

Koki: visi augļu koki un priede

Baha puķe: ūdensroze

Aromterapijas eļļas: koriandra un muskatrieksta

Valdošā planēta: Urāns

Laimīgā diena: sestdiena

Elements: gaiss

Ūdensvīri ir iecietīgi, līdzjūtīgi un saprotoši cilvēki, humānisti. Viņus vairāk uztrauc cilvēce kopumā, nevis katrs atsevišķi. Ūdensvīrus parasti aizrauj neparastas un netradicionālas lietas.

Ūdensvīri, kuri savu potenciālu izmanto nepareizi, var kļūt atturīgi, valdonīgi un augstprātīgi. Augi, kuri var palīdzēt, — kumelīte, pienene, dilles, vībotne, vijolīte.

Augi un puķes, kuras droši var pasniegt Ūdensvīram, — Arona nūjas, banksijas, strelīcijas, gladiolas, īrisus, orhidejas, protejas un jukas. Ūdensvīriem patīk svaigas, atšķirīgas un eksotiskas puķes. Nosūtiet neparastu ziedu pušķi.

Zivis

Dzimšanas puķeūdensroze un žonklīnu narcises Citas puķes: neļķe, heliotrops, magone un vijolīte Koki: vīģe un vītols, kā arī koki, kuri aug ūdens tuvumā Baha puķe: saulrozīte Aromterapijas eļļas: narcišu un salvijas Valdošā planēta: Neptūns Laimīgā diena: ceturtdiena Elements: ūdens

Zivis ir laipnas, mīlošas un uzticīgas. Tās ir ideālistes, izdomas bagātas un emocionālas, kurām grūti pieņemt lēmumus. Viņas ir kārtīgas un rūpīgas.

Zivis, kuras iznieko savu potenciālu, var kļūt pārāk jūtīgas, sapņainas un dvēseliskas. Augi, kuri palīdzēs, — angelika, mežvītenis, neaizmirstule, lotoss un tītenis.

Augi un puķes, ko droši var pasniegt Zivīm, — dzeltenās narcises, neaizmirstules, ģipsenes, jasmīnus, ceriņus, baltās lilijas, narcises un rozes. Zivis ir jūtīgas un romantiskas. Tām patīk jebkura izmēra ziedu pušķi, ja vien tie pasniegti ar mīlestību. īpaši Zivis novērtēs pušķus no zilām un violetām puķēm.

Planētas

Viens no svarīgākajiem astroloģijas faktoriem ir planētu novietojums cilvēka dzimšanas brīdī. Planētas izvietojas mājās un zīmēs, kuras tulko astrologs, lai noteiktu cilvēka raksturu un potenciālu. Planētu kustība mājās un zīmēs, kā arī attiecības, ko tā veido, var palīdzēt noteikt cilvēka nākotnes tendences.

Saistībā ar tradīcijām bija septiņas planētas — Saule, Mēness, Merkurs, Venēra, Marss, Jupiters un Saturns. Mūsdienās astrologi pieskaita ari Urānu, Neptūnu un Plutonu, taču pagatnē astrologi šīs planētas nepazina.

Saule

Zodiaka zīme: Lauva

Krāsas: dzeltena, oranža un zelta

Koks: ozols

Saule gada laikā iziet caur visām divpadsmit zodiaka zīmēm. Tāpēc ar to saistīti visi viengadīgie augi — ldiņģerīte, kanēlis, sasafrass un saulespuķe.

Mēness

Zodiaka zīme: Vēzis

Krāsas: balta, krēmkrāsa un sudraba

Koks: valrieksts

Ar Mēnesi saistītie augi savā ziņā to atspoguļo, labi piemēri ir ķirbji un melones.

Merkurs

Zodiaka zīmes: Dvīņi un Jaunava

Krāsas: dzeltena, oranža un violeta

Koks: olīvkoks

Tā kā Merkurs ir saistīts ar gaisa elementu, ar to saistītiem augiem parasti ir šķeltas lapas vai stublāji. Ar Merkuru saistītas anīsa sēklas, koriandrs, sierāboliņa sēklas, lakricas sakne un saldais majorāns.

Venēra

Zodiaka zīmes: Vērsis un Svari Krāsas: zaļa un rozā Koks: mirte

Venēra ir skaistuma planēta, un ar to saistītiem augiem ir augļi un jauks aromāts. Piemēram, kazene, savvaļas ķirsis, mātere un avene.

Marss

Zodiaka zīmes: Auns un Skorpions Krāsas: spēcīgi, izteikti sarkans KoLs: akmenozols

Marss ir agresijas planēta, ar to saistītie augi ir sarkanā krāsā un ar ērkšķiem. Piemēram, bārbeles ogas, vilkābele un sariva.

Jupiters

Zodiaka zīmes: Strēlnieks un Zivis Krāsas: zila un violeta Koks: bērzs

Augi, kas saistīti ar Jupiteru, parasti ir lieli vai nereti atgādina cilvēkiem Jēzus krustu. Piemēram, krustnagliņa, vīģe, mirres un salvija.

Saturns

Zodiaka zīmes: Mežāzis un Ūdensvīrs Krāsas: melna, pelēka, tumši brūna Koks: īve

Ar Saturnu saistīti daudzgadīgi kokaini augi, piemēram, kumelīte, liepu ziedi, melnās magoņu sēkliņas un dzelksnis.

Nākamajā nodaļā aplūkosim šamanismu — vienu no vecākajām garīgajām praksēm pasaulē.

6. NODAĻA ŠAMANISMS

Šamanismu praktizēja gandrīz visur — no Austrālijas līdz Sibīrijai, no Japānas līdz Āfrikai. Samani ir dziednieki, priesteri, lietus izraisītāji un burvji, kuri kopj slimos, vada rituālus un gādā par kopienas garīgo labklājību. Vārds "šamanis" cēlies no Sibīrijas tungusu valodas un nozīmē 'tas, kurš zina'.

Šamanisma pamatā ir ticība tam, ka visam dzīvajam un nedzīvajam ir gars. Piemēram, kad mednieks nogalina lauvu, viņam kaut kādā veidā jāizdzēš arī dzīvnieka gars. Tāpat jāapdzēš arī koka gars pirms tā nociršanas.

Lielākoties šamanisko kopienu pamatā ir triju pasauļu koncepcija — šīs pasaules kopā satur milzīgs koks. Šīs trīs pasaules ir pazemes valstība, ikdienas pasaule, kurā dzīvojam, un debesu pasaule jeb debesis. Gari mīt visās trijās pasaulēs. Šamaņiem, vizualizējot savienojošo koku, piemīt spēja ldejot no vienas pasaules uz citu, ļaujot dvēselei klejot līdzi. To dēvē par dvēseles lidojumu.

Šamaņiem piemīt spējas sūtīt savu dvēseli garīgos ceļojumos, lai sazinātos ar citām dvēselēm vai dieviem. Dažreiz ceļojumi ir spontāni, citreiz jāmaina apziņas stāvoklis. Bungu rībināšana, monotona dziedāšana un dejošana palīdz ieiet transā. Bieži vien izmanto arī svētus augus. Eiropas šamaņi nereti lieto halucigēnās sēnes vai mušmires, bet Centrālamerikas samaņu izvēlētā narkotika ir meskalīns. Amazones apkārtnē lieto ajahuasku (ayahuasca). Šamaņi Bolīvijā un

Peru lieto dzērienu, kas taisīts no sanpedro kaktusa sulas. Meksikā un Havaju salās lieto velnābolu. Ikvienā pasaules malā lieto kādu apziņu mainošu augu.

Lapzemes ziemeļbrieži ir vienīgie dzīvnieki, kuri tīšām apreibinās ar mušmirēm. Tā lapzemieši ar tiem vieglāk tiek galā. Populārais stāsts par Santa Klausu un viņa ziemeļbriežiem tikpat labi varētu būt šamaniskā ceļojuma otrreizēja pārskatīšana, jo īpaši tādēļ, ka Santa Klausa kostīms ir tādās pašās krāsās kā maģiskā mušmire — sarkanā un baltā.

Pateicoties halucigēnajiem augiem, šamaņi var ceļot citās pasaulēs un telepātiski sazināties ar gariem un dieviem. Samaņu pasaules redzējumā ikvienā dabas aspektā ir gari, ar kuriem iespējams sazināties, lai gūtu ieskatu, sapratni un palīdzību. Šamaņi regulāri sazinās ar augu gariem, īpaši ārstnieciskos nolūkos.

Ļoti daudzās pasaules malās vēl arvien nodarbojas ar šamanismu. Lai arī ar Rietumu pasauli šamanismam varētu būt maz kopīga, dziļai izpratnei par dabu vēl aizvien ir svarīga loma, palīdzot cilvēkiem atgūt dvēseles mieru, garīgu izaugsmi, lai kur arī tie dzīvotu.

Augu gari

Peru metisi tic, ka ikvienai augu sugai piemīt unikāla dziesma. Ja saikne ar augu ir dziļa un tajā uzmanīgi ieklausās, dziesmu iespējams saklausīt sapnī vai nomoda sapnī. Katrai dziesmai piemīt sava auga ārstnieciskā enerģija. Dziesmas dziedāšana ļauj auga ārstnieciskajai enerģijai palīdzēt citiem.

Desmit tūkstošus gadu pirms Edvards Bahs atklāja savus augu ekstraktus, Austrālijas aborigēni tādus jau lietoja. Viņi ticēja, ka rīta rasas pilieni uz augu lapām bija pildīti ar auga ārstniecisko garu un to varēja izmantot medicīniskiem nolūkiem.1

Svētvieta

Man ir veicies, ka bijušas iespējas apmeklēt daudzas svētas vietas visā pasaulē. Šo vietu svētums un enerģija, kas radusies simtiem, dažkārt pat tūkstošiem gadu laikā, ir ievērojama. Tomēr vissvētākā man zināmā vieta ir dabas rezervāts, kas atrodas desmit minūšu gājienā no manas mājas. Tā ir manis paša svētvieta, uz kuru es eju meditēt, veicu rituālus, atslābinos un uzstrāvoju savu garīgo enerģiju (skatīt 13. nodaļu). No šīs vietas mājās vienmēr pārrodos ar atjaunotu prātu, ķermeni un dvēseli.

Man vienmēr paticis pastaigāties, īpaši patīk pētīt attālas un cilvēku neskartas vietas, kurās varu apstāties un apbrīnot koku, puķi vai pat lapu. Ļoti spēcinoša man šķiet mākoņu veidošanās, putnu lidojumu, insektu steigas vērošana. Kā jau mūsdienu šamanim pieklājas, ļoti svarīgi ir veltīt laiku saiknei ar dabas pasauli.

Saziņā ar dabu ir ari citi labumi. Britu garīgās veselības organizācija par efektīvu depresijas ārstniecības līdzekli atzinusi ekoterapiju — veselības atjaunošana, pavadot laiku brīvā dabā. Eseksas Universitāte veikusi pētījumu ar depresijas nomāktiem cilvēkiem — kāds ir labums no trīsdesmit minūšu pastaigas brīvā dabā salīdzinājumā ar trīsdesmit minūšu pastaigu pa iepirkuma centru. Rezultāti bija pārsteidzoši. Septiņdesmit viens procents cilvēku pēc pastaigas brīvā dabā jutās labāk, 90 procenti teica, ka palielinājusies pašcieņa. Četrdesmit pieci procenti staigātāju pa iepirkšanās centru jutās labāk, bet 22 procenti atzina, ka pēc šādas pastaigas jūtas vēl sliktāk.2

Izpētiet, vai tuvumā varat atrast svētu vietu. Tā varētu būt vieta dārzā, kuru veltīt šādam nolūkam, vai tuvējā parkā, vai dabas rezervātā. Pat ja sev tuvumā šādu vietu atrast ir neiespējami, svētvietu varat izveidot savā prātā.

Apmeklējiet savu svētvietu pēc iespējas biežāk, kaut vai savas garīgās veselības dēļ. Ja esat ļoti aizņemts vai ir slikti laikapstākļi, šo vietu varat apciemot domās. Jūs atklāsiet, ka šāda vietas iztēlošanās ar aizvērtām acīm kaut vai uz pāris minūtēm ir ļoti spēcinoša.

Es savu svētvietu apmeklēju gandrīz katru dienu. Dažreiz tas ir ar konkrētu mērķi, bet lielākoties mans vienīgais mērķis ir meditēt un sazināties ar dabu. Es kopju savas svētvietas apkārtni. Ja no šīs vietas kaut ko paņemu, piemēram, puķi, spalvu vai akmeni, vienmēr kaut ko atstāju vietā vai arī atrodu veidu, kā no tālienes pateikties.

Attīrīšanās

Amerikas indiāņi gara attīrīšanai un ķermeņa, kā arī prāta atslābināšanai lieto daudz dažādu attīrošo augu. Trīs vissvarīgākie ir ciedrs, salvija un smaržīgā mārsmilga.

Ciedrs

Ciedrs ir ļoti iedarbīgs augs gan fiziskā, gan garīgā dziedināšanā. Tam degot, dūmiem ir nomierinoša iedarbība uz prātu. Tas uzlabo garastāvokli.

Salvija

Ir piecsimt salvijas veidu. Salvija atvaira visu negatīvo, un tai ir pozitīva ietekme uz prātu, ķermeni un dvēseli.

Smaržīgā mārsmilga

Smaržīgā mārsmilga sniedz spēku, padomu un atbalstu. To bieži sapin pīnēs, kurām degot rodas salda smarža.

Kvēpināšana

Kvēpināšanu veic auras attīrīšanai. To veic arī lietu, istabu, māju un svētvietu attīrīšanai. Ciedra, salvijas un smaržīgās mārsmilgas kvēpināšanas kociņus iespējams iegādāties visos modernajos veikalos. To aizdedzinot, rodas smaržīgi dūmi, kurus var vējot pār cilvēkiem, vai izmantot konkrētu vietu iesmaržināšanai un attīrīšanai. Daži cilvēku kvēpināšanai izmanto ventilatorus. Man labāk patīk vilkt ar kociņu ap cilvēka ķermeni, domājot par kvēpināšanas mērķi.

Kaut arī šamanisms ir tūkstošiem gadu sens, arī mūsdienās tas joprojām ir derīgs. Šamanisms palīdz atklāt dabas garīgās dimensijas. Tas palīdz saprast, ka mēs visi esam savstarpēji saistīti, ka visi esam cēlušies no Zemes mātes un mūsu visu pienākums ir par to rūpēties. To darot un gūstot kopēju sapratni par Visumu, mēs kļūstam par senas un mūžīgas garīgas tradīcijas sastāvdaļu.

Viens no šamaņa pienākumiem ir rūpes par savu kopienu. Kā šim nolūkam izmantot ziedus, apskatīts nākamajā nodaļā.

1   Clare G. Harvey and Amanda Cochrane, The Healing Spirit of Plants (New York: Sterling, 1999), 24-25.

2  Francesca Price, Natūrai Progression, New Zealand Listener, vol. 208, no. 3499, June 2007 (Auckland, New Zealand: APN Specialist Publications), 36.

7. nodaĻa puĶes aizsardzĪbai

Kad es cilvēkiem stāstu par psiholoģisko aizsardzību, viņi parasti domā, ka es runāju par citu cilvēku psiholoģisko uzbrukumu atvairīšanu. Šajā nodaļā apskatītās metodes palīdzēs ari pret to, taču šādas situācijas ir ļoti retas un lielākoties ir atspoguļotas grāmatās.

Dažiem ir gadījies ciest fiziska uzbrukuma dēļ, tomēr mēs visi ciešam no stresa, sasprindzinājuma un ikdienas raizēm. Daži no mums kādu laiku to spēj paciest, īpaši ja veselība ir laba, tomēr pat visizturīgākos šīs situācijas nogurdina.

Dažiem cilvēkiem ir smalka ķermeņa uzbūve, un tie daudz biežāk pakļauti fiziskiem uzbrukumiem. Tomēr tam var būt pakļauts ikviens no mums. Ikreiz atverot kādam savas sirds durvis, jūs padarāt sevi vieglāk ievainojamu. Es nesaku, ka vairs nedrīkstat citiem atvērties. Protams, ka to vajag un bieži, taču atcerieties, ka pastāv uzbrukuma risks.

Psiholoģiskais uzbrukums parasti notiek caur kādu no čakrām — septiņiem ēteriskā ķermeņa enerģijas centriem — vai caur auru. Divi piemēri: katru reizi atveroties kādam, jūs atverat savu sirds čakru. Ikreiz nododot savu spēku kādam, jūs atverat savu saules čakru. Labs piemērs ir vecāki, kuri jūs vēl aizvien kontrolē, pat tagad, kad esat jau pieaudzis.

Čakras rotē. Apļveida smalki enerģijas loki, kas uzsūc augstākas enerģijas un padara tās pieejamas fiziskajam ķermenim. Tās atrodas aurā līdzās centrālai nervu sistēmai. Austrumos tās parasti attēlo kā lotosa ziedu. Vārds "čakra" cēlies no sanskrita vārda "ritenis" jo čakras izskatās kā rotējoši enerģijas loki. Tām ir liela nozīme mūsu fiziskajā, garīgajā un emocionālajā veselībā, kā arī gara attīstībā. Ir septiņas galvenās čakras, kas izvietojušās gar mugurkaulu, kā arī dučiem mazāku čakru, kuras izvietojušās pa visu ķermeni.

Pamata vai bāzes čakra

Krāsa: sarkans

Vēlme: fiziskais kontakts

Pamata čakra atrodas mugurkaula lejasdaļā un tur mūs pie zemes, palīdz mums justies droši un ērti. Tā atbild par pašsaglabāšanos, fizisko spēku, kā arī uzrauga mūsu garšas un smaržas sajūtu. Sanskritā pamata čakras nosaukums ir muladhara, kas nozīmē 'atbalsts'. Šī čakra palīdz mums justies pilniem entuziasma un enerģijas. Tā sniedz mums drosmi un neatlaidību.

Krusta kaula čakra

Krāsa: oranžs

Vēlmes: cieņa un pieņemšana

Krusta kaula čakra atrodas vienā līmenī ar krusta kaulu jostasvietā, aptuveni divas collas (5,08 cm) zem nabas. Krusta kaula čakra atbild par plūstošajām funkcijām ķermenī, īpaši par seksuālo enerģiju. Tā rūpējas arī par radošumu un emocionālo līdzsvaru. Šī čakra palīdz vieglāk saprasties ar citiem cilvēkiem, kā arī sniedz optimismu un cerību.

Saules pinuma čakra

Krāsa: dzeltens

Vēlme: saprast

Saules čakra atrodas uzreiz virs nabas, vienā līmenī ar saules pinumu. Čakras nosaukums sanskritā ir manipuraka, kas nozīmē 'nabas dārgakmens'. Šī čakra atbild par emocijām un sniedz pašcieņu, optimismu, sirsnību un laimi. Tā atbild arī par uzsūkšanos un barības sagremošanu, kas ir ciešā saistībā ar mūsu fizisko labsajūtu. Šī čakra ir spēka avots, ikreiz kaut ko jaunu aizsākot.

Sirds čakra

Krāsa: zaļš

Vēlmes: mīlēt un būt mīlētam

Sirds čakra atrodas krūškurvja centrā vienā līmenī ar sirdi. Tā atbild par mīlestību, harmoniju, sapratni, augstāko apziņu un pieskārieniem. Kad esam "saskarē" ar kādu, mēs atveram tam savu sirdi. Šī čakra vairo līdzjūtību un cieņu pret sevi un citiem. Ja sirds čakra ir līdzsvarā, cilvēkam ir viegli paust savas jūtas.

Kakla čakra

Krāsa: zils

Vēlme: iekšējs miers

Kakla čakra atrodas vienā līmenī ar kaklu. Tā atbild par radošumu, saziņu un pašizpausmi. Ja tā ir līdzsvarā, kakla čakra sniedz apmierinātību un dziļu ticību, kā arī nomierina prātu.

Pieres jeb "Trešās acs" čakra

Krāsa: indigo

Vēlme: būt saskaņā ar Visumu

Pieres čakra atrodas pierē, starp acīm. Tās nosaukums sanskritā ir ajna, kas nozīmē 'vadīt'. Šī čakra atbild par prātu un savā ziņā ir

komandcentrs, kas kontrolē pārējās čakras. Tā saistīta ar izpratni un intelektu, kā ari psiholoģisko uztveri. ŠI čakra vairo mūsu sapratni par ikdienas pasauli, liekot saprast, ka esam garīgas būtnes, kas piedzīvo fizisku iemiesojumu. Šī čakra uzlabo intuīciju un palīdz sajust citu cilvēku jūtas un noskaņojumu.

Vainaga čakra

Krāsa: violeta

Vēlme: Visuma sapratne

Vainaga čakra ir pašā galvas augšdaļā, un tā ir ķermeņa spēcīgākais enerģijas centrs. Mākslinieki šo čakru nereti attēlo kā oreolu. Mūku tonzūra ir šīs vietas atspoguļojums. Sanskritā šīs čakras nosaukums ir sahasrara, kas nozīmē 'tūkstotis'. Šīs čakras simbols ir tūkstoš lapu lotosa zieds.

Šī čakra palīdz mums saprast visu dzīvo lietu savstarpējo saistību. Tā arī harmonizē mūsu iekšējo un ārējo dabu. Tā ir mūsu saikne : ar vispārējo dzīvības avotu. Ja visas čakras ir līdzsvarā, šī čakra sniedz viedumu un apgaismību.

Fiziskā aizsardzība ar puķēm

Ikreiz, kad jūtat stresa, rūpju, baiļu vai pārguruma tuvošanos, uz pāris sekundēm aizveriet acis un iztēlojieties rozi. Roze ir mīlestības simbols, tās iztēlošanās ļaus jūsu aurai acumirklī bloķēt visu slikto enerģiju.

Man ir kāds piecdesmit gadus vecs klients, kuru es pazīstu vairāk nekā trīsdesmit gadus. Daudzus gadus pēc viņa vizītēm es vienmēr jutos tā, it kā man būtu izsūkta visa enerģija. Cilvēkus, kuriem ir šāda ietekme uz citiem, dēvē par "psiholoģiskajiem vampīriem". Viņi enerģiju uzņem, efektīvi zogot to no citiem. Parasti to dara neapzināti, taču esmu saticis cilvēkus, kuri to dara ar iepriekšēju nodomu. Lielākajai daļai cilvēku dzīvē ir vismaz pa vienam vai diviem psiholoģiskajiem vampīriem.

Kādu dienu es savam draugam izstāstīju par negatīvām sajūtām un pārgurumu, ko izjutu ikreiz pēc šī vīrieša vizītēm. Draugs ieteica nākamās vizītes laikā starp klientu un mani iztēloties skaistu rozi. Es biju skeptiski noskaņots, bet, kolīdz izmēģināju, atklāju, ka tas ir vienkāršs, bet efektīvs līdzeklis.

Tagad, ja esmu vienā telpā ar psiholoģisko vampīru vai ikvienu, no kura plūst negatīva enerģija, es iztēlojos rozi un jūtos drošībā un pasargāts. To darot, negatīvā enerģija netiek man klāt.

Esmu eksperimentējis arī ar citām puķēm. Iedarbojas visas puķes, taču roze ir spēcīgāka un tai ir vairāk potenciāla, tādēļ parasti izmantoju to.

Savā birojā veicu eksperimentu ar vāzi, kurā bija daudz rožu. Kolīdz jutu negatīvu enerģiju, skatījos uz šo vāzi. Tas arī palīdzēja, tomēr nekas nepalīdz tik labi kā iedomātas rozes vizualizēšana. Šo procesu var veikt jebkurā laikā jebkurā vietā. Staigāt apkārt ar rožu pušķi varētu būt jauki, tomēr tas noteikti nav praktiski.

Psiholoģiskās aizsardzības desmit soļi

Pēkšņa psiholoģiska uzbrukuma atvairīšanai lieliski palīdz rozes iztēlošanās, tomēr auru var spēcināt arī ar nelieliem vingrinājumiem, kas pasargās no ikdienas dzīves stresiem. Vislabāk šos vingrinājumus veikt dienas pirmajā pusē. Dažreiz es tos veicu uzreiz pēc pamošanās, pirms izkāpšanas no gultas.

1.  Katru dienu desmit minūtes veltiet pārdomām.

2.    Apsēdieties atpūtas krēslā, iekārtojieties ērti. Aizveriet acis. Atslābiniet prātu un ķermeni, pāris reizes dziļi ieelpojot. Domās atslābiniet katras kājas purngala muskuļus. Kolīdz tie atslābināti, koncentrējieties uz pēdu muskuļu atslābināšanu. Katrai ķermeņa daļai atslābinoties, dodieties arvien augstāk līdz pat galvai, līdz viss ķermenis ir pilnībā atslābinājies.

3.   Iedomājieties, ka atrodaties skaistā dārzā. Ir vēls pavasaris vai agra vasara, un jūs izbaudāt burvīgu dienu. Ir patīkami silts, jūtama neliela atvēsinoša vēsmiņa. Dārzs ir pilns ar visbrīnišķīgākajiem un krāšņākajiem ziediem, kādus jelkad esat redzējis. Domās staigājiet pa dārzu, ik pa laikam apstājoties un uzlūkojot, pieskaroties un pasmaržojot dažus ziedus.

4.   Staigājiet pa dārzu, cik ilgi vēlaties. Jums ir ļoti daudz laika un brīnišķīgajā dārzā esat viens. Atcerieties, ka aizejot drīkstat paņemt tikai vienu puķi.

5.   Turpiniet pastaigāties pa dārzu, bet šoreiz meklējiet to ziedu, kuram šobrīd ir vislielākā nozīme jūsu dzīvē. Izvēle būs vai nu nepārprotama, vai arī vajadzēs izvēlēties starp vairākiem ziediem.

6.   Kolīdz esat atradis savu puķi, pavaicājiet tai atļauju, vai drīkstat to noplūkt un paņemt līdzi. Kolīdz jūtat puķes piekrišanu, pasakiet tai paldies un noplūciet to.

7.   Iedomājieties, ka aizejat no dārza ar puķi un ejat cauri ikdienas rutīnai. Ievērojiet, kādas izmaiņas puķe nes visā, ko darāt. Lai arī kas notiktu jūsu ikdienas pasaulē, jūtiet mieru sevī.

8.  Lēnām dziļi ieelpojiet. Domās izskaitiet no viens līdz pieci un atveriet acis. Necelieties uzreiz. Minūti vai divas vēlreiz pārdomājiet savu iedomāto pastaigu.

9.   Piecelieties un turpiniet savas dienas gaitas. Iedomājieties, ka jūsu izvēlētā puķe visu dienu ir ar jums.

10.    Dodoties pie naktsmiera, pārdomājiet savu dienu. Pavaicājiet sev, kāda bijusi ietekme jūsu izvēlētajai puķei uz dienu. Ļaujieties lēni ieslīgt miegā, paturot prātā, ka rīt atkal varēsiet apmeklēt brīnišķīgo dārzu un izvēlēties kādu citu vai to pašu ziedu.

Esmu atklājis, ka šī ir lieliska meditācija. Es parasti izvēlos dažādas puķes un vēroju, kāda katrai ir ietekme uz manu dienu. Dažreiz es dienām ilgi izvēlos vienu un to pašu puķi. Tas varētu būt saistīts ar to, ka enerģija ir pārāk vāja. Vai arī pārāk spēcīga, un man gribas to izbaudīt atkal un atkal.

Ikreiz veicot šo meditāciju, jūs spēcināt savu auru, padarot sevi arvien imūnāku pret psiholoģiskajiem uzbrukumiem.

Mājas vides aizsargāšana

Rožūdens lieliski pasargās jūs un jūsu māju. Rožūdeni varat nopirkt, tomēr man labāk patīk to gatavot pašam. Ir divi veidi, kā to pagatavot.

Pirmā metode

Krūzē ar vārošu ūdeni ielieciet tējkaroti rožu ziedlapiņu. Ļaujiet tām piecpadsmit minūtes ievilkties. Pievienojiet ceturtdaļu krūzes ar spirtu un trīsdesmit sekundes maisiet. Pirms lietošanas ļaujiet maisījumam atdzist. Es parasti spirta vietā pieleju degvīnu, jo tas ir ļoti labs konservants.

Otrā metode

Sagatavojiet ūdens un spirta šķīdumu, kura attiecība ir 75 % ūdens un 25 % spirta. Šķīdumam pievienojiet pāris pilienus ēteriskās rožu eļļas. Samaisiet un pasmaržojiet šķīdumu. Ja vēlaties spēcīgāku aromātu, pievienojiet vēl pāris pilienus eļļas. Svarīgi izmantot dabisku rožu eļļu, nevis sintētiskos aizstājējus.

Kā pareizi izmantot rožūdeni

Sāciet ar to, ka nostājieties ar seju pret dienvidiem un svētiet savu rožūdeni. Dienvidi ir drosmes un spēka ercenģeļa Miķeļa virziens. Iemērciet pirkstu rožūdeni un ieeļļojiet katras čakras atrašanās vietu.

Kolīdz tas paveikts, rožūdeni varat izmantot logu rāmju un durvju apvilkšanai. Es parasti mājās strādāju pulksteņa rādītāja virzienā, arī rāmjus iezīmēju tajā pašā virzienā. Tomēr tā ir ikviena cilvēka individuāla izvēle, jūs varbūt vēlaties strādāt citādi.

Kāda mana paziņa rožūdeni ielej pudelē ar izsmidzinātāju. Tā viņa ātri un viegli var apsmidzināt izvēlēto vietu. Šo pudeli viņa izmanto gan telpās, gan laukā — sevis un mājas apsmidzināšanai. Viņa apsmidzina arī tās vietas, kur, pēc viņas domām, varētu rasties negatīvā enerģija.

Baha puķes aizsardzībai

Baha puķu līdzekļus, kurus apskatījām 4. nodaļā, var izmantot sevis aizsardzībai. Augstiņš, ķiršveida plūme, rūgtā drudzenīte, irbulenes, lapegle, sarkanais kastanis, saulrozīte, žultszālīte, saldais kastanis, zarainā lāčauza ir labi aizsardzības līdzekļi. Dr. Baha "Glābšanas līdzeklis" (saulrozīte, zeltstarīte, sprigane, plūme un mežvītenis) ir ļoti labs sevis aizsargāšanai.

Katru dienu trīs reizes dienā zem mēles uzpiliniet trīs pilienus sevis izvēlētā līdzekļa, ja jūtat vajadzību pēc aizsardzības. Varat pilināt vairākus pilienus, bet parasti pietiek ar trim pilieniem trīs reizes dienā.

Mūsu senči puķes izmantoja ne tikai aizsardzībai. Visaizraujošākais veids puķu izmantošanai, kas ļoti populārs bija deviņpadsmitajā gadsimtā, ir puķu valoda, kuru aplūkosim nākamajā nodaļā.

8. NODAĻA puĶu valoda

Puķēm vienmēr bijušas slēptas nozīmes. Ir pierādījumi tam, ka jau pirms pieciem tūkstošiem gadu ķīnieši praktizēja puķu valodu.1 Arī senie ēģiptieši to izmantoja, saistot lotosu ar skaistumu un dievišķību, un īrisu ar spēku. Grieķiem bija vairākas labvēlīgas puķes, kuras tie pina vītnēs un vainagos savu varoņu kronēšanai. Krusta karu laikā kareivju sievas veidoja izšuvumus, kuros bija izšūta arī gurķene, kas simbolizēja drosmi.

Viljamam Šekspīram bija plašas zināšanas par puķu nozīmi. Arī viņa ldausītājiem tādas bija. "Hamletā" (1601) Ofēlija saka:

Te man neaizmirstulītes, tās piemiņai. Mīļais, lūdzu, atceries! Un te atraitnītes, tās uzticībai.

Te jums dilles [glaimi] un biķerīši [muļķība]; jums šīs rūtas [no žēla];

dažas paturu sev. Tās var saukt par svētdienas puķēm.

Valkājiet savas rūtas ar ziņu. Un te mārpuķīte. Es

Gribētu jums dot pāris vijolīšu [zilās vijolītes = uzticība; baltās

vijolītes = nevainība], bet tās visas novīta,

Kad mans tēvs nomira. Stāsta, ka viņš viegli miris.

(4. cēliens, 5. aina)[16]

"Ziemas pasakā" (1610—1611) Šekspīrs liek Peritai piedāvāt dažiem viesiem ziemas augus:

Es sveicu ari jūs, [..] Te būs jums rozmarīns un te būs rūtas! Tās zied un smaržo visu augu ziemu. Jums piemiņai kā mīļiem viesiem tās No mūsu svētkiem.

(4. cēliens, 4. aina)[17]

Viņas viesiem šķiet, ka tas ir burvīgs komentārs par viņu brieduma gadiem. Perita atbild, ka ir vasaras vidus un viņas mīļākās puķes jau novītušas. Vienīgās puķes ir "our carnations and streak'd gilķvors, which some call nature's bastards"**. Pēc tam viņa piedāvā piemērotāku buķeti:

[..] Ziedi jums:

Te Iavanda, te mētras, mārsils, raudene, Te kliņģeres, kas dusēt iet ar sauli Un ausmā raudot atmostas; šīs puķes Zied vasarā, man šķiet, tās piedien tiem, Kas vīra gados. Esiet sveicināts!

(4. cēliens, 4. aina)***

Šekspīrs savās lugās daudz piemin ziedus, bet vismīļākā puķe šķietami bijusi roze, kuru viņš pieminējis vismaz sešdesmit reizes.

Rietumos ar puķu valodu cilvēkus iepazīstināja lēdija Mērija Vortlija Montagu (1689-1762), angļu dzejniece un viena no pirmajām feministēm. Viņa bija precējusies ar britu vēstnieku Konstantinopolē un, dzīvojot Turcijā, aizrāvās ar turku selam jeb priekšmetu valodu. Tā bija slepena, simboliska valoda, kurā kodētas ziņas, kuras saprata tikai saņēmējs, nodošanai izmantoja priekšmetus, lielākoties puķes. Piemēram, īriss nozīmēja "nē", bet zilā hiacinte nozīmēja "jā".

Francijā šī slepenā valoda kļuva ļoti populāra, iespējams, tādēļ, ka gan Marijai Antuanetei, gan Žozefīnei patika puķes. Pirmo grāmatu par šo tēmu Sur le Langage des Fleurs sarakstījis Žozefs Hammers-Purgstals un to izdeva 1809. gadā. Vispopulārākā grāmata Le Langage des Fleurs, kuru sarakstījusi Šarlote de la Tūra 1819. gadā, acumirklī kļuva par vispārdotāko grāmatu. Tā tulkota lielākajā daļā Eiropas valodu un kalpoja par pamatu dučiem līdzīgu grāmatu. Pirmā britu grāmata par šo tēmu bija Elizabetes Kentas Flora Domestica jeb The Portable Flower-Garden, kuru izdeva 1823. gadā. Deviņus gadus vēlāk, 1832. gadā, tika izdota pirmā amerikāņu grāmata par šo tēmu — Elizabetes Vašingtonas Gemblas Virtas (1784-1857) sarakstītā Floras Dictionary. Laika posmā no 1800. līdz 1937. gadam piecdesmit septiņi autori sarakstīja deviņdesmit astoņas grāmatas par puķu valodu.2

Mūsdienās neticamā puķu valodas popularitāte var šķist dīvaina, bet deviņpadsmitajā gadsimtā puķu pušķu pasniegšanu un pieņemšanu uzskatīja par labām manierēm. Vīrieši tās pasniedza savām iecerētajām, sievietes — savām draudzenēm un bērniem. Vīrietis, kuram bija grūtības izteikt jūtas mīlestības vēstulē, varēja izveidot puķu pušķi, kas atldāja viņa jūtas. Taču vajadzēja būt uzmanīgam, jo kļūdas dēļ varēja tikt nosūtīta nepareiza ziņa. Rozēm vien bija aptuveni trīsdesmit iespējamās nozīmes. Nebija nemaz tik viegli, jo puķēm mēdza būt dažādi nosaukumi. Viens no veidiem, kā izvairīties no kļūdām, bija pievienot pušķim puķu sarakstu ar to iecerētajām nozīmēm.

Tolaik daudzās grāmatas par šo tēmu nonāca pretrunās cita ar citu, bet te ir saraksts ar visizplatītākajām puķu nozīmēm.

Acālija: laime, mīlestība, romantika. "Tu esi sagūstījusi manu sirdi."

Adiantpaparde: piesardzība. "Manam godavārdam vari ticēt."

Agapants: mīlestības vēstule. "Nav vārdos izsakāms tas, cik ļoti tevi mīlu."

Akācija (baltā): tīra mīlestība, draudzība. "Es tevi dievinu."

Akmenozols: mājas laime. "Mūsu bagātība nav izmērāma."

Akmeņlauzīte: flirts. "Ceru drīz pavadīt laiku kopā ar tevi."

Amarillis: skaistums, lepnums, augstprātība. "Tu esi neaizskarama."

Anemone: patiesība, sirsnība. "Es pilnībā uzticos tev."

Angelika: iedvesma. "Mīlestība pret tevi ir mana iedvesma."

Apelsīna zieds: šķīstība. "Mana nevainība man ir dārga."

Astere: novēlojusies doma. "Es nožēloju savu impulsivitāti."

Ābeles zieds: skaistums, labestība un vilinājums. "Ved mani, kurp vien vēlies."

Āmuļi: skūpsti. "Sūtu tev tūkstoš skūpstus."

Ārona nūja (liliju pasuga): tiekšanās. "Mūsu mīlestība kļūs spēcīgāka."

Balta roze: klusēšana. "Mūsu mīlestība jāpatur noslēpumā."

Baltā atraitnīte: sirsnīgas domas. "Es vienmēr domāju par tevi."

Baltais āboliņš: solījums. "Es būšu patiess."

Baltā dālija: atteikums. "Ardievu!"

Baltā ģerānija: neizlēmība. "Es vēl neesmu izlēmis."

Baltā hiacinte: apbrīna. "Es apbrīnoju un cienu tevi."

Baltā krizantēma: patiesība un godīgums. "Es tev ticu."

Baltā lilija: šķīstums un vienkāršība. "Vai drīkstu noskūpstīt tavu roku?"

Baltā neļķe: platoniska mīlestība. "Piedāvāju tev šķistu un tīru mīlestību."

Baltie ceriņi: nevainība. "Es esmu sajūsmā par tavu jaunību, skaistumu un godīgumu."

Baltie ozoliņi: muļķība. "Turpinot dzīties man pakaļ, tu padari sevi par muļķi."

Baziliks: formāls laba novēlējums. "Paldies par jauku sarunu."

Begonija: neatbildēta mīlestība, brīdinājums. "Mūs novēro."

Beladonna: maldināšana. "Es tev neuzticos."

Bergamote: valdzinājums. "Tu esi neatvairāma."

Bronzas krāsas krizantēma: draudzība. "Es ļoti augstu vērtēju tavu draudzību, bet es nemīlu tevi."

Buksuss: stoicisms. "Ne aukstums, ne karstums, ne ēna, ne saules gaisma, ne arī kas cits spēj mainīt manas jūtas pret tevi."

Ciklamena: vienaldzība. "Man nav jūtu pret tevi."

Cinerārija: prieks un sajūsma. "Tava sabiedrība mani priecē."

Cinnija: nepastāvība. "Ardievu. Tu esi pārāk nepastāvīga."

Citronkoks: saziņa. "Es tev rakstīšu katru dienu."

Četrlapu āboliņš: dievināšana. "Esi mana!"

Dadzis: pateicība. "Lūdzu, pieņem manu pateicību."

Dzeltena tulpe: neatalgota mīlestība. "Es vēl aizvien dievinu tevi."

Dzeltenā atraitnīte: atcerēšanās. "Es vienmēr lološu atmiņas par mūsu kopā pavadīto laiku."

Dzeltenā dālija: nepatika. "Man tu nešķieti pievilcīga."

Dzeltenā krizantēma: atraidīta mīlestība. "Mana sirds pieder kādai citai."

Dzeltenā narcise: cieņa un uzmanība. "Es tevi ļoti apbrīnoju."

Dzeltenā neļķe: apbrīna. "Es jau sen tevi iztālēm pielūdzu."

Dzeltenā prīmula: mīlestības sākums. "Ar katru dienu manas jūtas kļūst aizvien spēcīgākas."

Efeja: pieķeršanās. "Esi mana uz mūžu."

Ērgļpaparde: valdzinājums. "Tu mani apbur."

Floksis: mīlas liesma. "Mana sirds deg tevis dēļ."

Forsītija: gaidas. "Es gaidu, kad atgriezīsies."

Fuksija: brīdinājums. "Uzmanies. Tavs mīļotais ir liekulis."

Gaiļbiksīte: skaistums un pievilcība. "Tu esi burvīga."

Gaiļpieši: neapdomība un neuzmanība. "Lūdzu, piedod man!"

Gardēnija: piemīlība. "Tu esi tikpat perfekta kā šī puķe."

Gladiola: sāpes. "Tavi vārdi ir mani dziļi aizskāruši."

Goldlaks: uzticība un pastāvība. "Es esmu godīgs pret tevi, mīļā."

Gundega: mirdzums un prieks. (Gundegu dažreiz izmantoja, lai kādu nedaudz apsmietu.) "Tavs zeltītais skaistums mani apžilbina."

Gurķene: atraidījums. "Tava uzmanība nav vēlama."

Heliotrops: pieķeršanās. "Tu esi manas dzīves saules stars."

Hibiskusroze: izsmalcināts skaistums. "Tu esi perfekta."

Irbulene: aizrautība. "Šo ziedu dzeltenā krāsa tikai nedaudz norāda uz manas mīlestības spēku."

Izops: sirdi saviļņojošs. "Kādēļ mana sirds iekvēlojas ikreiz, kad parādies?"

īriss: kvēle. "Es tevi dievinu."

īve: asaras. "Asaras pārstās ritēt pār maniem vaigiem, kad atkal būšu tavos apskāvienos."

Jasmīns: daiļrunība. "Es mīlu tavu sirdi, prātu un dvēseli."

Kamēlija: pievilcība. "Tu šodien izskaties tik skaista!"

Kazenājs: nožēla. "Lūdzu, piedod man."

Kazene: lepnums. "Augstprātība tev nepiestāv."

Kāršroze: vienkāršība. "Mums vajag tikai mūsu mīlestību."

Kliņģerīte: bezcerība. "Es tevi nekad vairs nesatikšu?"

Koriandrs: slēpts dziļums. "Nevērtē vīru pēc cepures."

Krokuss: maigums. "Es domāju par tevi."

Krese: viltība. "Es mīlu tevi tādu, kāda esi."

Krūmu hortenzija: nepastāvīgums, nejūtība. "Kādēļ tu neesi nelokāma?"

Kumelīte: gara spēks un neatlaidība. "Es apbrīnoju tavu drosmi un spēcīgo raksturu."

Ķirša zieds: izaugsme. "Mūsu draudzības attīstībai."

Lauru koka zariņš: gods. "Es lepojos ar tevi."

Lauru lapas: nemainīga pieķeršanās. "Tikai nāve var izmainīt manas jūtas."

Lauvmutīte: noraidījums. "Tu man neko nenozīmē."

Lavanda: neuzticība. "Nezinu, vai tev ticu."

Lotoss: atsvešināšanās. "Vai mēs varētu vairs netikties?"

Lupīna: pārsteidzība. "Lēnāk brauksi, tālāk tiksi."

Magnolija: gara spēks. "Es tevi gaidīšu."

Magone: mierinājums. "Lūdzu, pieņem manus līdzjūtības apliei inājumus."

Maijpuķīte: laimes atgriešanās. "Es tevi dievinu."

Majorāns: kautrība. "Tavs tiešums liek man nosarkt."

Margrietiņa: nevainība, novilcināšana. "Es tev to darīšu zināmu |>ēc dienas vai divām."

Mazā kapmirte: draudzības sākums. "Es atmiņā glabāju dienu, I ,ul pirmo reizi satikāmies."

Meiteņu zeltpīpene: aizsardzība, sirsnība. "Ļauj man par tevi rūpēties."

Mežvītenis: intelekta novērtējums. "Es augstu vērtēju tavu gudro prātu."

Mimoza: smalkjūtība. "Tu esi pārāk tieša."

Mirte: mīlestība un aizsardzība. "Tu esi mana, es esmu tavs."

Naktssvece: nepastāvība. "Mēs vairs nevaram tā turpināt."

Narcise: patmīlība. "Tu mīli tikai sevi."

Neaizmirstule: atcerēšanās. "Lūdzu, domā par mani, kamēr esmu tālumā."

Oleandrs: pievilšana. "Mūs pievīlis kāds, ko uzskatījām par draugu."

Olīvkoks: miers. "Būsim draugi!"

Orhideja: luksuss, mīlestība un izsmalcinātība. "Izpildīšu ikvienu tavu vēlēšanos."

Paparde: mājas laime. "Manas mājas ir tavas mājas."

Parastā zalktene: pielūgšana. "Es eksistēju tikai tāpēc, lai iepriecinātu tevi."

Peonija: nožēla. "Es lūdzu tavu piedošanu."

Petūnija: tuvums. "Man patīk būt tev līdzās."

Pienene: bezjēdzība. "Tu esi pārāk pretencioza, lai pret tevi nopietni attiektos."

Prīmula: pārliecība. "Līdz nāve mūs šķirs."

Puķzirnīši: došanās ceļā. "Es katru dienu domāšu par tevi."

Pulkstenīte: pateicība. "Es augstu novērtēju to, kāda esi."

Purpurkrāsas ozoliņi: lēmuma pieņemšana, nelokāmība. "Es no tevis nekad neatteikšos!"

Rododendrs: pārpilnība un lepnums. "Varu sniegt tev visu, ko dzīve piedāvā."

Rozā ģerānija: šaubas. "Lūdzu, izskaidro savu rīcību."

Rozā neļķe: iedrošinājums. "Ceru tevi drīz atkal satikt."

Rozā roze: cēlums un skaistums. "Es tevi apbrīnoju."

Rozmarīns: atmiņas. "Es tevi nekad neaizmirsīšu."

Rudzupuķe: smalkjūtība. "Tu esi pievilcīga un izsmalcināta."

Rūgtā drudzenīte: skumjas. "Kā tu varēji pret mani tā izturēties?"

Salvija: laba veselība, ilgmūžība. "Mūsu mīlestība būs mūžīga."

Sarkanā roze: mīlestība, kaisle. "Es tevi mīlu."

Sarkanā tulpe: mīlestības paziņojums. "Es gribu pastāstīt par tevi visai pasaulei."

Sarkanā dālija: atraidījums. "Mūsu ceļi vairs nekrustosies."

Sarkanā krizantēma: abpusēja mīlestība. "Es mīlu tevi."

Sarkanā magone: atmiņas. "Mēs viņu vienmēr atcerēsimies."

Sarkanā neļķe: kaislīga mīlestība. "Mana sirds alkst tevis."

Saulespuķe: uzticība, augstprātība un ārišķība. "Zelta nieciņi uz mani neatstāj nekādu iespaidu."

Sausserdis: zvērēt uzticību. "Šis ir neliels manas mīlestības apliecinājums."

Sniega roze: skandāls. "Nestāsti nevienam par mūsu mīlestību."

Sniegpulkstenīte: mierinājums, cerība. "Es turpināšu iekarot tavu sirdi."

Spilgti sarkanā ģerānija: divkosība. "Es tev neuzticos."

Strelīcija: lieliskums. "Tavs skaistums, personība un temperaments vieš manī godbijību."

Studentneļķes: nepieciešamība. "Lūdzu, pasteidzies!"

Suņuburkšķis: skandāls. "Esmu nepatiesi apvainots."

Taisnais retējs: mīļotais bērns. "Mana mīlestība pret tevi ir nevainīga."

Timiāns: ģimeniskums. "Tu būtu laba sieva un māte."

Tītenis: pazemība. "Lūdzu, piedod man."

Tītenim ir ari otra nozīme: samākslotība. "Lūdzu, esi tāda, kāda esi. Tava patiesā būtība mani apbur."

Trīslapu āboliņš: Trīsvienība. "Dievs mūs svētījis."

Uzpirkstīte: aizkavēšanās. "Es būšu pie tevis, cik ātri vien iespējams."

Uzpirkstītei ir arī otra nozīme: seklums. "Es neticu, ka tu mani tiešām mīli."

Ūdensroze: vēsums. "Novēlu tev laimi citur."

Vijolīte: uzticība un pieticība. "Es vienmēr būšu godīgs pret tevi."

Vilkābele: cerība. "Par spīti taviem izteikumiem, es turpināšu darīt visu, lai izpelnītos tavu mīlestību."

Violetā atraitnīte: domā par mani. "Tu esi manās domās."

Violetie ceriņi: pirmā mīlestība. "Nevienu citu es neesmu mi jis."

Virši: vientulība, aizsardzība. "Es nevaru sagaidīt, kad atgriezisies.

Vībotne: valdzinājums. "Tu esi mani nobūrusi."

Vīteņaugs: atšķiršana. "Man tevis tik ļoti pietrūks."

Zelta lietus: nevērība. "Kādēļ tu mani ignorē?"

Zeltstarīte: izlīgums. "Mūsu mīlestība ar katru dienu augs un plauks."

Ziemassvētku zvaigzne: pozitivitāte. "Esi labā noskaņojumā, mīļā."

Zīdkoks: apdomība. "Soli pa solim, mīļā."

Zilā hiacinte: pieķeršanās. "Esmu tavs pazemīgais un uzticamais kalps."

Zilā pulkstenīte: pastāvība, lojalitāte, uzticība. "Pret tevi un tikai ar tevi esmu patiess."

Žonklīnu narcise: lūgums. "Vai man ir izredzes iekarot tevi?"

Mīlnieku pulkstenis

Kad mīlniekiem bija nepieciešams slepeni noorganizēt tikšanās reizes, viņi izmantoja divpadsmit puķu, kas nozīmēja divpadsmit stundas, metodi. Pat mūsdienās cilvēki savos dārzos veido ziedu pulksteni, kurā katra puķe ir savā noteiktā vietā. Puķes ir:

Uz plkst. 1: rozmarīns

Uz pllcst. 2: majorāns

Uz plkst. 3: vijolīte

Uz plkst. 4: žonklīnu narcise

Uz plkst. 5: puķzirnīši

Uz pīkst. 6: Roberta gandrene

Uz plkst. 7: tulpe

Uz plkst. 8: pulkstenīte

Uz plkst. 9: dzeltenā prīmula

Uz pīkst. 10: dārza neļķe

Uz plkst. 11: dārza rudzupuķe

Uz plkst. 12: neļķe

Tussie-mussies (Pušķīši)

Tussie-mussies ir apļveida ziedu pušķīši vai buķetes, kas kalpo par ziņnešiem, izmantojot puķu valodu. Pirmo reizi drukā šis termins parādījās kā tuzzy mussy 1440. gadā. Visticamāk, tussy cēlies no vārda lussock (zāles kušķis), bet mussie apzīmēja slapjo sūnu, ko aplika ap ziedu kātiem, lai tie būtu mitrumā.3

Septiņpadsmitā gadsimta Anglijā mazas ziedu buķetītes vai pušI; išus cilvēki izmantoja, lai pasargātu sevi no mēra, kā vēsta sens skaitampantiņš:

Ring-a-ring o' roses,

A pocket full of posies,

A-tishoo! A-tishoo!

We allfall down.[18]

Laikā no sešpadsmitā līdz deviņpadsmitajam gadsimtam mazos ziedu pušķīšus uzskatīja par nepieciešamu rotājumu, tos sprauda matos, pie drēbēm un cepurēm. Lielākoties tos veidoja no smaržī giem ziediem, kā kumelīte, izops, lavanda, majorāns, rozmarīns, rūta, salvija un timiāns. Līdz Viktorijas laikmetam tussie-mussies bija skaistu ziedu pušķīši, kuru vienīgā nozīme bija pieķeršanās. Tomēr stīvā un pareizā Viktorijas laikmeta sabiedrība mazos pušķīšus izmantoja slepenu ziņu nodošanai. Dažas nodotās ziņas bija ļoti sarežģītas. Pušķītis, kurā bija agapants, anemone, bergamote, sarkanās un rozā neļķes, sarkanās rozes nozīmēja pavisam ko citu, nekā pušķītis, kurā ir amarillis, kazene, alpu vijolīte, sarkanās dālijas un narcises.

Satrauktie pielūdzēji gaidīja, lai redzētu, ko viņu iecerētās darīs ar ziedu pušķīšiem. Ja sieviete pušķīti iesprauda matos, tas bija brīdinājums. Ja to ielika krūšu bedrītē, tas nozīmēja draudzību. Pielūdzēji gaidīja, ka viņu pušķītis būs piesprausts pie krūtīm sirds rajonā, jo tas nozīmēja mīlestību.

Pušķīšus pagatavot ir ļoti vienkārši. Kolīdz ziedi izvēlēti, jāno griež liekās lapas, kāti jānogriež leņķī un ziedi uz stundu vai divārr jāieliek ūdenī. Es iesaku tos likt remdenā, nevis aukstā ūdenī. Izvēlieties pušķīša centrālo ziedu. Rozes pumpuru vai kādu citu ziedu, kas ir nedaudz lielāks par pārējiem. Centrālajam ziedam aplieciet mazākus ziedus. Turpiniet likt ziedus koncentriskā aplī. Kātus sasieniet ar auklu vai gumiju. Gatavam pušķītim aplieciet lapas vai citus zaļumus un ap kātiem aplieciet ievaskotu papīru. Pēdējais solis — ap papīru apsieniet skaistu lenti, kas visu saturēs kopā.

Viktorijas laikmeta sabiedrībā ziedu valodai bija ļoti liela nozīme, jo tā nodrošināja slepenu saziņu, īpaši mīlnieku starpā. Bieži vien cilvēki vēlējās ieskatīties nākotnē, uzzināt, vai attiecības turpināsies un ilgs. Tāpēc viņi aizrāvās ar zīlēšanu ar ziediem, ko aplūkosim nākamajā nodaļā.

1   Olive Dunn, Delights of Florai Language (Auckland, New Zealand: Random House New Zealand, 1993), 8.

2   Olive Dunn, Delights of Florai Language (Auckland, New Zealand: Random House New Zealand, 1993), 8.

3    Tussie-Mussies: The Victorian Art of Expressing Yourself in the l.anguage of Flowers by Geraldine Adamich Laufer (New York: VVorkman, 1993), 12.

9. nodaĻa zĪlĒŠana pĒc ziediem

Zīlēšana ir māksla pareģot nākotni. Jau izsenis cilvēkos mitusi vēlme ielūkoties nākotnē. Lielākā daļa cilvēku vēlas uzzināt, kas viņus sagaida.

Māksla zilēt ar ziediem — ziedzīlēšana (jloramancy) — bija ļoti populāra Senajā Grieķijā un ar to nodarbojas ari mūsdienās. Māksla balstīta uz pārliecību, ka ziedi ir īpaši jutīgi, tie uzņem apkārtējās vides vibrācijas un enerģiju. Tāpēc tos izmanto notiekošo situāciju skaidrošanā un nākotnes atklāšanā.

Ir pietiekami daudz pierādījumu, ka ziedi ir ļoti jutīgi un reaģē uz apkārtējo vidi. Izveidojot instrumentus, lai noteiktu ārējo stimulu ietekmi uz augu, sers Džagadis Bose (1858-1937), indiešu fiziķis un augu psihologs, pierādīja, ka augiem ir jūtas. Bose ari atklāja, ka augi attīstās ātrāk jaukas mūzikas pavadījumā.

Amerikāņu botāniķis un dārzkopis Luters Burbanks (18491926) pierādīja, ka augiem ir centrālā nervu sistēma, tie reaģē uz vārdiem, uzmanību un mīlestību. Viņš uzskatīja, ka tieši tādēļ dažiem cilvēkiem piemīt "zaļais īkšķis" un viņu dārzos aug viss, bet citi cilvēki ar grūtībām kaut ko izaudzē. Kalifornijā 7. marts — Burbanka dzimšanas diena — ir mežu diena. Katru gadu šajā dienā viņa piemiņai tiek stādīti koki.

1972. gadā krievu zinātnieks Dr. V. Puškins pierādīja, ka augiem ir jūtas. Viņš pie ģerānijas lapas pievienoja encefalogrāfu, lai ierakstītu, kāda ir auga reakcija uz tam veltītiem laipniem un nejauI. iem vārdiem. Augs reaģēja tieši tāpat kā būtu reaģējis cilvēks.

1966. gadā amerikāņu poligrāfijas zinātnieks Klīvs Baksters atklāja, ka var izmērīt elektriskās pretestības izmaiņas, kad augam darīja ļaunu vai to biedēja. Viņš pievienoja augu poligrāfijas iekārtai un ilomās to biedēja. Viņam par lielu pārsteigumu — augs reaģēja. Tālak pētījumā atklāts, ka augi reaģē uz plašu emociju klāstu un domām.1

Zīlēšana izklausās tā, it kā mūsu dzīve būtu iepriekšnolemta. Par laimi, tā nav. Mūsos ir brīvā griba. Zīlnieks var redzēt, piemēram, ka cilvēka dzīvē trīs mēnešu laikā ienāks jauna mīlestība. Ja cilvēks izvēlas katru nakti pavadīt mājās viens pats pie televizora, šis pareģojums nepiepildīsies. Lai kaut kas notiktu, ir arī kaut kas jādara lietas labā.

Gandrīz ikviens reiz ir mēģinājis zīlēt ar ziediem. Es pats vēl aizvien atceros, kā bērnībā pūtu pienenes sēklas un skaitīju: "Mīl, nemīl."

Kāda kundze, kuru satiku Viltšīrā, dažādu notikumu iznākumu pareģošanai izmantoja sīpolus. Ja viņai bija problēmas izvēlēties vienu no vairākiem iespējamiem risinājumiem, viņa katru iznākumu uzrakstīja uz papīra un piesprauda papīra lapiņas pie sīpoliem. Sīpolus nolika visus rindā un ik pa laikam pārbaudīja. Sīpols, kas pirmais izdzina loku, deva pareizo atbildi. Pēc daudziem gadiem es atklāju, ka zīlēšana ar sīpoliem ir ļoti sena. Roberts Burtons (1577-1640) grāmatā Anatomy of Melancholy (Grūtsirdības anatomija) (l62l) raksta par Cromnysmantia, kas ir "sava veida zīlēšana ar sīpoliem, kurus Ziemassvētku vakarā jaunas meitenes noliek uz altāra, lai uzzinātu, vai tām būs lemts apprecēties un cik daudz tām būs vīru". Simt piecdesmit gadus vēlāk Džons Brands (1744-1806) grāmatā Observations on Popular Anticļuities (Tautas senlietu apcerējumi) (1777) raksta:

In these same Daysyoung wanton Gyrles, that meete for Marriage bee, Doe search to know that Names of them that shall their husbandes bee. Four Onyons,five or eight, they take, and make in every one Such names as they dofansie most, and best do think upon. Then neere the chimney them they set and that same onyon then That first doth sproute doth surely bear the name of their good man.[19]

Viduslaiku dziesmas Scarborough Fair (Skārborijas tirgus) autors nav zināms. Tā kā dziesma netika pierakstīta un to dziedāja daudzi trubadūri, tai ir vairākas versijas. Dziesmā pieminēti četri zīlēšanas augi, kuri satuvināja dziedātāju un viņa mīļoto:

Where areyou going? To Scarborough Fair ? Parsley, sage, rosemary, and thyme, Remember me to a bonny lass there, For once she was a true lover of mine.**

Nākamajā pantā aprakstītas neiespējamas darbības, kas viņai jāpaveic, lai atgūtu viņa mīlestību:

Teli her to make me a cambric shirt,

Parsley, sage, rosemary, thyme,

Withoutany needle or thread work'd in't,

And she shall be a true love ofmine.[20]

Šo četru augu nozīme lielākajai daļai cilvēku, kuri mūsdienās klausās šo dziesmu, nav zināma. Viduslaikos pētersīli pievienoja ēdienam, lai tas noņemtu rūgtās garšas un veicinātu gremošanu. Salvija vienmēr ir simbolizējusi spēku. Rozmarīns simbolizē uzticību, atmiņas un sievišķu mīlestību. Timiāns ir drosmes simbols. Lēdijas izšuva timiānu bruņinieku vairogos, lai tie dotu drosmi, dodoties karā. Pavedinātais un piekrāptais dziedonis varētu būt ieslēpis kādu slepenu ziņu dziesmas četros augos.

Zīlēšana ar pētersīli, rozmarīnu, salviju un timiānu

Interesanta zīlēšana izdodas ar sīki sakapātiem augiem. Lielākoties ar zīlēšanu saistās pētersīlis, rozmarīns, salvija un timiāns. Tos varat droši izmantot vai arī aizstāt ar kādu citu augu, ja nepieciešams. Vislabāk izmantot tikko svaigus sasmalcinātus augus, tomēr varat izmantot arī sakaltētus, ja nav pieejami svaigi. Iedomājieties jautājumu vai problēmu. Sajauciet sasmalcinātos augus un izkaisiet tos uz lielas balta papīra lapas. Papīram jābūt raupjam, nevis gludam. Tāpēc zīlēšanai vispiemērotākais būs lētais, nevis dārgais papīrs. Pamanīsiet bildi vai rakstu, kas galvā vedinās jūs uz domām. Ja tā nenotiek, paņemiet papīru aiz malām un viegli pakratiet, veidojot citādu augu sakārtojumu. Turpiniet veikt šis darbības, līdz augi saformējas atbilstoši jūsu jautājumam. Skatieties uz rakstu un raugieties, kādas domas nāk prātā. Ja nepieciešams vairāk skaidrības, vēlreiz pakratiet papīra lapu, līdz parādās cits raksts. To varat darīt vairākas reizes, līdz esat guvis skaidru savas problēmas iznākumu.

Mana pirmā saskarsme ar zīlēšanu ar ziediem bija spirituālisma baznīcā, kuru apmeklēju, būdams pusaudzis. Medijs, kurš vadīja pasākumu, laida apkārt lielu grozu ar svaigi grieztiem ziediem, no kuriem ikviens klātesošais izraudzījās vienu sev. Tad viņa staigāja pa istabu un, balstoties uz cilvēku izvēlētajiem ziediem, katram sniedza psihometrisku ziņojumu. Psihometrija ir māksla gūt sajūtas un intuitīvus redzējumus par kādu cilvēku, turot rokās priekšmetu, kam pieskāries šis cilvēks. Parasti, tas ir priekšmets, kas cilvēkam kādu laiku piederējis. Savukārt augi uzreiz pieņem psihiskos iespaidus, kurus kompetents psihometrs var nolasīt un iztulkot.

Tālajos Austrumos nodarbojas ar interesantu ilgtermiņa zīlēšanas veidu ar ziediem. Pusaudža matos iesprauž trīs neļķes uz viena kāta un vēro, līdz tās sāk vīt. Ja pirmais novīst augstāk esošais zieds, tad pusaudzim visgrūtāk klāsies vēlākajos gados. Grūtības pusaudzi piemeklēs vidējos gados, ja pirmais novītīs vidējais zieds. Un visgrūtāk klāsies jaunībā, ja pirmais novītīs zemākais zieds. Ja ziedi ilgi nenovīst, cilvēkam būs veiksmīga un laimīga dzīve.

Kāds būs turpmākais gads, varat noteikt pēc tā, kurā dienā ieraugāt pirmo pavasara ziedu:

Pirmdiena: visu gadu veiksies

Otrdiena: veiksmīgs gads, ja vien pats kaut ko darāt lietas labā Trešdiena: jūs vai kāds jums tuvs cilvēks apprecēsieties Ceturtdiena: laimīgs gads, bet ar pieticīgiem ienākumiem

Piektdiena: smags darbs labi atmaksājas

Sestdiena: veiksme paies garām

Svētdiena: negaidīta prieka un labas veiksmes gads

Zīlēšana ar ziediem sev

Kamēr neko nezināt par mākslu zīlēt ar ziediem, ir viegli izvēlēties ziedu, kas jūs uzrunā. Tildīdz esat jau kaut nedaudz vairāk uzzinājis par šo mākslu, izvēlēties ziedu kļūst aizvien grūtāk, jo spējat tulkot dažādu puķu formas un krāsas. Tomēr arī ekspertiem vēl arvien izdodas izvēlēties piemērotu ziedu. Neizvēlieties ziedu tikai tā estētiskās pievilcības dēļ, ļaujiet intuīcijai aizvest sevi līdz ziedam, kas jums ir svarīgs tieši tajā mirklī. Dažreiz, ļaujoties intuīcijai, būsiet pārsteigts, tomēr tas vienmēr būs jums vajadzīgais zieds.

Kolīdz regulāri sāksiet izvēlēties sev ziedu, atklāsiet, ka ne vienmēr tas jānorauj. Varat priecāties par ziedu, iztulkot to, pateikties un atstāt, lai aug, — izņemot reizes, kad kāda iemesla dēļ vēlaties to paņemt sev līdzi.

Zīlēšana ar ziediem citiem

Lielākā daļa cilvēku nekad dzīvē nav satikuši ziedu zīlnieku. Tiklīdz esat attīstījis spēju zīlēt ar ziediem, konstatēsiet, ka pēc jums ir pieprasījums. Vislabākā vieta praksei ir parks vai dārzs, kur ir daudz ziedu. Palūdziet draugiem izvēlēties vienu ziedu, ar kuru pēc tam viņiem zīlējat.

Vēl viena iespēja ir telpā turēt vāzi ar dažādiem ziediem. Tajā jābūt pēc iespējas dažādu krāsu un formu ziediem. Draugi var izvēlēties ziedus no vāzes. Šo metodi es piekopju, publiski zīlējot ar ziediem.

Vēl viena iespēja ir dažādu ziedu fotogrāfijas. Lielākā daļa manā rīcībā esošo fotogrāfiju ir izgrieztas no dārzkopības žurnāliem. Esmu tās uzlīmējis uz kartona pamatnes un ielaminējis, lai nenobružājas. Pavisam nesen esmu izveidojis maza izmēra bilžu kolekciju, kuras vienmēr varu nēsāt līdzi kabatā. Tās noder negaidītās situācijās. Tās ir ari vieglāk paņemt visur līdzi nekā liela izmēra bildes. Man ir arī vairākas krāsainu bilžu grāmatas par ziediem. Cilvēki var tās izskatīt un izvēlēties ziedu, kas tos uzrunā. Labums ir tāds, ka varat cilvēkiem piedāvāt ļoti plašu ziedu klāstu, no kura izvēlēties. Trūkums — ziedu nevarat turēt rokās un pasmaržot.

Esmu izstrādājis vēl vienu metodi, kuru izmantoju, ja nevaru izmantot nevienu no iepriekšminētajām iespējām. Pasniedzu cilvēkam papīru un dažādu krāsu zīmuļus un palūdzu uzzīmēt ziedu. Šī metode ļoti daudz ko atklāj, jo krāsu izvēle atspoguļo cilvēka tāsdienas dziļākās jūtas.

Zīlēšana ar ziedu

Šī zīlēšana balstīta uz vairākiem dažādiem zieda aspektiem.

Zieda motīvs: ja ir zināms kaut nedaudz par tradicionālajām ziedu nozīmēm, tās iespējams izmantot zīlēšanā. Kāds, kurš izvēlējies sarkanu rozi, visticamāk, domā par mīlestību, nevis hipotekāro kredītu.

Forma: ziediem ir visdažādākās formas un izmēri. Par laimi, formas iespējams klasificēt pēc dažādiem nosaukumiem, un zīlē pēc tiem.

Krāsa: katrai krāsai ir nozīme, kurai ir svarīga loma zīlēšanā.

Ziedlapu skaits: pamata numeroloģijai ir sava nozīme zīlēšanā, ko izmanto izvēlētā zieda lapu skaita interpretēšanā.

Aromāts: dažādas smaržas var interpretēt, un tās sniedz papildu ieskatu zīlēšanā.

Kāts: kātu var sadalīt trīs vienādās daļās. Trešā, ziedam tuvākā daļa attiecas uz nākotni, vidējā — uz tagadni, bet tālāka — uz pagātni.

Ziedu tēmas

To ne vienmēr iespējams noteikt, bet, ja izdodas, tā palīdz noteikt, par ko cilvēks, kuram zilējat, domā.

Prīmulu dzimtas ziedu tēma ir attīrīšana. Cilvēki, kuri izvēlas prīmulu, pārvērtē savu dzīvi un meklē pozitīvāku nākotni.

Lauvmutīšu dzimtas ziedu tēma ir komunikācija un drosme. Cilvēki, kuri izvēlas lauvmutītes, slēpj savas jūtas un viņiem ir grūti par tām runāt.

Pulkstenīšu dzimtas ziedu tēma ir pārliecība, pašcieņa un drošība. Tie, kas izvēlas pulkstenītes, viegli saprotas ar citiem cilvēkiem.

Piparmētru dzimtas augu tēma ir enerģija. Cilvēki, kuri izvēlas piparmētru, cieš no garīga vai fiziska izsīkuma. Šis augs palīdz atgūt enerģiju.

Orhideju dzimtas augu tēma ir pievilcība un potenciāls. Grieķiem un romiešiem orhideja simbolizēja mīlestību, tādēļ to veltīja Venērai. Cilvēki, kas izvēlas orhideju, meklē vispārēju mīlestību un sapratni.

Pētersīļu dzimtas augu tēma ir dziedināšana. Pētersīļa izvēle norāda uz dziedināšanas, īpaši emocionālās dziedināšanas, nepieciešamību.

Sniegpulkstenīšu un narcišu tēma ir cerība un laimes gaidas. Tās ir pirmās pavasara puķes, tādēļ tās simbolizē jaunu dzīvi.

Margrietiņu dzimtas ziedu tēma ir nevainība. Margrietiņas vienmēr patikušas bērniem, tieši tādēļ tās simbolizē nevainību. Tie, kam nepieciešama pacietība un spēks sarežģītas situācijas atrisināšanai, izvēlēsies margrietiņu.

īrisu dzimtas ziedu tēma ir iedvesma. īrisi sākotnēji tika pielīdzināti varavīksnei. īriss stimulē izcilu domu rašanos (iedvesma), kuras pēc tam likt lietā un sasniegt vērtīgus mērķus.

Rožu dzimtas ziedu tēma ir mīlestība. Rozes krāsa sniedz tālāku ieskatu. Sarkana roze norāda uz kaisli, bet baltā ir jaunavības, platonisku jūtu vai ideālistisks zieds.

Liliju dzimtas ziedu tēma ir miers un skaidrība. Šī zieda izvēle norāda uz to, ka jautājums noteikti būs par audzināšanu, nomierināšanu vai citu sievišķīgu īpašību.

Eikaliptu dzimtas ziedu tēma ir attīrīšana. Tie, kuri vēlas atlaist pagātni un sākt visu no jauna, izvēlas eikaliptu.

Vijolīšu dzimtas ziedu tēma ir jutīgums. Tiem, kuri izvēlas vijolīti, nepieciešama garīga dziedināšana un aizsardzība. Viņiem bieži vien vajadzīga palīdzība piecelties un pastāvēt par sevi.

Ārona nūjas dzimtas ziedu tēma ir seksuāla rakstura problēmas. Tiem, kuri izvēlas šos ziedus, ir grūtības un jāpieņem lēmumi, kas saistīti ar šo dzīves jomu.

Baldriāna dzimtas ziedu tēma ir stress. Cilvēki, kas izvēlas šos ziedus, ir pakļauti stresam. Baldriāns palīdz tiem saprast, kas tas ir par stresu, kā arī veikt nepieciešamās izmaiņas dzīvē.

Jasmīnu dzimtas ziedu tēma ir viedums. Cilvēki, kuri izvēlas jasmīnu, tiecas pēc zināšanām un garīgas izaugsmes.

Forma

Izvēlētā zieda forma atklāj cilvēka emocionālo stāvokli. Ir deviņas dažādas iespējamās formas.

Zvans

Zvanveida ziedi norāda uz zemi, tā parādot, ka cilvēkam nepieciešams piezemēties. Šiem cilvēkiem grūti paust savas iekšējās sajūtas, un viņi neapzināti sevi sabotē. Zvanveida zieda izvēle palīdz šiem cilvēkiem atlaist bloku, kas tos atturējis no savu cerību un sapņu piepildīšanas.

Zvanveida ziedu labs piemērs ir fuksijas un pulkstenītes.

Kauss

Kausveida ziedi norāda uz augšu, atklājot barojošās un gādīgās īpašības. Cilvēkiem, kuri izvēlas kausveida ziedus, neveicas mīlestībā, un tie nesaņem atbalstu no apkārtējiem. Šī zieda izvēle palīdz atklāt viņu patieso vērtību. Šī atklāsme palīdz vairot pašcieņu.

Kausveida ziedu labi piemēri ir prīmulas, tulpes un protejas.

Āksta cepure

Āksta cepure ir pusloka formas zieds. Tas ir līdzīgs zvanveida un kausveida ziedam, taču tā ziedlapas atlokās atpakaļ, liekot tam izskatīties pēc āksta cepures. Cilvēks, kurš izvēlas šīs formas ziedu, apspiež savas emocijas un nerunā par savām jūtām.

Āksta cepures formas ziedu piemēri ir tīģerlilija un krese.

Trompete

Trompetveida ziedi asociējas ar pašizpausmi. Tiem, kuri izvēlas trompetveida ziedus, nepieciešams sevi kaut kā apliecināt — vislabāk mākslā. Viņiem nepieciešams iemācīties paust savas jūtas, nevis nodoties virspusējām domām un dīkām sarunām runāšanas pēc.

Trompetveida ziedu piemēri ir eņģeļtaure, narcise, tītenis.

Liesma

Ziedi, kas atgādina liesmu, tiek saistīti ar uguns elementu. Tie dod enerģiju un entuziasmu, taču norāda uz nepieciešamību kaut ko likvidēt (sadedzināt) vai atteikties progresa labā. Cilvēki, kas izvēlas liesmas veida ziedus, meklē jaunas iespējas un jaunu pieeju dzīvei.

Labs piemērs liesmas veida ziediem ir deviņvīru spēks un knifofijas.

Zvaigzne

Zvaigžņveida ziediem ir piecas vai sešas ziedlapas, kas izplatās uz āru. Tiem, kas izvēlas šos ziedus, nepieciešama garīga izaugsme. Viņi ir pārāk jutīgi, cieš no pārguruma vai bailēm, kas tos aiztur.

Gurķene, īriss un asinszāle ir labi piemēri zvaigžņveida ziediem.

Saule

Ziedi ar starveida ziedlapām izskatās kā saules attēli. Parasti uz kāta ir tikai viens zieds. Tādēļ tos attiecina uz pašpārliecinātību un pārliecību. Cilvēkiem, kuri izvēlas saules veida ziedus, jāiemācās pieņemt savu spēku, jākļūst mazāk nopietniem un jāizpauž atklāti savas jūtas un domas.

Labs piemērs šis formas ziediem ir krizantēmas, margrietiņas, kliņģerītes, saulespuķes un cinnijas.

Nokarens zars

Nokareni zari ir ziedu rinda, kas aug ap arkveida veidojumiem. Šis formas zari vieglā vējā šūpojas, norādot, ko iesākt tiem cilvēkiem, kas tos izvēlējušies. Šīs formas ziedus parasti izvēlas tie, kuri ir nelokāmi, ar nemainīgu viedokli un pārņemti ar atbildības sajūtu. ŠI zieda izvēle palīdz no tā visa daļēji atbrīvoties un "iet pa straumei".

Labs šis formas ziedu piemērs ir parastais slotzaris, vītols un glicīnija.

Vārpa

Vārpveida ziedi līdzinās nokarenajiem zariem. Tomēr tie tiecas uz debesīm, nevis uz zemi. Tādēļ tie simbolizē tos cilvēkus, kuriem nepieciešama garīga izaugsme un kuri meklē piepildījumu. Cilvēki, kas izvēlas vārpveida ziedus, ir paškritiski, un tiem šķiet, ka vislabākais paša veikums nav gana labs. Šī zieda izvēle palīdz tiem gūt spēku, kas vajadzīgs kritikas ignorēšanai un pareizā dzīves ceļa atrašanai.

Labs piemērs vārpveida ziediem ir alveja, lavanda un salvija.

Saulessargs

Saulessarga veida zieds veidojas no vairāku zieda kātiņu, kas ir aptuveni vienāda garuma, izplešanās no kopīga centra. Tas izskatās pēc saulessarga vai apgriezta trīsstūra. Cilvēki, kas izvēlas šīs formas ziedus, ir atvērti, paļāvīgi un apveltīti ar intuīciju, kurus viegli sāpināt. Viņiem jāiemācās parūpēties par sevi, nevis visu laiku jādomā par citiem.

Labs piemērs saulessarga veida ziediem ir angelika, meiteņu zeltpīpene, ķiploks un pelašķis.

Strūklaka

Strūklakas veida ziediem ziedlapas no centra starojas vairākos līmeņos, tādējādi tie kļūst līdzīgi strūldakām, no kurām ūdens krīt uz visām pusēm. Šīs formas ziedi patīk draudzīgiem, atvērtiem, mīlošiem un zinātkāriem cilvēkiem. Šie cilvēki nereti ir arī piesardzīgi un kautrīgi.

Labs piemērs strūklakas veida ziediem ir kamēlijas, hibiskusrozes, peonijas, gundegas un cinnijas.

Cita forma

Ziediem ir dažādas formas. Ik pa laikam ieraudzīsiet ziedu, kas neietilpst nevienā no deviņām piedāvātajām formām. Cilvēki, kuri izvēlas šo citu formu ziedus, meklē emocionālo brīvību un garīgo izaugsmi. Fizālis, ozoliņi un sausserdis ir labi piemēri šīs kategorijas ziediem.

Krāsa

Ziedi var būt ļoti dažādās krāsās. Ļoti bieži cilvēkam kāds zieds iepatīkas tieši krāsas dēļ, un šo izvēli iespējams tulkot. Izvēlētā krāsa nosaka cilvēkam tajā mirklī nepieciešamās īpašības.

Daudzi ziedi mēdz būt vairāk nekā tikai vienā krāsā. Ziedlapu galvenā krāsa atklāj jūsu klientam piemītošās spējas. Atšķirīgā krāsa zieda centrā atklāj cilvēka dziļāko būtību. Auglenīcas, zieda sēklas glabājošais orgāns, krāsa atklāj cilvēka dzinējspēku un enerģiju. Jebkura cita papildu krāsa paspilgtina un pārveido ziedlapu krāsas pamata tulkojumu.

Sarkanā

Sarkanā ir kaislību krāsa. Tie, kuriem patīk sarkanā, ir neatkarīgi, entuziasma pilni, enerģiski un kaislīgi cilvēki, kuriem patīk dzīvot. Viņi ir spēcīgi. Sarkanā krāsa saistās ar mīlestības fizisko pusi. Šekspīrs rakstīja: "Mana mīlestība ir kā sarkana, sarkana roze." Ļaudis, kas izvēlas sarkanus ziedus, alkst pēc visām minētajām īpašībām Viņi meklē ari motivāciju un gribasspēku, kā arī nepieciešamības gadījumā spēju pastāvēt par sevi.

Rozā

Rozā ir pozitīva, uzmundrinoša un sirsnīga krāsa. Tā saistās ar nevainību un sievišķību. Rozā nomierina un raisa pozitīvas domas par nākotni. Tie, kas izvēlas rozā ziedus, vēlas mīlēt un pieņemt sevi Viņi alkst gūt vairāk mīlestības savā dzīvē. Tā varētu būt, bet parasti nav kaislīga, fiziska mīlestība. Bieži vien šie cilvēki ir vientuļi un ilgojas pēc draudzības.

Oranžā un zelta

Oranžā un zelta ir aizraujošas, rosinošas un priekpilnas krāsas. Tās nav tik spēcīgas kā sarkanā, jo tām piemīt vieglums un tālredzība. Oranžā un zelta krāsa simbolizē siltumu, toleranci, labklājību un vispārēju mīlestību. Pagātnē šo krāsu ziedus izmantoja depresijas mazināšanai. Cilvēki, kas izvēlas oranžus vai zelta krāsas ziedus, meklē minētās īpašības. Viņi vēlas būt sabiedriskāki un pozitīvāki un bieži vien pēc vilšanās vai sirdssāpēm vēlas ātrāk atgūties.

Dzeltenā

Dzeltenā ir bezbēdīga, bezrūpīga un jautra krāsa. Tā ir uzmundrinoša, pozitīva un domas rosinoša. Tā saistās ar mutisko komunikāciju un kreativitāti. Tie, kuri izvēlas dzeltenus ziedus, vēlas būt jautri un vaļsirdīgi. Viņi arī vēlas spēju komunicēt un sadarboties ar citiem.

Zaļā

Zaļā ir nomierinoša un cerības lolojoša krāsa. Tā ir dabas krāsa un ļoti efektīvi palīdz atjaunot prātu, ķermeni un garu. Tā saistīta ar atjaunošanos un nākotnes cerībām. Zaļā simbolizē stabilitāti, mieru, iejūtību un dziedināšanu. Zaļas krāsa ziedi ir samērā reta parādība un visbiežāk tos var ieraudzīt zālienos. Cilvēki, kas izvēlas zaļas krāsas ziedus, vēlas gūt sapratni, iecietību, apmierinātību un emocionālo stabilitāti.

Zilā

Zilā ir vēsākā krāsa, kurai piemīt nomierinoša iedarbība uz prātu, ķermeni un garu. Zilā simbolizē godīgumu, patiesumu, pašizpausmi, uzticību, mieru un stabilitāti. Cilvēki, kuri izvēlas zilus ziedus, meklē minētās īpašības. Viņi ari vēlas vairāk ticības saviem spēkiem.

Indigo

Indigo ir nomierinoša, cienīga, ideālistiska un mierinoša krāsa. Tā saistīta ar ideālismu, viedumu un garīgumu. Indigo krāsas ziedus izvēlas tie, kuriem nepieciešamas minētās īpašības un kuri meklē savu garīgo ceļu. Šiem cilvēkiem nepieciešama arī pārliecība, drošība un iekšējs miers.

Violetā

Violetā krāsa vienmēr bijusi saistīta ar garīgumu. Grieķu priesteri Elēzē (Eleusis) nēsāja violetus uzsvārčus. Violetā simbolizē

iedvesmu, garīgumu un svētumu. Tā stimulē iztēli un stiprina intu īciju. Cilvēki, kuri izvēlas violetus vai purpurkrāsas ziedus, ies cauri pārmaiņu fāzei, un viņi alkst pēc minētajām īpašībām. Iespējams, | viņi ir pakļauti stresam. Violetā ir maiga, dziedinoša krāsa, kas nomierina prātu un emocijas.

Baltā

Baltā saistās ar šķīstumu, nevainību un piedošanu. Ta mazina ļ negativitāti un piepilda prātu ar brīvības, cerību un nebeidzamu iespēju sajūtu. Baltas krāsas (tāpat kā violetos) ziedus izvēlas tie,1 kuru dzīvē notiek izmaiņas.

Melnā

Melnā ir izsmalcinātības, mistikas un spēka krāsa. Tiem, kas izvēlas melno, parasti ir ko slēpt vai arī viņi nevēlas atklāt pārāk daudz par sevi. Lai arī tā ir neparasta krāsa ziediem, dažreiz iespējams novērot melnas kāršrozes, īrisus, narcises, atraitnītes un tulpes. Melnus ziedus izvēlas tie, kuri alkst piedošanas.

Ziedlapu skaits

Arī ziedlapu skaits ziedā šo to atklāj, lielākoties par cilvēka iekšējo motivāciju un dzinējspēku.

Viena

Būtībā tas ir aplis, kas aptver ziedu. Šos ziedus parasti izvēlas godīgi, lojāli, ambiciozi un apņēmīgi cilvēki. Viņi meklē iespējas progresēt, un viņiem piemīt spēja redzēt kopskatu, detaļas atstājot pārējo ziņā.

Divas

Divu ziedlapu ziedus izvēlas līdzjūtīgi, mīloši, iejūtīgi, diplomātiski un draudzīgi cilvēki. Viņi meklē iespējas attīstīt savu intuīciju.

Trīs

Trīs ziedlapu ziedus izvēlas draudzīgi, pozitīvi, atvērti cilvēki, kuriem patīk izbaudīt visu, ko dzīve piedāvā. Viņi vēlas attīstīt savu kreativitāti.

Četras

Četru ziedlapu ziedus izvēlas atbildīgi, uzticami, praktiski un apņēmīgi cilvēki. Viņiem patīk viss zināmais, un viņus satrauc izmaiņas un negaidīti pavērsieni. Viņi meklē iespējas izmantot savas praktiskās iemaņas, no kurām ieguvēji ir visi.

Piecas

Piecu ziedlapu ziedus izvēlas cilvēki, kas ir atvērti pārmaiņām, dažādībai, ceļojumiem un brīvībai. Viņiem bail tikt iegrožotiem. Viņi meklē iespējas produktīvi izmantot savu brīvību.

Sešas

Sešu ziedlapu ziedus izvēlas atbildīgi, iejūtīgi, ideālistiski un gādīgi cilvēki. Viņi rūpējas par ģimeni un draugiem, meklē iespējas palīdzēt citiem.

Septiņas

Septiņu ziedlapu ziedus izvēlas nopietni, analītiski, ideālistiski un garīgi cilvēki. Viņi meklē iespējas attīstīt prātu un garu.

Astoņas

Ar astoņām ziedlapām ziedus izvēlas ambiciozi, prasmīgi, uzticami, enerģiski un pārliecināti cilvēki. Viņiem ir cēli mērķi, kurus tie vēlas sasniegt.

Deviņas

Deviņu ziedlapu ziedus izvēlas ideālistiski, romantiski, iejūtīgi un radoši cilvēki. Viņi pēc dabas ir humānisti un meklē iespējas palīdzēt citiem.

Desmit

Ambiciozi, mērķtiecīgi un neatkarīgi cilvēki izvēlas ziedus ar desmit ziedlapām. Viņi ir individuālisti, kas meklē izaicinājumus, kurus paveic bez vai ar nelielu citu cilvēku palīdzību.

Vairāk par desmit ziedlapām

Inteliģenti, spējīgi, harismātiski un ar vienreizēju pieeju problēmu risināšanai apveltīti cilvēki izvēlas ziedus, kuriem ir vairāk par desmit ziedlapām. Šie cilvēki vēlas sniegt un saņemt vispārēju mīlestību.

Ja daudzās ziedlapas uz zieda saskaitīt ir viegli, es tās skaitīšu kopā, līdz nonākšu līdz viencipara skaitlim. Piemēram, ja ziedam ir astoņpadsmit ziedlapas, vienu saskaitīšu ar astoņi un tulkošu ziedu pēc deviņu ziedlapu zieda skaidrojuma. Ja ziedam ir pārāk daudz ziedlapu un tās nav iespējams ātri saskaitīt, izmantošu vairāk par desmit ziedlapu paraugu.

Aromāts

Zieda aromāta spēks sniedz papildu ieskatu. Maigs aromāts ir vieglāks par spēcīgu, rūgtenu aromātu. Ar spēcīgu aromātu apveltītus ziedus izvēlas nepacietīgi un ātrus rezultātus alkstoši cilvēki. Maigāku aromātu izvēlas pacietīgāki cilvēki, kas mērķu sasniegšanai atvēl tik daudz laika, cik nepieciešams. Dažiem ziediem nav izteikta aromāta. Tādos gadījumos aromātu vai tā neesamību neņem vērā.

Ļoti interesants man šķiet novērojums, ka daži cilvēki ziedus izvēlas tieši pēc aromāta, turpretī citi — pēc izskata.

Kāts

Dažreiz cilvēki parādīs ziedu bez kāta, taču tā notiek reti. Parasti vismaz daļa kāta ir pie zieda, un tam ir simboliska nozīme. Zemākā kāta trešdaļa attiecas uz pagātni, un vērtīgu informāciju sniedz tas, kā tas ticis atdalīts no pārējā auga. Ja nogriezts, cilvēkam bijusi laimīga bērnība. Ja norauts, bijusi smaga bērnība. Vidējā kāta trešdaļa attiecas uz tagadni. Šajā daļā meklējiet samezglojumus vai nepilnības uz kāta — tās attiecas uz pašreizējām problēmām. Kāta daļa vistuvāk ziedam attiecas uz nākotni.

Kopsavilkums

Pieņemsim, ka pie jums ierodas divdesmit piecus gadus vecs vīrietis vārdā Toms, kurš vēlas zīlēšanu ar ziediem. Jūs noteikti gaidāt, ka viņš izvēlēsies skaistu rozi vai orhideju, taču tā ir margrietiņa. Šo piemēru minu kā pirmo tādēļ, ka margrietiņas izvēlētas ļoti bieži.

Sāku ar to, ka novērtēju zieda stāvokli. Vai tā noplūkta rūpīgi? Vai zieds kaut kā ticis bojāts? Vai zieds ir estētiski skaists?

Pēc tam aplūkoju piecas sadaļas: tēmu, formu, krāsu, ziedlapu skaitu un aromātu.

Tēma: nevainība. Visticamāk, Toms ir nevainīgs, iespējams, naivs. Risinot problēmas, viņam nepieciešama pacietība un spēks.

Forma: saule. Šīs formas ziedi saistīti ar pārliecību un pašizpausmi. Tas nozīmē to, ka Tomam nepieciešams pieņemt savu spēku, jākļūst mazāk nopietnam un jāizpauž savas emocijas.

Krāsa: balta. Baltā krāsa saistīta ar šķīstumu, nevainību un piedošanu. Toms atbrīvojas no negativitātes un piepilda prātu ar brīvības, cerību un nebeidzamu iespēju sajūtu. Viņam drīzumā dzīvē, iespējams, notiks kādas pārmaiņas.

Zieda centrs ir dzeltens. Tas nozīmē, ka Toms vēlas komunicēt un labi saprasties ar apkārtējiem.

Ziedlapu skaits: vairāk par desmit. Toma izvēle parāda, ka viņš ir inteliģents, spējīgs, harismātisks un viņam ir savdabīga pieeja problēmu risināšanai. Viņš meklē iespēju sniegt un saņemt vispārēju mīlestību.

Aromāts: viegls. Toms ir pacietīgs un pārmaiņām atvēl tik daudz laika, cik nepieciešams.

Savu margrietiņu Toms izvēlējies rūpīgi, atstājis garu kātu, margrietiņa ir labā stāvoklī un katra ziedlapa ir perfekta. Šīs lietas atklāj, ka Toms ir rūpīgs un pievērš uzmanību detaļām.

Viņam varat teikt: "Šķiet, ka tu drīzumā sāksi kaut ko jaunu. Tu par to esi mazliet noraizējies, taču, par laimi, tev piemīt nepieciešamā pārliecība un spēks to paveikt. Šī uzdevuma veikšanai tev noderēs spēja savdabīgi atrisināt problēmas. Tomēr vajadzēs mazliet atbrīvoties, jo dažkārt esi pārāk nopietns. Tu visu laiku esi nesis līdzi kaut ko no pagātnes, taču šobrīd pienācis pārmaiņu laiks un esi gatavs to atlaist. Piedošana sev un citiem darīs tev tikai labu. Šajā pārmaiņu laikā lieti noderēs tavas komunikācijas spējas. Labi, ka esi pacietīgs, jo nereti tieši pacietība tev būs vajadzīga. Lai arī bijušas neveiksmes, tuvāko mēnešu laikā tu strauji progresēsi."

Vēl viens piemērs. Sofija ir piecdesmit astoņus gadus veca sieviete. Viņa izvēlējusies rozā kamēliju. Ziedlapas ir mīkstas un izkārtojušās aplī ap centru, atklājot, ka zieda forma ir strūklakas veida. Ziedam ir perfekta forma.

Tēma: kamēlijai nav specifiskas tēmas, taču parasti to attiecina uz mīlestību. Balta kamēlija nozīmē nevainīgu mīlestību, sarkana — kaislīgu ("tu esi manas sirds liesma"). Rozā kamēlija liecina par pieķeršanos un ilgām. Iespējams, Sofijai kāds patīk, bet viņa šim cilvēkam vēl nav atklājusi savas jūtas.

Forma: strūklakas veida. Tas liecina, ka Sofija ir draudzīga, atvērta, mīloša un zinātkāra. Tomēr, viņa, iespējams, ir piesardzīga un kautrīga, tāpēc pastiprinās iespēja, ka viņa vēl nav atklājusi savas jūtas.

Krāsa: rozā. Rozā ir nevainīga, bet tajā pašā laikā jautra un mīloša krāsa. Tā nomierina un veicina pozitīvas domas par nākotni. Rozā ziedus izvēlas cilvēki, kuri savā dzīvē alkst vairāk mīlestības. Iespējams, Sofija ir vientuļa un alkst pēc draudzības.

Aromāts: kamēlijām nepiemīt izteikts aromāts. Džuzepes Verdi operas La Traviata varone Violeta nēsāja kamēlijas, jo viņai vajadzēja pārdot savas rotaslietas. Violetas tēla prototips bija deviņpadsmitā gadsimta Parīzes kurtizāne Madlēna de Piesī (Madeleirte de Plessis), kas valkāja kamēlijas, jo smaržojoši ziedi lika tai klepot. Šī varētu būt norāde uz diloni, kas viņu nogalināja.

Ko teikt Sofijai? Viena iespēja: "Jūs esat inteliģenta un ļoti labi liekat lietā savu unikālo domāšanas veidu. Tomēr šķiet, ka jūs pārāk ilgi sevi turat grožos. Es zinu, ka pagātnē esat izjutusi skumjas un cietusi no citu pārdarījumiem. Jūsu piesardzībai ir iemesls. Rozā kamēlijas izvēle man stāsta, ka iekšēji vēlaties doties tālāk dzīvē. Jums jākļūst uzstājīgākai un jāpastāsta kādam, ko patiešām jūtat. Tas padarīs divus cilvēkus ļoti laimīgus. Tas nav jādara šodien, bet pārāk ilgi nevilcinieties. Piesardzība jums ir laba draudzene, tomēr dažkārt attur no rīcības, kas varētu nest laimi. Nākotnē jums tiešām paredzēta laime, tomēr jāsper pirmais solis tai pretī."

Nedēļas diena

Daudzi cilvēki savu ziedu izvēlas konkrētā nedēļas dienā. Tam ir papildu nozīme zieda skaidrojumā. Praksē es to reti izmantoju, bet esmu pievienojis pabeigtības sajūtai. Izmantoju tikai tad, ja zinu, ka cilvēkam ir nopietna problēma un nepieciešams pēc iespējas vairāk palīdzības.

Ar nedēļas dienām saistīti konkrēti ziedi un aromāti, un dažiem cilvēkiem patīk šīs asociācijas izmantot. Protams, ne vienmēr tas ir iespējams. Man šķiet, labāk izvēlēties ziedu, kurš jūs uzrunā, nevis to, kas saistīts ar konkrēto nedēļas dienu.

Pirmdiena

Planēta: mēness

Augs: peonija

Aromāts: kampars, baltais sandalkoks

Izvēlieties ziedu pirmdienā, ja problēma saistīta ar ziņām no tālienes, izlīgšanu vai sievietēm.

Otrdiena

Planēta: Marss

Augs: rūta

Aromāts: benzoins, sērs

Izvēlieties ziedu otrdienā, ja problēma saistīta ar drosmi, enerģiju, darbību vai iespējamiem ienaidniekiem.

Trešdiena

Planēta: Merkurs

Augs: taisnais retējs

Aromāts: narcise

Izvēlieties ziedu trešdienā, ja problēma saistīta ar komunikāciju, kritiku, intelektu, zinātni, pirkšanu vai pārdošanu.

Ceturtdiena

Planēta: jupiters

Augs: dadzis

Aromāts: balzams, muskatrieksts

Izvēlieties ziedu ceturtdienā, ja problēma saistīta ar jebkāda veida paplašināšanos, pārpilnību vai veiksmi. Ceturtdiena ir piemērota reliģisku vai filozofisku jautājumu risināšanai.

Piektdiena

Planēta: Venēra

Augs: vībotne

Aromāts: pelēkā ambra, rozā roze

Izvēlieties savu ziedu piektdienā, ja problēma saistīta ar draudzību, mīlestību, laulību vai patīkamu izklaidi.

Sestdiena

Planēta: Saturns

Augs: saulrietenis

Aromāts: muskuss, alauns

Izvēlieties ziedu sestdienā, ja problēma saistīta ar mācīšanos, mantu, naudu, ko esat parādā vai ko jums ir parādā, neatlaidību vai lauksaimniecību.

Svētdiena

Planēta: saule

Augs: saulespuķe

Aromāts: mirres, safrāns

Izvēlieties ziedu svētdienā, ja problēma saistīta ar radošumu, zīlēšanu, autoritāti vai finansiālas dabas jautājumiem.

Citi zīlēšanas veidi ar ziediem

Jau simtiem gadu bērni izmantojuši ziedus, lai spēlētu "mīl, nemīl", — parasti, pūšot pienenes sēklas vai noraujot margrietiņas ziedlapiņas. Abas šīs metodes pieaugušie var izmantot, meklējot atbildi uz svarīgu jautājumu. Pienenes ir ļoti piemērotas pasākuma laika izvēlē. Pirms sākat pūst sēklas, izlemiet, vai jautājiet par dienām, nedēļām vai mēnešiem. Pūtienu skaits visu sēklu nopūšanai sniegs atbildi uz jautājumu.

Dvīņu rozes

Šī metode noder, ja jāizvēlas no divām iespējām viena. Iegādājieties divus identiskus rožu pumpurus un ielieciet tos augstās glāzēs. Svarīgi, lai pumpuri nebūtu sākuši plaukt. Nolieciet tos vienu otram blakus siltā, bet ne pārāk saulainā vietā. Uz divām papīra lapiņām uzrakstiet abas iespējas, starp kurām jāizvēlas, un katru palieciet zem savas glāzes. Tas pumpurs, kurš pirmais pilnībā izplauks, norādīs pareizo izvēli.

Kad es pirmo reizi izmēģināju šo metodi, abi pumpuri izplauka reizē. Ja tā notiek, pavērojiet, kurš zieds lēnāk vīst — tas tad arī norādīs uz pareizo izvēli.

Daudzi cilvēki ir pārsteigti, ka ar kokiem, tāpat kā ziediem, arī var zīlēt. Šo tēmu aplūkosim nākamajā nodaļā.

10. NODALA zĪlĒŠana pĒc kokiem

Koki ir pasaulē visbiežāk sastopamie simboli. Tas nav nekāds pārsteigums, ņemot vērā, ka sens ozols simbolizē spēku, viedumu un gudrību. Apse trīc bailēs. Palma simbolizē siltumu un piedzīvojumus. Augļu koks simbolizē ražību un auglību. Koks var arī simbolizēt cilvēku, kas iesakņojies savā dzīvē uz zemes, bet tiecas uz debesīm un, cerams, garīgo apziņu.

Druīdi veica zīlēšanu ar kokiem — ozoliem un āmuļiem —, ko tie dēvēja par dendromancy. Savāca āmuļus un ozola zarus un sadedzināja. Ja tie ātri sadega un dūmi cēlās uz augšu debesīs un izklīda, tā bija laba zīme. Par sliktu zīmi uzskatīja, ja dūmi necēlās uz augšu.

Šajā nodaļā nezīlēsim un nededzināsim kokus. Mēs aplūkosim zīlēšanas paveidu ar kokiem, kas mani jau vairākus gadus ļoti saista. Pārsteidz tas, ka ļoti maz cilvēku par to kaut ko zina.

Gandrīz divdesmit gadus savas pilsētas Lieldienu laika pasākumā (tas ir kaut kas līdzīgs tirdziņam) es zīlēju pēc plaukstas. Pie manis nāca daudz cilvēku, daži uzreiz kļuva par draugiem. Viena no tiem bija kāda vidēja vecuma sieviete, kas pasākumā demonstrēja un pārdeva putekļusūcējus. Viņa uz zīlēšanu ieradās ikreiz pasākuma pirmajā dienā.

Pēc tam, kad biju viņai pēc plaukstas zīlējis, viņa pastāstīja, ka zīlē pēc kokiem un, ja es uzzīmētu koku, viņa man pēc tā izzīlētu. Kad man radās brīvs brīdis, es uzzīmēju koku un atdevu zīmējumu viņai. Tā kā mēs abi bijām aizņemti, viņa savu interpretāciju uzrakstīja uz lapas un nākamajā dienā atdeva. Esmu studējis grafoloģiju, tāpēc zināju, cik ļoti daudz informācijas par sevi atklājam, rakstot kaut ko vai savu vārdu. Tomēr lielākoties to asociēju ar vārdiem, nevis bildēm. Biju patīkami pārsteigts, cik daudz informācijas viņa ieguva par manu raksturu pēc mana koka zīmējuma.

Mani vienmēr fascinējušas zīlēšanas dažādās sistēmas un raksturu analīze, tāpēc reiz pēc pasākuma noorganizēju mācībstundu pie viņas. Viņa pat bija nolēmusi sarakstīt mazu grāmatiņu par zīlēšanu pēc kokiem, taču to neizdarīja, jo viņas reliģiozajam vīram bija pretenzijas pret tādu ideju.

Vismaz astoņdesmit gadus psihologi praksē izmanto attēla zīmēšanas tehniku. 1926. gadā Florence Gudinafa (1886-1959) publicēja savus atklājumus par bērnu intelekta noteikšanu pēc viņu zīmēta cilvēka.1 Neilgi pēc tam Emīls Jukers sāka izmantot koku zīmējumus, palīdzot cilvēkiem rast piemērotu nodarbošanos. Šveiciešu psihiatrs Karls Kohs paplašināja šo koncepciju, pēc koku zīmējumiem palīdzot skolēniem izvēlēties piemērotu nākotnes karjeru.2 1948. gadā psihoterapeits Džons Buks publicēja savu Māja-Koks-Cilvēks (M-KC) projekcijas tehniku (House-Tree-Person (H-T-P) Projective Technique), kurā ietverts mājas, koka un cilvēka zīmējums.1 Japānā zīlēšanu pēc kokiem pētījis Kimio Jošikava un vairāki viņa kolēģi.4 Kopš 1987. gada viņa darbu ar savu "Jauno koka testu" (New Baum Test) papildinājis Malaizijas Sains Universitātes doktors K. Loganatans. Tas sastāv no četriem koku zīmējumiem, visiem jābūt ar augļiem. Pirmais ir vienkāršs koka zīmējums. Otrajā zīmējumā koks jāuzzīmē pēc iespējas reālāk. Trešais ir iedomu koks. Pēdējā zīmējumā jāattēlo fantāzijas koks, kas ir pilnībā atšķirīgs no reālajā pasaulē esošiem kokiem.5

Zīlēšana pēc kokiem ir ne vien atklājoša, bet ari jautra. Pirms lasāt tālāk, ieturiet pauzi un uzzīmējiet koku. Jūs varēsiet to analizēt ar divpadsmit soļu procesa metodi.

Koka izmērs

Pirmais solis ir apskatīt, cik liels ir koks salīdzinājumā ar papīra izmēru, uz kura tas uzzīmēts. Mazs koks norāda uz to, ka cilvēks ir piesardzīgs, uzmanīgs un taupīgs. Šie cilvēki pirms pirkšanas izpētīs, kur iespējams lietas iegādāties par mazākajām cenām.

Lielus kokus zīmē devīgi un cēlsirdīgi cilvēki. Pārāk cēlsirdīgi cilvēki zīmē tik lielus kokus, ka neiekļaujas papīra izmērā. Šiem cilvēkiem ir grūti otram pateikt nē.

Novietojums

Lapas centrā uzzīmēts koks norāda, ka cilvēks ir labi organizēts un pirms ķeršanās pie darba kārtīgi visu apdomā.

Ja koks uzzīmēts lapas augšpusē, cilvēks ir sapņotājs. Viņam piemīt nenogurdināma daba un nepieciešama plašāka telpa ap sevi nekā citiem.

Ja koks uzzīmēts lapas apakšpusē, cilvēks ir piezemēts, spējīgs, uzticams un praktisks.

Ja koks uzzīmēts lapas kreisajā pusē, mākslinieks ir introverts. Cilvēks ir ekstraverts, ja koku uzzīmējis lapas labajā pusē.

Būs gadījumi, kas cilvēks vispirms lapu pagriezīs par deviņdesmit grādiem un tikai tad ķersies pie koka zīmēšanas. Tas liecin, ka cilvēks ir neatkarīgs un plaši domājošs.

Detaļas

Daži cilvēki koku uzzīmē ar pāris līnijām, citi — attēlo to detalizēti. Vienkārša koka skice, uzzīmēta ar pāris līnijām, liecina, ka cilvēkam patīk lietas skatīt plašā mērogā, atstājot sīkās detaļas pārējo ziņā. Detalizēti uzzīmēts koks liecina, ka cilvēkam patīk detalizēts darbs, ka viņš ir perfekcionists, kam patīk visu izdarīt kārtīgi un rūpīgi.

Daži cilvēki uzzīmē tik vienkāršu koku, ka reizēm pat grūti pateikt, vai tas vispār ir koks. Šiem cilvēkiem piemīt tieksme slēpt savu iekšējo būtību.

Ēnojums

Ēnojums liecina, ka zīmētājs ir nopietns un introspektīvs. Dažreiz kokam ēnota vai tumšāka būs tikai viena puse. Tas nozīmē, ka cilvēks ir norūpējies par konkrētu savas dzīves jomu. Ēnots stumbrs liecina par raizēm saistībā ar māju un ģimeni. Ēnotas saknes norāda uz pagātnes problēmām. Izēnota koka augšdaļa norāda uz raizēm par nākotni.

Spiediens

Daži cilvēki zīmējot lieto diezgan lielu spēku, citi zīmē viegli. Ja zīmējot stipri spiests, to var just papīra lapas otrā pusē. Spiediens norāda uz garīgo enerģiju, ko cilvēks ielicis zīmējot.

Spēcīgs spiediens liecina, ka cilvēks ir saspringts, spēcīgs, agresīvs, enerģisks, uzstājīgs un nelokāms. Šim cilvēkam piemīt vitalitāte un patīk kontrolēt situāciju.

Viegls spiediens liecina, ka cilvēks ir maigs, iejūtīgs, neuzstājīgs, pasīvs un bikls. Šādi cilvēki izvairīsies no konfrontācijas un vislabāk uzturas harmoniskā vidē.

Daži cilvēki vienā un tajā pašā zīmējumā izmanto abējādu — vieglu un spēcīgu — spiedienu. Tas liecina par nervozitāti. Zīmētājs, visticamāk, ir uztraucies, ko viņa zīmējums par viņu liecina.

Forma

Koku formas ir ļoti dažādas. Garš koks, kā egle, liecina par pozitīvu, ambiciozu, augstiem mērķiem apveltītu cilvēku. Smails koka gals apstiprina un pastiprina šo atldājumu.

īss, resns koks liecina, ka cilvēks ir stabils, apmierināts ar sevi un dzīvi.

Parasti, cilvēks, kurš aizsargājas, zīmēs koku, kurš salīdzinājumā ar garumu ir ļoti resns. Šāda veida kokus zīmē gādīgi un rūpīgi cilvēki.

Koku, kurš vējā it kā šūpojas vai lokās, zīmē cilvēks, kurš ir pilns enerģijas. Šim cilvēkam patīk piedalīties visa veida aktivitātēs.

Pamats

Ir cilvēki, kuru zīmētie koki sākas kaut kur gaisā. Tas liecina par spontānu personu, kas viegli peld pa dzīves straumi.

Cilvēks, kura zīmētais koks ir noenkurots zemē, meldē stabilitāti un drošību. Šādiem cilvēkiem patīk sagatavoties visiem iespējamiem pārsteigumiem.

Ja zeme zīmēta kā nedaudz ieliekta līnija, kas it kā pievienota koka pamatnei, cilvēks ir apmierināts un laimīgs.

Acīmredzami šķībs pamats liecina par nedrošību.

Tie, kuri ar iepriekšēju nodomu vai neapzināti nogriezuši pagātnes notikumus, pie koka pamatnes uzzīmēs taisnu līniju.

Koks, kurš iestādīts kalna galotnē, liecina, ka cilvēks alkst citu uzmanības. Šis cilvēks vēlas būt pamanīts un apbrīnots.

Cilvēks, kurš momentā gatavs gājienam, zīmēs podā iestādītu koku. Šāds cilvēks ir spontāns, viņam patīk jautrība, dažkārt viri mēdz būt nogurdinošs.

Saknes

Saknes liecina par spēcīgu asociāciju ar pagātni. Pagātnes ietekmei vēl aizvien ir svarīga nozīme cilvēka dzīvē. Skaistas saknes liecina par laimīgām bērnības atmiņām. Šī cilvēka pagātnes ietekme vēl arvien ir stabila, spēcīga un sniedz atbalstu. Tumšas, neglītas vai grubuļainas saknes liecina par nelaimīgas bērnības atmiņām.

Ja sakņu nav, cilvēkam pagātne nav svarīga. Cilvēka spēks slēpjas tajā, kas un kāds viņš ir šobrīd.

Stumbrs

Stumbrs nosaka cilvēka personīgo spēku un apzināto prātu. Resns, spēcīga izskata stumbrs liecina, ka cilvēks ir neatkarīgs un spēj stāties pretī visam, ko dzīve liek priekšā — labam un sliktam.

Tievs stumbrs atklāj, ka cilvēks ir piekāpīgs un piemērojas situācijai. Šis cilvēks ir maigs, mīlošs un laipns. Ja būs nepieciešams, šis cilvēks paklausies, sadarbosies, vai pat padosies.

Ja stumbrs ir caurspīdīgs un salīdzinoši neiezīmēts, cilvēkam patīk laimīga ģimenes dzīve. Ja stumbrs ir grubuļains, izliekts vai ieēnots, cilvēks savā ģimenes dzīvē ir nelaimīgs.

Ja stumbrā ir dobums, tas liecina, ka cilvēks viegli piedod pārējiem. Viņš pārējos pieņem tādus, kādi tie ir. Tomēr, ja dobums ir tumšs un labi izēnots, cilvēks ir pārāk prasīgs pret sevi.

Ja stumbrs pie pamata dalās, cilvēku vēl aizvien vajā nepatīkamas pagātnes atmiņas.

Lapotne

Apaļa lapotne, kā ābols, liecina par noslēgtu cilvēku, kurš daļu sevis neatldāj citiem.

Lapotne kā gubu mākonis liecina par draudzīgu, laimīgu cilvēku, kurš bauda dzīvi.

Zari bez lapām liecina par godīgu cilvēku, kuram patīk pārliecināties, ka visam ir savs pamatojums. Tomēr kaili, nokareni zari liecina par skumjām un iespējamu depresiju.

Koks, kam ir gan zari, gan lapas, liecina par cilvēku, kuram rūp kopaina.

Ja koka lapotni veido daudzas, atsevišķi uzzīmētas lapas, zīmētājam dzīvē svarīgi, lai viss būtu labi organizēts.

Ja zari tiecas debesīs, cilvēks raugās uz priekšu, nevis atpakaļ. Cilvēku interesē, kas to sagaida nākotnē.

Ja zari tiecas uz visām pusēm, cilvēks ir sabiedrisks un tam patīk sazināties ar citiem cilvēkiem.

Pielikumi

Daudziem cilvēkiem patīk piezīmēt šo to vai nu pašam kokam, vai ap to.

Bieži vien zem koka piezīmēta zāle, kas liecina, ka cilvēkam patīk draudzīga, pievilcīga un komfortabla mājas dzīve.

Zem koka augošas puķes norāda, ka cilvēkam patīk skaistas lietas un ka arī mājas vidi tas papildina ar skaistām lietām. Puķes parasti liecina arī par laimi.

Putni, dzīvnieki un cilvēki liecina, ka zīmētājs ir draudzīgs un tam patīk atrasties kompānijā.

Augļi un rieksti kokā liecina par mājas dzīvi baudošu cilvēku. Šim cilvēkam arī nepieciešams just, ka viņa paveiktais darbs ir produktīvs un vajadzīgs.

Virs koka spīdoša saule liecina par pozitīvu, optimistisku cilvēku.

Mākoņi liecina, ka cilvēkam dzīves laikā bijusi vilšanās un neveiksmīga pieredze.

Ja no koka karājas šūpoles, tas liecina par jautru un līksmu cilvēku, kas meklē prieku un baudu ikvienā dzīves jomā.

Liels daudzums atsevišķi zīmētu lapu norāda uz stresu un raizēm.

No koka krītoša lapa, auglis vai zars norāda uz skumjām.

īpašie koki

Cilvēks, kas uzzīmēs Ziemassvētku egli, ir nostalģisks, sentimentāls un tradicionāls. Šim cilvēkam patīk visa veida svinības.

Palma norāda uz ambiciozu sapņotāju. Šim cilvēkam ir lieli sapņi, pēc kuriem tas dzīsies.

Tie, kuri jūtas nomākti, vientuļi vai turas pie kaut kā pagātnē, parasti zīmē vītolu.

Johana interpretācija

Johans ir divdesmit sešus gadus vecs pašnodarbināts celtnieks. Viņa vecāki gāja bojā autoavārijā, kad viņam bija tikai četri gadi. Viņu uzaudzināja tante, kura rūpējās, lai viņš būtu fiziski vesels, taču viņai bija vienaldzīgs viss pārējais. Johanu skolā apcēla, tāpēc, tiklīdz radās izdevība, viņš to pameta. Pēc vairāku gadu kalpošanas viņš izlēma ņemt dzīvi savās rokās un kļuva par celtnieku. Viņam tiešām patīk šis darbs un, tā kā viņš to dara no sirds, tad spēj sevi labi atalgot. Johanam nav bijušas nopietnas attiecības, un sieviešu klātbūtnē viņš ir ļoti kautrīgs. Tuvāk iepazīstot, atklājas, ka viņš ir draudzīgs, taču kautrīgs un intraverts. Es Johanu pazīstu tāpēc, ka viņš ir viena mana dēla draugs. Mani interesēja, kādu koku viņš uzzīmētu.

Tas bija neformāls pasākums, kura laikā sarunas novirzījās pie zīlēšanas pēc koka. Gandrīz visi ldātesošie uzzīmēja koku, jo vēlējās uzzināt par sevi. Johans, pirms piekrita zīmēt koku, vilcinājās. Pretstatā citiem, viņš koku aizgāja uzzīmēt citā telpā.

Pirmo reizi paskatoties uz viņa koku, tas izskatījās labi. Tas atradās lapas centrā un tam bija liels, resns stumbrs. Lapotne atgādināja pūkainu mākoni. Tomēr, viņš to bija ietonējis ar spēcīgiem, dusmīgiem vilcieniem. Pie pamatnes bija uzvilkta viena, spēcīga līnija, kas norādīja, ka koks aug no zemes. Zīmējot koku, viņš bija izmantojis gan spēcīgu, gan vieglu spiedienu.

Resnais stumbrs liecināja, ka Johans spēj stāties pretī visam, ko dzīve varētu mest uz viņa pusi. Tas nebija nekāds pārsteigums, ņemot vērā, ka viņš jau bērnībā bija iemācījies pats par sevi pastāvēt. Mani sākotnēji pārsteidza pūkainā, mākonim līdzīgā lapotne, kas liecina par draudzīgu un atvērtu cilvēku. Tomēr spēcīgais ēnojums tās iekšienē norādīja, ka viņš ir nopietns un introspektīvs. Ēnojums bija ļoti spēcīgs, parādot, ka viņš ir cīnītājs. Spiediens un robainās formas, ko viņš panāca ar ēnojumu, liecināja par iekšēju, labi slēptu stresu un dusmām. Līnija, kas viņa koku piestiprināja zemei, veidoja četrdesmit piecu grādu leņķi, tā atklājot Johana nedrošību.

Annas koks

Anna ir pievilcīga četrdesmit piecus gadus veca sieviete. Viņa katru dienu vingro un izskatās jaunāka par saviem gadiem. Viņa ir šķīrusies, viņai ir divi pusaudžu vecuma bērni un jauns dzīvesbiedrs.

Kad es viņai palūdzu uzzīmēt koku, viņa stumbra vietā novilka vienu līniju un lapotnes vietā uzzīmēja apli. Viņas zīmējums vairāk atgādināja ledeni uz kociņa, nevis koku. Koks bija uzzīmēts lapas augšdaļā, izmantojot minimālu spiedienu.

Koka novietojums un vieglais spiediens liecināja par maigu, iejūtīgu cilvēku, kas lielāko daļu laika pavada savā sapņu pasaulē. Koks bija mazs, kas norāda uz piesardzību un apdomību pirms rīcības. Detaļu trūkums norāda uz to, ka uzmanība tiek pievērsta kopainai, nevis sīkām detaļām. Annas piemērs parāda, ka viņa centās kaut ko noslēpt, nevis atklāt par sevi. Koka pamata trūkums parāda, ka Annai ir spontāna pieeja dzīvei. Sakņu trūkums liecina, ka Anna dzīvo tagadnē un neuztraucas par pagātni. Viena līnija stumbra vietā atklāj, ka Anna spēj sadarboties un pielāgoties. Ja nepieciešams, viņa piemērosies un pakļausies. Aplis lapotnes vietā norāda uz to, ka Anna slēpj savus nodomus un daļu sevis vēlas paturēt noslēpumā.

Anna piekrita savam raksturojumam. "Esmu samērā atvērta," viņa teica. "Man patīk labi pavadīt laiku. Bet daļa manis vienmēr turas pretī, vai man tas patīk vai ne. Es neesmu spontāna. Lai kaut ko veiktu, man jāzina iemesls. Pagātnē bijis grūti, taču tā ir pagātne. Es par to vairs nedomāju. Esmu laimīga tagadnē. Noteikti būtu vēl priecīgāka, ja spētu vairāk atvērties, taču es tāda neesmu. Man šķiet, ka sevi pietiekami labi pazīstu un gadu gaitā esmu iemācījusies sevi pieņemt tādu, kāda esmu."

Izmaini koku, izmaini savu dzīvi

Ja jums nepatīk tas, ko koks atklāj, varat to izmainīt. Nav viegli, tomēr to ir iespējams paveikt. Izvēlieties īpašības, kuras vēlaties, un ar iepriekšēju nodomu uzzīmējiet koku, kas tās atspoguļo. Kolīdz būsiet apmierināts ar jauno koku, zīmējiet to katru dienu turpmākās divdesmit astoņas dienas. To darot, pamazām apjautīsiet, ka maināties. Galu galā, īpašības, kuras vēlējāties iegūt, kļūs par jūsu dzīves sastāvdaļu.

Reiz kāds cilvēks, kuram lūdzu uzzīmēt kokus, kas neatspoguļo viņu, teica, ka viņam tā šķiet krāpšana. Viņš to nosauca par viltošanu, Es nepiekritu; koki atspoguļo nākotni, pēc kuras cilvēks alkst. Mums visiem piemīt spēja dažādos veidos uzlabot dzīvi, un šis ir viens no veidiem, kā panākt pozitīvas pārmaiņas.

Koku zīmēšana un interpretēšana var rosināt izsalkumu. Nākamajā nodaļā runāsim par to, kā izmantot augus mīlas ēdienu izveidē.

[1] Florence Laura Goodenough, Measurement of Intelligence by Drawing (New York: World Book Company, 1926).

[1] Kari Koch, Der Baumtest: Der Baumzeichenversuch als Psychodiagnostisches Hilfsmittel [The Tree Test: The Tree-Drawing Test as an Aid in Psychodiagnosis] (Berne, Switzerland: Verlag H. Huber, 1957). (Originally published in 1935.)

[1] John N. Buck, The House-Tree-Person Technique (Los Angeles: Western Psychological Services, 1948).

[1] Y. Huzioka, Kimio Yoshikawa. "Image Expression By Tree Test", Anthropological Standpoint Qiiarterly Anthropologist (Tokyo, 197l),2(3):3-28.

[1] Dr. K. Loganathan, Agamic Psychology: The Baum Test and Hermeneutic Semiotics. Available online at http://www.tamil.net/list/ 2000-06/msg00061 .html (accessed 18March 2008).

11. nodaĻa mĪlas Ēdieni

Vēsturiski cilvēki ir meklējuši efektīvus afrodlzijus un dziras iespējamo mīlas objektu savaldzināšanai un apburšanai. Kopš tā laika, kad Parīzē tika izrādīta Venēra ar zelta ābolu rokā, auglis simbolizē mīlestību. Kaut ari "koka auglis", ko Ieva pasniedza Ādamam, netika nosaukts kādā īpašā vārdā, Džons Miltons savā episkajā poēmā "Zaudētā paradīze" raksta, ka tas bijis ābols:

Tillj on a day roving the field, I chanced Agoodly treefar distant to behold Loaden withfruit offairest colours mixed, Ruddy and gold: I nearer drew to gāze; When from the boughs a savoury odour blown) Grateful to appetite, more pleased my sense Thank smell of sweetest fennel, or the teats Of ewe orgoat dropping with milk at even, Unsucked oflamb or kid, that tend their play. To satisfy the sharp desire I had Oftasting thosefair apples, I resolved Not to defer; hunger and thirst at once, Powerful persuaders, quickened at the scent Ofthat alluringfruit, urged me so keen. About the mossy trunk I wound me soon;

For) highfrom ground, the branches would require Thy utmost reach or Adam's: round the tree All other beasts that saw, with like desire Longing and envying stood, but could not reach. Amid the tree nowgot, whereplenty hung Temptingso nigh, topluck and eat myfill I spared not; for, such pleasure till that hour, Atfeed orfountain, never had Ifound[21]

[1]Ta kā latviešu valodā šī poēma nav atdzejota, tulkotāja piedāvā savu versiju:

Līdz, kādudien klejojot pa lauku, es nejauši pamanīju

Lielu koku tālumā,

Pilnu ar dažādu krāsu augļiem:

Sārtiem un zeltainiem, paskatīties tuvāk es piegāju;

No zariem tam garda smarža plūda,

Rosinot apetīti, vēl iepriecinātāka tapa maņa,

Pateicoties saldajai fenheļa smaržai, vai

Govs vai avs pupam, kas piena piebriedis,

Ko teļš vai jērs nav izsūcis, savā starpā spēlējoties.

Lai apmierinātu manu karsto vēlmi

Nogaršot šos ābolus, es apņēmos nepadoties;

Izsalkums un slāpes — spēcīgie pārliecinātāji,

Sasparojās, sajūtot pievilcīgo augļu smaržu,

Mudināja mani tik dedzīgi.

Ap sūnaino stumbru es drīzi apķēros,

Jo zaros augstu būt tev vai Ādamam prasīts.

Pie koka pārējās radības ar līdzīgām alkām

un skaudību stāvēja, bet nevarēja aizsniegt.

Starp zariem nu nokļuva, kur atliku likām augļi

Kārdinot karājās, lai noplūcu un pieēdos, cik lien.

Līdz pat tam brīdim ne reizi nebiju

izjutis tādu prieku pēc barības.

Dr. Zigmunds Freids ābolus un visus apaļās formas augļus asociēja ar krūtīm. Tā kā tas varētu attiekties uz Ādamu un Ievu, ābols, iespējams, ir bijis pirmais mīlestības simbols. Dzejnieks un satīriķis Horācijs (65.-8. g. p. m. ē.) rakstījis par mīlestības maģijas veidu, izmantojot ābola sēkliņas. Mīlnieki ar īkšķa un rādītājpirksta palīdzību meta pret griestiem ābola sēkliņas. Ja sēkliņa atsitās pret griestiem, mīlestība bija abpusēja.1

Viduslaiku zāļu grāmatās atrodamas neskaitāmas receptes saistībā ar mīlestību un romantiku. Impotences, neauglības un citu ar seksu saistītu problēmu risināšanai gatavoja zāļu uzlējumus (Herball tonickes).

Līdzīgi kā dziras, daudzus ēdienus uzskatīja par "mīlas ēdieniem".

Kad sešpadsmitajā gadsimtā no Meksikas Eiropā ieveda tomātu, to nosauca par "mīlestības ābolu", ņemot vērā tā izslavētās uzbudinošās īpašības. Oliveram Kromvelam nākot pie varas, puritāņi mēģināja apkarot "mīlestības ābolu" lietošanu uzturā, jo tie veicinot nemirstību. Tika izplatītas baumas, ka tomāti esot indīgi. Tas iedarbojās tik labi, ka līdz pat deviņpadsmitā gadsimta vidum tikai daži cilvēki bija gatavi lietot uzturā tomātus.

Trifele — sēne, kas aug uz koku saknēm, — jau kopš Senās Romas laikiem tiek uzskatīta par afrodīziju. Franču rakstnieks Anselms Brilē-Savarins rakstīja, ka trifeles modinot "erotiskas un gastronomiskas domas gan apakšsvārkus valkājošajam dzimumam, gan cilvēces bārdainajai daļai".2

Grieķi ticēja brīnišķīgajām dzimumtieksmi palielinošajām sīpola spējām. Dīvainā kārtā sēnes viņi neuzskatīja par afrodīzijiem, iespējams tādēļ, ka tās bija svēti augi.

Romieši par afrodīziju uzskatīja pupas, un šī iemesla dēļ askētiskajiem Pitagora sekotājiem bija liegts tās ēst.

Tūkstošiem gadu ķīnieši par afrodīziju izmantojuši žeņšeņu. Mūsdienās žeņšeņu plaši reklamē internetā, rādot, ka to vēl aizvien iegūst.

Elizabetes I laikmeta Anglijā par afrodīzijiem kalpoja burkāni, kartupeli, dateles un cidonijas.

Džons Gerards 1597. gadā izdotajā grāmatā Herball par burkānu rakstījis, ka tas "kalpo mīlas lietām". Elizabetes I laika bordeļos klientiem par velti dalīja žāvētas plūmes mērķu sasniegšanai.3

Kā nodrošināt partnera patiesumu

Ja jauns vīrietis pogas caurumā nēsāja mīļotās dāvātu beladonnu, viņš nespēja dabūt melus pār lūpām.

Kā nodrošināt partnera uzticību

Poļu līgavām bija tradīcija vīra pēdas nospieduma vietā izraktu zemi ielikt kastē uz palodzes. Tajā iesēja kliņģerītes. Vīrs būtu uzticīgs tik ilgi, cik ilgi kliņģerītes ziedētu. Protams, sēklas bija jāsēj ik pa laikam, lai nodrošinātu vienmēr ziedošas puķes.

Velsiešiem bija tradīcija citronmētras zariņu, kuru sadalīja divās daļās — pie katra partnera puse, kuru nēsāja mazā drēbes maisiņā, — izmantot kā laimes amuletu uzticības stiprināšanai.

Līdzīga tradīcija ir ar lauru koka zariņu, kas jānolauž jaunlaulātajiem. Laulība ilgs, kamēr pie katra partnera būs puse zariņa.

Itālijā partnera uzticības saglabāšanai meitenes izmantoja ķimeņu sēklas. Ja mīļotajam bija paredzēts uz ilgāku laiku doties prom, meitene cepa viņam kukuli maizes, ko bagātīgi pārkaisīja ar ķimenēm. Lai būtu pilnīgi droša par mīļotā uzticību, viņa ceļā līdzi deva arī pudeli vīna, kurā bija iejauktas sasmalcinātas ķimenes.

Saistībā ar tradīciju Jaunava Marija, esot ceļā uz Ēģipti, savu mantiju pārklāja pār rozmarīna krūmu. Iepriekš baltā krāsā esošie ziedi acumirkli mainīja krāsu uz zilu, kāda bija viņas mantijai. Ja medusmēneša laikā jaunā sieva vīram pasniedz rozmarīna zariņu, viņš būs uzticīgs un nepadosies kārdinājumam.

Kā atjaunot zudušu kaisli

Ja attiecībās mazinājusies seksuālā puse, varētu palīdzēt viduslaiku vācu līdzeklis. Sievai deviņas atsevišķas reizes jācep maize un katru reizi jāsaglabā jēlas mīklas pika. No šiem deviņiem mīklas pikučiem jāizcep plācenis un jādod vīram apēst. Tas pārim nodrošinās otru medusmēnesi.

Aizgājuša mīlnieka atgūšana

Ja mīļotais/-ā aizgājis/-usi no jums pie citas/-a, varat panākt viņa/-as atgriešanos, ja Līgo vakarā noplūksiet trīs sarkanas rozes. Viena jāaprok zem īves, otra — tikko raktā kapā, bet trešā jānoliek zem spilvena. Pēc trim naktīm mīļotais/-ā katru nakti jūs redzēs sapnī. Sapņi kļūs aizvien spēcīgāki, līdz beidzot mīļotais/-ā atgriezīsies.

Mīlestības amuleti

īstā partnera savaldzināšana ir viena lieta, noturēšana — pavisam kas cits. Eiropā jaunas sievietes, pastaigājoties ar mīļotajiem, ap kaklu nēsāja sierāboliņa sēklas. Tas atturēja viņu no skatīšanās uz citām sievietēm un palīdzēja būt uzticīgam.

Uz gultām smidzināja paleju mētras uzlējumu, kas kalpoja par mīlestības amuletu. Falliskās formas dēļ par mīlestības amuletu kalpoja arī burkāni un banāni.

Senie romieši uzskatīja, ka degošas vībotnes un vīraka aromāts atmodinātu pat visnejūtīgāko sievieti.

Afrodīziji

Par spēcīgu afrodīziju vienmēr uzskatīts ķiploks, jo tas attīra asinis un sniedz spēku.

Ķīnieši par afrodīziju izmantojuši žeņšeņu, kas kalpoja arī kā līdzeklis impotences ārstēšanai.

Šekspīrs slavināja ķimeņu dzimumtieksmi vairojošās spējas lugā "Henrijs IV", Otrā daļa (5. cēliens, 3. aina), kad Šallovs saka: "[…] lapenē mēs nogaršosim pērnos manis paša potējuma pepiņus, noēdlsim šķīvīti ķimeņu [ievārījuma] un tā tālāk. Iesim, brālēn Sailens! Bet pēc tam gultā." [22]

"Arābijas naktīs" kā afrodīzijs minēts koriandrs. Renesanses laikmetā tā sēklas bija ļoti populāras un tās lietoja tieši šī iemesla dēļ.

Senajiem grieķiem par auglības un mīlestības simbolu kalpoja granātābols. Viņi jaunas sievietes baroja ar granātābolu sēklām, ticot, ka tas veicinās izlaidību un izvirtību.

Par afrodīzijiem uzskatīja arī vairākus dārzeņus, piemēram, lapu salātus, sīpolus, kartupeļus, redīsus un tomātus.

Jaunavības atgūšana

Sievietes, kas nožēloja jaunavības zaudēšanu, to varēja atgūt sēžot vannā ar karstu ūdeni, kam pievienota tauksakne.

Grūtniecības nodrošināšana

Tika uzskatīts, ka no salvijas taisīts vīns vairojot sievietes auglību. Hipokrāts (aptuveni 460.-377. g. p. m. ē.), kuru pazīst kā medicīnas tēvu, pēc lieliem zaudējumiem un traģēdijām, tādām kā karš, ieteica sievietēm populācijas palielināšanai dzert salvijas vīnu.

Uzskatīja, ka sievietei, kurai pasniedz pētersīļa sakni, divpadsmit mēnešu laikā iestāsies grūtniecība.

Sievietēm, kurām bija grūtības ieņemt bērnu, kā lielisku līdzekli ieteica ingveru. Ķīnā sievietēm pēc pirmā bērna piedzimšanas pasniedz karstu ingvera vīnu.

Pienācis laiks ielūkoties feju pasaulē. Daudzi cilvēki uzskata, ka fejas rūpējas un ir atbildīgas par augu karaļvalsts skaistumu un dzīvi.

12. NODAĻA PUĶU FEJAS

Vēsturiski daudzi cilvēld ticējuši nemirstīgām parādībām, kas zināmas kā fejas. Tiek uzskatīts, ka tās ir mazas cilvēkveida būtnes. Dažas fejas ir ļoti skaistas, bet citas, kā rūķi un goblini, parasti ir neglītas. Viduslaiku Eiropas folklorā ir ļoti daudz atsauču uz fejām. Vācijā dzīvo rūķi, kurus dēvē par zemes punduriem, taču tikai retais tos redzējis. Austrijā dzīvo ļoti skaistas fejas, kuras dēvē par savvaļas sievietēm. Viņām patīk bērni un viņas pazīstamas kā bērnu zagles, kolīdz vecāki kaut nedaudz novērsuši uzmanību. Šveicē dzīvo draudzīgas fejas, kuras dēvē par kalnu cilvēkiem, viņas palīdz cilvēkiem un dažkārt kā dāvanu pasniedz sieru. Tas ir ļoti vērtīgs siers — ikreiz, kad gabals no tā tiek apēsts, tas atjaunojas un ritulis ir vienmēr vesels. Vasarā kalnu cilvēkiem patīk vērot, kā cilvēki uz zemes strādā.[23]

Persijā divu cilšu fejas — deeves un pēris — nemitīgi cīnījās. Pēris cilts fejas bija draudzīgas pret cilvēkiem, un šīs cilts sievišķās fejas esot bijušas tik skaistas, ka pat dzejnieki nav spējuši rast vārdus, lai aprakstītu viņu skaistumu. Arābijā ļoti populāri ir džini jeb djinns. Cilvēki tos var ieslodzīt dažādos priekšmetos, piemēram, lampās. Pavēļu pildīšanai tos var izsaukt, paberzējot tā priekšmeta sānu, kurā tas ieslodzīts. Skandināvijā dzīvo rūķi, kas nemitīgi izraisa nepatikšanas, — troļļi. Norvēģijā mīt labi un ļauni elfi.

Ļaudis vienmēr ticējuši, ka puķēs un augos mīt dažādi gari, kas cilvēkiem parādās atšķirīgos veidolos. Katram garam ir sava personība un noteikta loma. Dažiem cilvēkiem paralēlās pasaules koncepcija šķiet mulsinoša, tomēr tie, kas fejas ir redzējuši un ar tām strādājuši, nesaskata nekā dīvaina faktā, ka visām dzīvām būtnēm ir garīgā apziņa.

Ziedu fejas ir visskaistākie dabas gari. Viņu loma ir uzraudzīt katrai savu augu un mudināt cilvēkus dzīvot saskaņā ar visu dzīvo. Dažas fejas ir atbildīgas par veselu augu, citas tikai par vienu ziedu.

Daudzu gadsimtu garumā ziedu fejām bijusi liela nozīme folklorā un literatūrā. Sešpadsmitā un septiņpadsmitā gadsimta Anglijā ziedu fejas bija pakļautas Feju karalim un karalienei. Jau deviņpadsmitā gadsimta beigās nozīme mainījās, un tika uzskatīts, ka fejas piešķir ziediem skaistās krāsas un nakts gaisā liek virmot jaukajām smaržām. Tomēr, ja fejas ignorēja vai aizvainoja, tās augam uzsūtīja miltrasu vai parazītkukaiņus.

Vārds "feja" cēlies no latīņu valodas vārda fata, kas nozīmē 'likteņa dievietes'. Vārds fey, kura nozīme ir 'gaišreģis', cēlies no tās pašas latīņu valodas saknes. Dzīvojot Skotijā, es atklāju interesantu faktu— turienes ļaudis vārdu jey lietoja, runājot par cilvēku, kam drīz lemts mirt.

Pastāv uzskats, ka fejas tērpušās tādas krāsas drēbēs, kāda ir ziedam, par kuru tās rūpējas. Patiesībā ir otrādi. Zieds uzzied tādā krāsā, kāda ir fejai.

Prīmulas vienmēr tikušas augstu vērtētas, daļēji tāpēc, ka tie ir pirmie pavasara ziedi. Īrijā veiksmes pievilināšanai un ļauno garu aizdzīšanai ļaudis prīmulas stāda pie mājas durvīm. Prīmulu pušķīti jābūt vismaz trīspadsmit ziediem, mazāks pušķītis nes nelaimi. Sena angļu tautas pasaka vēsta par kādu jaunu meiteni, kura, lasot prīmulas, mežā apmaldījās. Kolīdz viņa pušķītim pievienoja trīspadsmito ziedu, pēkšņi parādījās simtiem dzeltenu feju, kas palīdzēja atrast pareizo ceļu uz mājām. Fejas pasniedza meitenei arī vairākas skaistas dāvanas. Kāds kaimiņš, kad meitene bija atstāstījusi savu piedzīvojumu, kļuva zils no skaudības un nolēma pats apmeklēt fejas. Par nelaimi, viņš noplūca mazāk par trīspadsmit prīmulām un nekad neatgriezās mājās.

Kāda cita leģenda vēsta, ka cilvēku, kas mežā vienatnē lasa hiacintes, fejas nolaupot un turot ieslodzījumā, līdz kāds, kurš nolaupīto mīl, dodas to meklēt.

Tā kā feju mājas ir kokos, pret tiem jāizturas ar cieņu. Feju iecienītākais koks ir vilkābele, taču tām patīk mitināties arī alkšņos, ošos, dižskābaržos, plūškokos, ozolos un pīlādžos. Antīkajā pasaulē koku fejas jeb koku nimfas dēvēja par hamadriādām. Vārdu "hamadriāda" parasti saīsināja uz driāda. Driādas ir draiskulīgas fejas, kurām patīk palīdzēt, bet dažreiz kaitināt cilvēkus. Visaktīvākās tās ir pilnmēness laikā. Driādas rūpējās par savu koku un, ja to nocirta, mira.

Vislabākais laiks saziņai ar ziedu fejām ir pavasara ekvinokcija. Tad viņas mostas pēc garās ziemas guļas un palīdz dabai atdzimt.

Dēvas

Sanskritā "dēva" nozīmē spīdošā'. Dēvas ir dabas dzīvības spēks. Ir, piemēram, ozolu dēva, burkānu dēva, ananasu dēva utt. Ziedu fejas un dabas gari ir vairāk vietējas izcelsmes nekā dēvas. Ābeles dēviskā enerģija ir vienāda gan Ķīnā, gan Jaunzēlandē, gan Amerikas Savienotajās Valstīs, jo tās savienojas ar ābeles dēvu. Citiem vārdiem, dēviskās enerģijas ir starptautiskas. Dabas gari darbojas plecu pie pleca ar dēvām, garantējot rūpes par jūsu pasaules daļu.

Amerikāņu botāniķis Džordžs Vašingtons Karvers (1864-1943) plaši sadarbojās ar dabas gariem un uzzināja visu nepieciešamo par konstruktīvu un praktisku zemesrieksta izmantošanu.

20. gs. 70. gados Skotijā izveidoja slaveno Findhorna dārzu, kas kalpo par labu piemēru, kā cilvēki strādā ar dēvisko enerģiju. Mašelas Smolas Raitas (Machaelle SmaU Wright) 70. gados veidotie

Perelandras dārzi ir mazāk zināmi, bet tikpat veiksmīgi izveidoti. Perelandra atrodas sešdesmit jūdzes dienvidrietumu virzienā no Vašingtonas, Kolumbijas apgabalā, Blūridžas kalnu pakājē Virdžīnijā. Tie aptver četrdesmit piecus akrus zemes, mežu, strautu un dārzu. Veidojot savu dārzu, Mašela katru dienu meditēja, veidojot saikni ar dēvisko līmeni. Viņas apziņā ienākusi dēva stādījusies priekšā un teikusi, kādas sēklas jāpērk, kāds mēslojums jāizmanto, kurā vietā sēklas jāsēj, cik tālu cita no citas tās jāsēj, kad augi jāretina un visu pārējo, ko nepieciešams zināt. Ar laiku viņa iemācījās atšķirt katras dēvas vibrācijas, kā arī izsaukt konkrētu dēvu, ar kuru vēlējās aprunāties.

Darbojoties savā dārzā, Mašela atklāja jaunu veidu, kā izmantot dziednieciskās enerģijas. Viņa to nodēvēja par "ko-kreatīvo zinātni" — zinātne, darbojoties pilnīgā apzinātā saskaņā ar dabas intelektu. Perelandra publikai atvērta tikai reizi gadā, jo tās galvenais mērķis ir dabas izpēte.

Elementgariņi

Elementgariņi ir četros elementos — ugunī, zemē, gaisā un ūdenī — mītoši gari. Daži ļaudis visus dabas garus dēvē par elementgariņiem. Tomēr šis termins vistiešāk attiecas tikai un vienīgi uz četru elementu gariem. Slavenais šveiciešu alķīmiķis un fiziķis Paracelzs (1493-1541) nosauca elementus par salamandrām (uguns), rūķiem (zeme), silfīdām (gaiss) un undīnēm (ūdens). Šie elementgariņi dzīvo paralēlā pasaulē starp garīgo un materiālo pasauli, dod maģisku enerģiju, kuru cilvēki var novirzīt un izmantot.

Salamandras, uguns elementgariņi, mīt ugunī un vulkāniskās darbības reģionos. Tās ir pūķiem līdzīgas būtnes, kas dzīvo liesmās. Cilvēkiem tās parādās kā dzirkstele vai uzliesmojums. Vārds salamdm/salamander cēlies no grieķu vārda salambe, kas nozīmē 'pavards'. Uguns elements saistīts ar ambīcijām, karjeru, enerģiju, mērķiem, kaisli un seksu. Salamandras maina formu tikpat ātri kā uguns. Salamandras var izsaukt, ja nepieciešama palīdzība drosmei, radošam darbam, iedvesmai un attīrīšanai. Visvienkāršākais veids, kā lūgt palīdzību salamandrai, ir meditējot pie iedegtas sveces.

Rūķi, zemes elementgariņi, pasakās visbiežāk tiek attēloti kā punduri, kas dzīvo pazemē. Zemes elements saistīts ar ēdienu, veselību, barošanu un pārpilnību. Rūķi sargā zemes dārgumus, tādus kā kristāli un dārgakmeņi. Vārds gnome cēlies no grieķu vārda genomus, kas nozīmē 'zemes iemītnieks'. Tā kā rūķu karaļa vārds ir Gobs, tos dažkārt dēvē par gobliniem. Rūķus var izsaukt, ja nepieciešama palīdzība ar zemes maģiju, auglību un ārstniecību ar augiem, labklājību un aizsardzību. Vienkāršākais veids, kā ar tiem kontaktēties — atrasties laukā, zemes elementā. Kad vēršaties pēc palīdzības pie zemes elementgariņiem, varat turēt rokās kristālu vai akmeni.

Silfīdas, gaisa elementgariņi, ir spārnotas būtnes, kas dzīvo kalnu virsotnēs. Tās sastopamas vējā, mākoņos, lietū, vētrā un sniegpārslās. Vārds sylph cēlies no grieķu vārda silphe, kas nozīmē 'taurenis'. Gaisa elements attiecas uz komunikāciju, izglītību, mūziku, domām un viedumu. Silfīdas var izsaukt, kūpinot vīraku vai smaržīgās eļļas. Viņas ļoti labi reaģē arī uz mūziku. Silfīdas sniedz palīdzību komunikācijā, mācībās un ceļošanā.

Undīnes, ūdens elementgariņi, dzīvo ūdenī. Tās var sastapt ūdenskritumos, avotos un straumēs, kā arī upēs, ezeros, okeānos un citās ūdenstilpnēs. Undīnes ir graciozas, nārām līdzīgas būtnes. Vārds undine cēlies no latīņu vārda unda, kas nozīmē 'vilnis'. Ūdens elements saistīts ar sapņiem, emocijām, intuīciju un iztēli. Undīnes var izsaukt, lūkojoties nākotnē. Mūsdienās lūkošanās nākotnē notiek ar kristāla bumbas palīdzību, taču sākotnēji to darīja, lūkojoties traukā ar dzidru ūdeni. Undīnes var izsaukt, ja nepieciešama palīdzība jautājumos par bērniem, ģimenes dzīvi, mīlestību, garīgo attīstību, attiecībām un seksu. Vislabākais veids, kā sazināties ar undīnēm, ir pavadīt laiku pie skaistas ūdenstilpnes. Varat izveidot mazu ziedojumu — skaistu ziedu pušķīti. Undīnes sazināsies, izmantojot jūsu emocijas.

Visu kultūru šamaņi spēj sazināties ar elementgariņiem, dejojot vai rībinot bungas, ieejot citā stāvoklī. Lielākā daļa Rietumu cilvēku sazinās ar elementgariņiem, meditējot un atslābinoties, līdz tos pamana prātā.

Kā sazināties ar fejām

Fejas var būt neparedzamas, tāpēc tām jātuvojas piesardzīgi. Kad es 60. gados dzīvoju Kornvelā, Anglijā, mani brīdināja, ka tālāko mežaino apvidu apmeklētājus mēdz nolaupīt fejas, elfi un laumiņas. Cilvēki bezcerīgi apmaldoties, pat nelielās birztalās, un neredzot izeju. Vietējo iedzīvotāju ieteikums, kā rīkoties šādās situācijās: izgrieziet mēteli vai žaketi uz otru pusi un uzvelciet, labās kājas kurpi uzvelciet kreisajā kājā. Trīspadsmit palēcieni uz šīs kājas laužot burvestību.

Ernests Tompsons Setons (1860-1946) sarakstījis skaistu dzejoli ar nosaukumu "Ceļš uz Pasaku zemi" (Road to Fairyland), par to, kā nokļūt Pasaku zemē:

Didyou see the road to Fairyland I'll teli, it's easy; quite Wait till ayellow moon gets up O'erpurple seas by night, And gilds a shitiingpathway That is sparkling diamond bright Then, if no evilpower be nigh To thwartyou, out ofspite, And ifyou know the very words

To cast a spell ojmight, You get upon a thistledown, And ifthe breeze is right, You sail away to Fairyland Along this track oflight.[24]2

[1] Ta kā šis dzejolis nav atdzejots latviešu valodā, tulkotāja piedāvā savu versiju:

Vai redzēji ceļu uz Pasaku zemi?

Es pateikšu. Tas ir visai viegli.

Gaidi, kolīdz dzeltens mēness ausīs /

Pāri purpura jūrām naktī Un rādīs spilgtu ceļu,

Kas mirdz kā dimanti spožs.

Un, ja tuvumā nav ļaunie gari,

Kas varētu tevi kavēt,

Un, ja zini tos īstos vārdus,

Lai burvestību izteiktu,

Tu pacelies ar dzelkšņa pūkām.

Un, ja vējš ir pareizs,

Tu aizpeldi uz Pasaku zemi

Pa šo gaismas staru.

Labākais laiks feju meklēšanai ir krēslā vai rītausmā. Folklora vēsta, ka iespējams izveidot dažādu sastāvdaļu mikstūru, ko uzziest acīm, lai labāk saskatītu fejas. Nelielu trauku piepildiet ar lietus ūdeni. Ūdenī ielieciet rozi, kliņģerīti un savu mīļāko ziedu. Trauku novietojiet kaut kur laukā, kur to pietiekami labi apspīd saule. Atstājiet to uz trim dienām, un pēc tam pirms krēslas vai rītausmas nelielu šķidruma daudzumu uzziediet acu plakstiņiem un ap acīm. Vienkārši pastaigājieties pa savu dārzu, apstājoties ikreiz, kad acis pie kaut kā ilgāk pakavējas. Ja veiksme būs jūsu pusē, iespējams, ieraudzīsiet kādu feju.

Lai ari iespējams meklēt Pasaku zemi, drošāk ar fejām sazināties, sapņojot ar vaļējām acīm, jo daudzi cilvēki no Pasaku zemes neatgriežas. Vietā, kur jūs neviens nevar iztraucēt, apsēdieties vai apgulieties pie koka. Aizveriet acis un trīs reizes lēni un dziļi ieelpojiet un izelpojiet. Atslābiniet visus ķermeņa muskuļus. Ja šajā vietā jūtaties droši, turiet acis aizvērtas. Taču, ja atrodaties parkā, labāk tomēr sapņot vaļējām acīm.

Domājiet par fejām un citiem dabas gariem. Ja acis turat atvērtas, sameklējiet un cieši lūkojieties uz kādu tuvumā esošu ziedu vai lapu. Ja acis turat aizvērtas, iedomājieties skaistāko ziedu, ko jelkad esat redzējis. Es parasti iztēlojos rozā rozes ziedu, bet pēdējā laikā esmu pārslēdzies uz orhidejām.

Ļaujieties sapnim par fejām. Nevajag pārāk piepūlēties, ļaujiet prātam brīvi klaiņot. Ja jūtat, ka tas novirzījies uz citām domām, viegli atgriezieties pie saziņas ar fejām.

Pēc kāda laika prātā saņemsiet ziņas no feju karaļvalsts. Esiet pēc iespējas nekustīgs un kluss un klausieties, ko jums stāsta. Atldāsiet, ka ar fejām iespējams telepātiski sazināties un novirzīt sarunu uz jebkuru tēmu. Taču esiet uzmanīgs! Fejas var būt nerātnas un ne vienmēr būs patiesas. Pateicieties, ka tās rūpējas par dabu. Kad saruna beigusies, pasakiet fejām ardievas un atvēliet sev no trīsdesmit līdz sešdesmit sekundēm, lai pilnībā atgrieztos savā ierastajā pasaulē.

Ja jums ir dārzs vai podiņā iestādīts augs, fejas varat piesaistīt ar mīlestību un rūpēm par augiem. Tā varat piesaistīt fejas dārzam. Stāstiet fejām par saviem augiem un pasakiet paldies, ka tās rūpējas par tiem. Stāstiet par skaistajām krāsām, augu stāvokli, augšanu un visu pārējo, ko par saviem augiem varat pateikt. Fejas atbildes vietā veicinās augu attīstību. Augu spilgtās krāsas kļūs skaistākas, jo fejas būs pielikušas savus spēkus. Vaicājiet fejām padomu, kā panākt augu zelšanu. Pret katru sava dārza augu izturieties laipni. Ja nepieciešams izraut nezāles, dariet to maigi, un nezāles metiet komposta kaudzē.

Ja uz ilgāku laiku nepieciešams aizbraukt no mājām, pastāstiet dabas gariem, ko darīsiet un kad atgriezlsieties. Pēc atgriešanās cik ātri vien iespējams izejiet dārzā un pastāstiet, ka esat atgriezies. Pēc ceļojuma jutīsieties noguris, taču pēc sarunas ar gariem dārzā jutīsiet enerģijas pieplūdumu.

Dabas gari vislabāk jūtas vietās, kur apkārt virmo mīlestība, cieņa un godbijība. Nākamajā nodaļā apskatīsim, kā izveidot dabas jaunaudzi.

13. NODAĻA dabas vietu izveide

Dārzi vienmēr tikuši uzskatīti par svētām vietām. Ēdenes dārzs tiek uzskatīts par līdzīgu paradīzei. Savu pēdējo nakti Jēzus pavadīja dārzā, un dažas dienas vēlāk Marija Magdalēna ar viņu runāja dārzā. Patiesībā, tajā mirklī viņai šķita, ka viņš ir dārznieks. Senie grieķi augstu vērtēja savus dārzus, un viņiem patika tajos pavadīt laiku, sarunājoties ar dabu. Filozofi, kā Epikūrs (341.-270. g. p. m. ē.), studentiem mācību stundas noturēja dārzā, jo klusā, nomierinošā un garīgā vide palīdzēja koncentrēties un mācīties.

Ar ziediem, kokiem un dabu iespējams sazināties jebkurā laikā, taču jāizvēlas piemērota vieta. Ja dzīvojat pilsētā, daudzdzīvokļu namā, vajadzēs doties uz parku vai dabas rezervātu. Ja dzīvojat laukos vai jums ir savs dārzs, ar dabu varat sazināties ikreiz, esot laukā. Sliktos laikapstākļos noder arī podos stādīti telpaugi.

Ikvienam nepieciešams kontakts ar dabu. Pastaiga mežā vai gar ezera krastu palīdz sakārtot domas un atklāt dzīvē patiešām svarīgās lietas. Saziņai ar dabu jānotiek nesteidzoties. Vērojiet putnus lidojam, koku radītās ēnas, bišu čaklumu un dažādo augu krāsas. Iespējams, mājās atgriezīsieties tikai ar oli kabatā, taču patiesībā savā sirdi un dvēselē nesīsiet nenovērtējamu dārgumu, kas baros katru jūsu esības daļu.

Dažiem cilvēkiem ir savas īpašās vietas, kuras apmeklēt. Laika pavadīšana savā dabas vietā var kļūt par garīgu pieredzi. Tā atjauno ķermeni, prātu un dvēseli. Papildus tam visam atklāsiet, ka jūsu vieta ir piemērota maģijai, zīlēšanai un burvju vārdu teikšanai.

Dabas vietas lielumu un formu izvēlieties pēc saviem ieskatiem. Dažiem maniem draugiem ir ļoti maz vietas sētas pusē, bet viņi tās ir pārvērtuši par mierīgām un skaistām oāzēm. Pazīstami fermeri krūmainas vietas pārvērtuši par skaistām vietām, kur rast garīgu izaugsmi un baudīt klusumu. Vietas izmēram nav nozīmes.

Vakar man bija saruna ar sievieti, kas savu pagalmu pārvērtusi "feju grotā". Tajā atrodas feju, rūķu un sēņu figūriņas. Koku zaros viņa iekārusi nokrāsotus stikliņus un vidū ierīkojusi sakņu dārzu. Sākotnēji šī sieviete to visu izveidoja par prieku savai četrus gadus vecajai meitiņai, taču nu viņa ir pārliecināta, ka feju grota piesaistījusi dēvas un citus dabas garus, jo šajā dārza nostūrī viss aug un zaļo brīnišķīgi un bez piepūles.

Nesen biju ciemos pie sievietes, kura sava īpašuma mierīgajā, privātajā daļā ierīkojusi kaut ko pilnīgi pretēju — japāņu dārzu. Tajā viņa atslābinās vislabāk. Pat no domām vien par savu japāņu dārzu viņa jūt atslābumu.

Jūsu dabas vieta var nebūt jūsu īpašums. Par to var kalpot skaists nostūris parkā. Nav nozīmes tam, ka kāds iziet tai cauri, kamēr tur atrodaties. Atrodoties savā dabas vietā, jūs citus cilvēkus nemaz nemanīsiet.

Dabas vietu svētu jūs padarāt ar savu klātbūtni. Klusumā pavadot tajā laiku, jūs to piepildāt ar savu garīgo enerģiju. Tā, laikam ejot, jums šī vieta kļūs arvien īpašāka un svētāka.

Procesu iespējams paātrināt, savā dabas vietā noturot ceremoniju. Vietu varat izkvēpināt ar saldām zālītēm. Feju, eņģeļu un dabas garu piesaistei varat dziedāt dziesmas, rībināt bungas. Varat noturēt īpašu ceremoniju, kuras laikā ēdat torti un dzerat vīnu. Savā dabas vietā varat aizdegt sveci un nodarboties ar zīlēšanu. Lai padarītu īpašo vietu svētāku, varat izvēlēties vienu, divas vai pat visas iepriekšminētās idejas.

Kvēpināšana

Priekšmetu, telpu, cilvēku un apkārtējās vides attīrīšanai cilvēki tūkstošiem gadu izmantojuši zālīšu un dažādu garšvielu dedzināšanu. Tas ir spēcīgs un maģisks rituāls. Zālīšu smarža stimulē maņas, un skats ar debesīs kāpjošiem saldi smaržojošiem augu dūmiem atgādina jums par svētas vietas veidošanu.

Varat izmantot augus pēc saviem ieskatiem. Amerikas Savienotajās Valstīs kvēpināšanai visbiežāk izmanto salviju, kurai varat pievienot ciedru, kadiķi un smaržīgo mārsmilgu. Apvienotajā Karalistē parasti izmanto lavandu, vībotni un rozmarīnu. Augus var dedzināt pa vienam vai visus kopā.

Dedzināšanas laikā augi ļoti sakarst. Esiet uzmanīgi un izmantojiet ugunsdrošus traukus. Kolīdz augi deg, dūmu izkliedēšanai izmantojiet vēdekli vai spalvu. Dūmus no augiem nevajag pūst, jo tā visa negatīvā enerģija, kas ir jūsu ķermenī, izplatīsies augā.

Laba alternatīva augu dedzināšanai traukā ir kvēpināmie zariņi. Tie ir zālīšu pušķīši, izmērā mazliet lielāki par burkānu, kas sasieti ar diegu. Kvēpināmo zariņu priekšrocība ir tā, ka, turot to rokās, varat pārvietoties pa vietas perimetru un izkvēpināt ikvienu stūri.

Dziedāšana un bungu rībināšana

Skaņa ir vēl viens veids, kā iesvētīt savu svēto vietu. Šamaņi parasti veic ritmisku bungu rībināšanu, bet jūs varat spēlēt kādu citu, sevis izvēlētu instrumentu, piemēram, grabuļus, zvaniņus un cimbāles. Kāds mans draugs spēlē savu ģitāru. Labi darbojas arī dziedāšana, un nav nozīmes tam, vai protat vai neprotat noturēt toni. Varat dziedāt savu mīļāko dziesmu. Vai arī — izdziedāt dažādas skaņas, kas ienāk prātā. Darbosies viss, kas jums šķiet piemērots.

Mūsdienās iespējams uzlikt ari CD, bet es dodu priekšroku paša radītām skaņām, nevis kāda cita mūzikai. Vienīgais izņēmums varētu būt CD ar bungu rībināšanu. Ir iespējams iegādāties dažus ļoti labus diskus.

Dziedot vai spēlējot instrumentu, maršējiet vai dejojiet pa savas vietas perimetru. Turpiniet to darīt, līdz sajutīsieties noguris. Atpūtieties vietas centrā, līdz jutīsieties atjaunojies. Ja vēlaties, atkārtojiet maršēšanu vai dejošanu.

Rituāls

Man ļoti patīk savā svētajā vietā veikt rituālus. Es izveidoju maģisku apli. Sākumā centrā uz zemes vai altāra, ja man tāds ir, novietoju dažus īpašus priekšmetus. Objekti ir — nūjiņa, kas simbolizē uguns elementu, mazs zobentiņš (gaiss), sudraba šķīvis, kurā iegravēta piecstaru zvaigzne (zeme), un glāzes ar vīnu (ūdens). Uz šķīvja ar piecstaru zvaigzni ir nolikts augļu kūkas gabals. Dažreiz uguns elementa simbolizēšanai nūjiņas vietā izmantoju sveci.

Pēc tam es izkāpju no centra un sāku visu no sākuma. Ieeju aplī ar seju pret austrumiem. Aizveru acis un iedomājos ercenģeli Rafaēlu. Kolīdz sajūtu viņa klātbūtni, sveicinu viņu. Tad pagriežos pret dienvidiem, iedomājos un sveicinu ercenģeli Miķeli. To pašu atkārtoju pret rietumiem ar ercenģeli Gabriēlu un pret ziemeļiem ar ercenģeli Auriēlu. Tas man un manai svētajai vietai nodrošina simbolisku aizsardzību. Es pasaku ercenģeļiem paldies par manu un manas svētās vietas aizsargāšanu.

Rituāls turpinās ar četrus elementus simbolizējošiem priekšmetiem. Es pagriežos pret austrumiem un augstu gaisā paceltu turu zobenu (gaisa elements saistīts ar austrumiem). Es pagriežos pret dienvidiem un cik vien iespējams augstu paceļu nūjiņu (uguns elements saistīts ar dienvidiem). Pagriežos pret rietumiem un augstu gaisā turu paceltu vīna glāzi (ūdens elements saistīts ar rietumiem).

Visbeidzot es pagriežos pret ziemeļiem un savās rokās turu šķīvi (zemes elements saistīts ar ziemeļiem). Kad tas paveikts, es pulksteņrādītāja virzienā nostaigāju pa savas svētās vietas perimetru. Pēc tam apēdu daļu kūkas gabala un iedzeru mazliet vīna.

Pēc tam pasaku paldies Visuma dzīvības spēkam, ka man bijusi iespēja izveidot savu svēto vietu, aicinu eņģeļus, fejas un dabas garus ienākt manā svētajā vietā, kad vien tie vēlas. Kad tas paveikts, varu turpināt savu rituālu, kā vien man ienāk prātā. Tā varētu būt zīlēšana vai kaut kas saistīts ar maģiju, vai arī laika pavadīšana, uzsūcot apkārtējo augu enerģiju.

Rituāla nobeigumā eju pa perimetru pretēji pulksteņrādītāja virzienam. Pagriežos pret austrumiem un pasakos ercenģelim Rafaēlam, pagriežos pret dienvidiem un pasakos ercenģelim Miķelim, pēc tam Gabriēlam un Auriēlam.

Atlikušo kūkas gabala daļu sadrupinu zemē un arī atlikušo vīnu izleju zemē. Tā simboliski tiek pabaroti dabas gari. Rituāls ir pabeigts. Izeju no apļa, atstājot centrā visus atnestos priekšmetus.

Pēc rituāla veikšanas kādu mirkli atpūtieties. Ieēdiet un iedzeriet mazliet un pārdomājiet rituālu. Kolīdz jūtaties gatavs, savāciet atnestos rituālā izmantotos priekšmetus un dodieties mājās.

Šis bija ļoti vienkārša rituāla piemērs. Varat to papildināt ar, jūsuprāt, nepieciešamiem posmiem. Iespējams, jūs rituāla laikā vēlēsieties uzvilkt īpašu uzsvārci. Iespējams, vēlēsieties aizdegt sveces un/vai kūpināt vīraku. Iespējams, pirms rituāla vēlēsieties apli apsmidzināt ar ūdeni, tā attīrot to. Varbūt savu rituālu sāksiet ar zvanu vai gonga skaņām. Ļoti labi, ja pirms rituāla varat nomazgāties, tomēr tas nebūs iespējams, ja vieta atrodas pārāk tālu no mājām.

Nav pareiza vai nepareiza rituāla izpildīšanas veida. Svarīgs ir nodoms. Savā svētajā vietā rituālus varat veikt, cik bieži vien vēlaties. Protams, katram rituālam nepieciešams iemesls, kas izdomāts jau laikus. Rituāla veikšana atkarīga no izvēlētā mērķa.

Zīlēšana

Svētā vieta kļūs vēl īpašāka, ja darbosieties ar Taro kārtīm, rūnu akmeņiem vai citām zīlēšanas sistēmām. Es savā svētajā vietā zīlēju pats sev, taču, ja vēlaties, neviens nevar jums aizliegt zīlēt kādam citam. Ja zīlēsiet savā svētajā vietā, sajutīsiet, ka atklāsme pati atnāks pie jums.

Arī zīlēšanas procesu varat izpušķot pēc saviem ieskatiem. Es parasti aizdedzinu sveces. Kāda mana draudzene fonā uzliek New Age mūziku. Viņa izliek arī gadiem krātās bronzas dievu un dieviešu figūriņas. Dažreiz viņa savā svētajā vietā no kristāliem izveido apli, kurā pēcāk pati darbojas.

Altāris

Altāris pats par sevi ir svēts priekšmets. Pret to vienmēr jāizturas ar cieņu. Uz tā nevajadzētu tupties vai kāpt ar kājām, jo to uzskata par necieņas izrādīšanu. Altāris var būt noderīgs dažādos veidos. Uz tā var nolikt dažādos rituāla priekšmetus. Tas nodrošina līdzenu darba virsmu. Tā ir garīgās koncentrēšanās vieta.

Altāris jānovieto svētās vietas centrā. Man pašam patīk raudzīties austrumu virzienā, kad darbojos pie altāra, citiem patīk ziemeļu puse. Jums pašam jānoskaidro vispiemērotākā debespuse.

Altāris var būt taisīts no jebkā. Es izmantoju nocirsta koka stumbru. Bieži vien izmantoju kāršu galdiņu, jo to viegli pārnēsāt. Kādam manam paziņam ir ļoti veicies, jo viņa svētās vietas centrā atrodas liels, gluds akmens. Ļoti daudzi cilvēki savas vietas centrā altāra vietā uz zemes izklāj segu vai drānu. Man pašam labāk der galds, jo darbojos stāvus, nevis tupus, kā arī patīk gluda darba virsma.

Svarīgi, ka altāris tiek izmantots tikai un vienīgi garīgiem mērķiem. Mans kāršu galdiņa altāris zaudētu visu savu spēku, ja to izmantotu ari kāršu spēlēm vai ari apkrautu ar dārza kopšanas priekšmetiem vai visādiem krāmiem.

Altārim jāizskatās skaisti. Man ir vairāki īpaši galdauti, ar kuriem to apklāju. Un tie netiek izmantoti citām vajadzībām.

Papildus lietām, kas vajadzīgas rituāla veikšanai, nolieciet uz altāra priekšmetus, kam ir liela nozīme jūsu dzīvē. Tās varētu būt sveces, fotogrāfijas, ikonas, rotājumi vai arī citas lietas, kuras jums šķiet garīgas.

Rūpējieties par altāri arī tad, kad to neizmantojat. Es savu kāršu galdiņu ievietoju lielā drēbes somā. Altāris regulāri jātīra. Es to ik pa laikam izkvēpinu.

Burvju vārdi

Saistībā ar tradīcijām burvju vārdi ir vārdi vai frāzes, kam piemīt maģisks spēks, tos izrunājot vai uzrakstot maģiska rituāla laikā. Maģijas pasaulē burvju vārdiem vienmēr bijusi ļoti liela nozīme. Tie var būt labi vai ļauni. Labus burvju vārdus dēvē par svētību. Ļaunus burvju vārdus dēvē par ļauno aci. Ļaunu burvju vārdu labs piemērs ir lāsts. Burvju vārdu teikšanas mērķis norāda, vai tie būs labi vai ļauni. Ir jābūt ļoti drosmīgam vai pilnīgi glupam, lai atļautos izteikt ļaunos burvju vārdus, jo ari maģiskajā pasaulē viss, ko pats pasaka, atgriežas pie teicēja ar trīskāršu spēku. Tādēļ ļoti svarīgi ir nodarboties tikai un vienīgi ar balto maģiju. Pastāv iespēja netīšām izteikt ļaunus burvju vārdus. Ir burvestība partnera pievilināšanai, taču nedrīkst pieburt kādu konkrētu cilvēku, jo tā ir melnā maģija, kur netiek ņemtas vērā otra cilvēka vajadzības. Burvju vārdiem jābūt labiem pret ikvienu iesaistīto pusi.

Parasti vārdus izsaka vai vizualizē maģiskā rituāla laikā. Vārdiem var būt dažādi iemesli — auglība, piedošana, izdošanās, laime, dziedināšana, ilgmūžība, mīlestība, nauda, garīgā aizsardzība un veiksme.

Jau laikus uzrakstiet vēlamos burvju vārdus. Piemēram, garīgai aizsardzībai varat rakstīt šādi: "Es vēlos garīgu aizsardzību, jo jūtu, ka nogurstu un mani pārņem dzīves stress."

Sāciet parastu rituālu — līdzīgu, kā aprakstīju iepriekš. Kolīdz esat sveicinājis Visuma dzīvības spēku, apsēdieties vai nogulieties apļa centrā. Vēlreiz uzrakstiet burvju vārdus un vairākas reizes tos nolasiet, vēlams skaļi un pēc iespējas enerģiskāk. Aizveriet acis un atslābiniet ikvienu ķermeņa daļu. Iedomājieties savas svētās vietas augus un uzsūciet to pozitīvo enerģiju. Prātā iedomājieties katru atsevišķu augu, sajūtiet to mīlestību un iedvesmu. Turpiniet, cik ilgi nepieciešams. Agri vai vēlu prāts sāks ldejot. Kad tiekat līdz šai fāzei, vēlreiz nolasiet burvju vārdus. Atkārtojiet tos vairākas reizes. Lēni izskaitiet no viens līdz pieci un atveriet acis.

Pabeidziet rituālu un dodieties mājās. Par burvju vārdiem vairs nav vajadzības domāt. Jūs tos esat nosūtījis Visumam un visai drīz jutīsiet to sniegto labumu.

Lūgšana

Lūgšana ir garīga saruna ar dievišķo. Agrīnās kristietības tēvs Aleksandrijas Klements (aptuveni 150-215) teicis: "Lūgšana ir saruna ar Dievu." Lūgties var jebkurā vietā jebkurā laikā. Nav svarīgi, pie kādas konfesijas piederat. Daudzi cilvēki lūdzas savā svētajā vietā. Man lūgšana ir rituāla centrālā daļa. Ir tikai dabīgi teikt lūgšanu pēc tam, kad sveicināts Visuma dzīvības spēks. Kolīdz esmu pabeidzis lūgšanas, noslēdzu arī pašu rituālu.

Esmu runājis ar cilvēkiem, kuri lūdzas savā svētajā vietā, bet lūgšanas neiekļauj savos rituālos. Viņiem patīk savā svētajā vietā ērti apsēsties, aizvērt acis un lūgties. Pēc savas pieredzes varu teikt, ka vienādi labi darbojas abas metodes.

Radošā vizualizēšana

Svētā vieta ir laba, lai nodarbotos ar radošo vizualizēšanu. Tā ir māksla ar iepriekšēju nodomu izmantot iztēli vēlmju piepildīšanā. Ikreiz, kad sapņojat ar acīm vaļā, jūs nodarbojaties ar vizualizēšanu. Taču sapņi ar acīm vaļā ir nejauši un nav vērsti uz kaut ko konkrētu.

Kreatīvai vizualizēšanai var būt vairāki iemesli. Parasti tai ir nosliece uz pozitīvu iznākumu. Varat vizualizēt mieru pasaulē vai kaut ko sev, piemēram, jaunu māju vai mašīnu.

Lielākā daļa cilvēku, kas dzīvē tālu tikuši, tur nonākuši tāpēc, ka pirms mērķu sasniegšanas spējuši tos savā prātā vizualizēt. Daudzus šos cilvēkus dēvēja par sapņotājiem ar acīm vaļā. Ļaudis, kas viņus tā dēvēja, nevarēja pat iedomāties, cik šādi sapņi ir spēcīgi. Radošā vizualizēšana savā būtībā ir vadīta sapņošana ar acīm vaļā.

Pavadot laiku savā svētajā vietā iedomājieties, ko visvairāk vēlaties. Man parasti, to darot, patīk nogulties un aizvērt acis. Ja acis ir vaļā, es viegli novēršu uzmanību no tā, ko daru. Lielākā daļa cilvēku sapņo ar acīm vaļā, arī jums varbūt tā ir vieglāk. Koncentrējieties uz savu vēlmi. Iespējams, vēlaties uzlabot veselību, kāpumu karjerā, atbrīvoties no kāda kaitīga ieraduma, sasniegt kādu konkrētu mērķi. Lai arī kāda būtu vēlme, prātā vizualizējiet sevi un dzīvi pēc tam, kad mērķis sasniegts. Ļaujiet veiksmes garšai nokļūt ikvienā ķermeņa šūnā, prātā un garā. Koncentrējieties uz mērķi cik ilgi vien iespējams, līdz atgriežaties reālajā dzīvē. Turpiniet vizualizēt savu sapni tik ilgi, līdz tas piepildās.

Veicot šo darbību jūs koncentrējaties uz to, ko vēlaties sasniegt, nevis uz to, no kā jāizvairās. Koncentrējoties uz vēlamo, jūs sniedzat pamudinājumu prātam sākt darboties mērķa labā, jums radīsies jaunas idejas un iespējas. Protams, tās visas jāizvērtē un jāizlemj, kuras ir jums vispiemērotākās. Radošā vizualizēšana ir pirmais solis pretī veiksmei. Tomēr tā nav maģija. Sapņu piepildīšanai vajadzīgs arī smags darbs.

Radošo vizualizēšanu var aprakstīt kā apzinātu sapņošanu. Mēs visi sapņojam ari neapzināti ikreiz, kad aizmiegam. Nākamās nodaļas tēma ir sapņi par augiem.

14. NODAĻA sapŅi par augiem

Cilvēkus vienmēr valdzinājuši viņu sapņi. Senie babilonieši uzskatīja, ka sapņus sūta ļaunie gari. Ēģiptieši domāja, ka sapņus sūta dievi, un viņi lūdza pēc palīdzības un padoma.

Arī grieķi sapņus uzskatīja par dievu vēstījumiem un lūdza ārstniecības dievam Asklēpijam aizbilst viņu vārdā. Grieķijā Asklēpijam bija veltīti simtiem tempļu. Visslavenākais bija Epidaurijā. Šie tempļi kalpoja par dziednieciskiem SPA, jo turienes pacienti ievēroja īpašu diētu, izpildīja dažādus vingrojumus un gāja īpašās pirtīs. Tomēr svarīgākais punkts dziedināšanā bija svētā sapņošana. Pacienti atradās guļamzālē, un sapņos viņus apciemoja Asklēpijs vai kāds no viņa priesteriem. No rīta pacienti pamodās un mājās devās izārstēti. Par daudzajām dziedināšanām tika veikti ieraksti, taču nav ierakstu par neizdošanos vai nāves gadījumiem.1 Asklēpijam veltītajos tempļos bija arī svētās čūskas, un dievu bieži vien attēloja ar zizli rokā, ap kuru aptinusies čūska. No šiem attēlojumiem radies medicīnas simbols ar divām čūskām, kas aptinušās ap zizli.

Gandrīz pirms trim tūkstošiem gadu grieķu dzejnieks Homērs (aptuveni 9. gs. p. m. ē.) rakstīja par sapņiem un to tulkojumu. Bībeles pirmajā grāmatā Jāzeps tulkoja faraona sapni par septiņām treknām govīm un septiņām liesām govīm (pirmā Mozus 41:17-28).

Daoistu filozofs Cuang-cu (4. gs. p. m. ē.) aprakstīja piedzīvoto pamošanos un nespēju atšķirt sapni no realitātes: nomoda vai sapņu dzīvi. Reiz viņš sapņojis, ka esot taurenis, kas liegi lidojis no vienas vietas uz citu. Pamodies viņš, guļot gultā, centies saprast, vai ir vīrietis, kas sapņo, ka ir taurenis, jebšu taurenis, kurš sapņo, ka ir cilvēks.

Daudzi radoši cilvēki spējuši savus sapņus konstruktīvi izmantot. Samuēlam Teiloram Kolridžam (1772-1834) sapnī atnāca slavenā dzejoļa "Kubla Kān" (1797) vārdi, kurus viņš centās pierakstīt, bet tika iztraucēts un pārējais dzejolis izgaisa no prāta. Mērija Šellija (1797-1851) nosapņoja stāstu par "Frankenšteinu jeb Moderno Prometeju". Sapnis viņu pārbiedēja, un viņas uzskats, ka tāds pats rezultāts būs ar lasītāju, izrādījās pareizs. Stāstu par "Doktoru Džekliu un Misteru Haidu" Roberts Lūiss Stīvensons (1850-1894) nosapņoja. Daudzus Viljama Batlera Jītsa (1865-1939) dzejoļus iedvesmoja sapņi. Pēdējā laikā tiek uzskatīts, ka sers Pols Makartnijs dziesmas Yesterday melodiju ir nosapņojis.2

Mēs visi sapņojam. Zinātnieki to pierādījuši, dažādās nakts stundās modinot brīvprātīgos un vaicājot, vai viņi sapņojuši. Daudzi cilvēki sapņus aizmirst, kolīdz pamostas. Par laimi, ir iespējams tos atcerēties.

Uzreiz pēc pamošanās es pierakstu visu, ko par savu sapni atceros — šī metode man palīdz vislabāk. Daļēji aizmirstas detaļas atceros pierakstīšanas laikā. Ja pamostaties ar apziņu, ka esat sapņojis, bet nevarat sapni atcerēties, palieciet kādu laiku pozā, kādā bijāt pamostoties, un mēģiniet atslābināt prātu un ķermeni. Šī metode bieži vien atsauc prātā sapņa detaļas. Nav jāuztraucas, ja nespējat sapni atcerēties. Ja tas būs bijis svarīgs, sapņosiet to vēlreiz.

Ir dažādu veidu sapņi. Ikdienas sapņi atspoguļo prāta ikdienas dzīves notikumu izvērtēšanu un darbu pie tā. Parasti šiem sapņiem ir neliela nozīme, taču tie var norādīt uz tuvojošamies pārmaiņām.

Daudz nozīmīgāki ir simboliskie sapņi. Tiem piemīt lielāks spēks un vairāk emociju nekā ikdienas sapņiem. Sapņa notikumi reti ir loģiski, vietas un satiktie cilvēki bieži vien ir sveši. Simboliskajos sapņos bieži vien parādās ziedi.

Sapņi par vēlmēm satur elementus, kurus savā dzīvē vēlamies. Piemēram, ja vēlaties bērniņu, bet vēl neesat to ieņēmusi, jūs sapņosiet par sava bērniņa auklēšanu un rūpēm par viņu. Reiz man tika izstāstīts sapnis, kurā cilvēks uzvarēja lielās sacensībās, uzstādot jaunu pasaules rekordu. Viņš ir labs atlēts, taču pagaidām nebūt nav pasaules ldases sportists. Tas pilnīgi noteikti bija vēlmju sapnis un, cerams, motivēs to pārvērst īstenībā.

Ir sapņi, kas vairākas reizes atkārtojas, parasti ar mazām izmaiņām tēmā vai saturā. Šie sapņi parasti ir pamācoši, tie jāvērtē ļoti rūpīgi, lai saprastu, kādu pamācību tie sniedz.

Ir ļoti daudz pravietisko sapņu piemēru. Ābrahams Linkolns (1809-1865) dažas dienas pirms savas noslepkavošanas nosapņoja pats savas bēres. Ari Kaligula nakti pirms savas slepkavības to nosapņoja. Vispopulārākie pravietisko sapņu piemēri parasti tiek publicēti, jo tie ir par notikumiem pasaulē vai cilvēkiem ļoti augstos amatos. Taču daudzi cilvēki redz pravietiskus sapņus par sevi un/vai sev tuvajiem. Bieži vien šos sapņus neuztver kā pravietiskus, līdz tie pierādās dzīvē. Tādēļ ir vērts rakstīt sapņu dienasgrāmatu, kas palīdz tos neaizmirst.

Murgi palīdz tikt galā ar senām bailēm. Ja pamostaties no murga, pirms atkal aizmiegat, pierakstiet visas tā detaļas. Manīsiet, ka rakstot visas bailes un uztraukumi pagaisis. Murgus nekad nevajag uztvert tieši. Tie parasti ir fantazējumi par konkrētām bailēm.

Augi var parādīties ikvienā sapņu veidā, taču tie visbiežāk parādās tieši simboliskajos sapņos. Daži, īpaši falliskie simboli, kā sparģeļi, banāni, burkāni, gurķi un pat koki, ir nepārprotami. Taču lielākoties tie ir izsmalcinātāki. Citos sapņos augu simbolisms ir, taču nemanāms. Pierakstot sapņus, ir vērtīgi sev pajautāt, vai neatceraties parādāmies ziedus un/vai kokus sapnī, ko pierakstāt.

Lielākoties ziedi ir pozitīvu sapņu simbols, jo tie simbolizē skaistumu, cerību, nevainību, drošību un laimi. Ja sapņojat par ziedu pļavu, tas simbolizē tiekšanos pēc brīvības un plašuma. Sapņi par dārzu nozīmē, ka citi jūs mīl un ciena. Ja sapņojat par to, kā skaistā dārzā plūcat ziedus, varat gaidīt patīkamu pārsteigumu. Ja sapnī redzat ziedu grozu, gaidāmas kāzas vai ģimenes pieaugums. Ja sapnī ziedus ostāt, gaidāma vērtīga iespēja. Ziedi pumpuros simbolizē cerību. Ja tie ir pilnos ziedos, tas liecina par piepildīšanos, skaistumu un laimi. Vīstoši vai novītuši ziedi liecina par skumjām, naidu un lolotu cerību pagaišanu.

Četri gadalaiki atspoguļo dažādus dzīves posmus. Koks, kura zari ir pilnos ziedos vai pumpuros, simbolizē auglību un jaunību. Vasaras pilnbrieds simbolizē dzīves plaukumu. Rudens lapas simbolizē pusmūžu. Kailie ziemas zari simbolizē vecumu.

Ziedi koku zaros vienmēr ir pozitīva zīme. Tie norāda uz jaunību, laimi un vieglprātību. Tie var liecināt arī par to, ka plaukst attiecības. Ozolzīles mēdz simbolizēt grūtniecību vai jaunas idejas dzimšanu.

Koku grupas, kā birztalas, meži un lieli meži, simbolizē sabiedrību, pie kuras piederat. Tie var norādīt uz kolēģiem, apkaimi, kurā dzīvojat, mazpilsētu, pilsētu vai pat valsti.

Nokaltušu koku stumbri simbolizē senčus vai jums mīļus cilvēkus, kuri nu jau miruši.

Kā visas dzīvas būtnes, arī augi iziet caur augšanas un sairšanas procesiem. Augi bieži vien ir augšanas un pārmaiņu simboli. Kultūraugi norāda uz potenciālu, ko nepieciešams apstrādāt un barot. Pūstoši augi atklāj, ka konkrētā situācijā esat guvis visu iespējamo. Savvaļas ziedi atklāj, ka daļa jūsu būtības tiecas pēc brīvības.

Krāsaini ziedi pilnbriedā simbolizē optimismu un cerību. Vīstoši un novītuši ziedi ir vilšanās un skumju zīme. Arī koki ziemā simbolizē skumjas un laiku kaut kur nolīst un veidot labākas nākotnes plānu.

Par pozitīvu zīmi uzskata, ja sapnī saņemat ziedu pušķi. Tā ir atzinības, pieņemšanas, sasniegumu, goda un cieņas zīme.

Neauglīgā apvidū ziedoši ziedi liecina, ka jūsu optimisms un pozitivitāte palīdzēs pārvarēt visas grūtības un sasniegt mērķus.

Ziedi bieži vien simbolizē cilvēka sievišķo pusi. Nomoda stundās cilvēks šo savu pusi, iespējams, slēpj, taču sapņu pasaulē to grūti noslēpt.

Nezāles simbolizē negativitāti. Nezāles var uzveikt jūsu dārzu un iznīcināt to. Tās liecina, ka jums jākoncentrējas uz dzīves pozitīvajiem aspektiem, nevis negatīvajiem.

Dārzeņiem nepieciešams laiks augšanai un nobriešanai. Sapņi par tiem liecina, ka jābūt neatlaidīgam, lai uzsmaidītu veiksme. Ja tāds būsiet, sasniegsiet savus mērķus par spīti grūtībām un šķēršļiem un sapņos redzēsiet veselīgus dārzeņus. Sapņi par neveselīgiem, nīkuļojošiem dārzeņiem liecina par nabadzību un trūkumu dzīvē. Dārzeņu dažādās formas liecina par seksualitāti, un sapņa saturs norādīs, vai tā ir vai nav.

Arī daudzi augļi tiek saistīti ar seksualitāti. Ja vīrietis sapņo par banāniem, jāizvērtē savs veselības stāvoklis. Zaļš, negatavs banāns simbolizē brieduma trūkumu seksualitātē, bet dzeltens, gatavs banāns simbolizē seksuālo briedumu. Par nožēlu jāsaka, sapņos redzēti pārgatavi, brūni banāni simbolizē, ka seksualitātes pilnbrieds ir jau pagātnē. Formīgi augļi, kā melones, tiek asociēti ar krūtīm, un sievietēm, kas sapnī redz melones, jādara tas pats, kas vīrietim, sapņojošam par falliskiem augļiem. Sēklaini augļi, kā granātāboli un vīģes, tiek asociēti ar auglību un grūtniecību. Arī ananass vienmēr ticis asociēts ar auglību.

Protams, augļi ne vienmēr saistīti ar seksu. Sapņi par augļu pilniem traukiem liecina par patīkamu un bagātīgu dzīvi. Apelsīns var liecināt par saulainu nākotni, bet citrons var simbolizēt tuvojošos rūgtumu dzīvē.

Sapņi par nodarbošanos ar dārzniecību liecina par rūpēm dzīves praktiskajos jautājumos. Ja sapnī rokat vai kaplējat, tas nozīmē, ka plānojat un sagatavojat augsni riskantam pasākumam. Ja sapnī kaut ko stādāt, tas liecina par jaunu iespēju veidošanu. Ražas novākšana nozīmē sava ieguldījuma atalgošanos. Zāliena pļaušana sapnī liecina par rūpēm, kas saistītas ar svarīgiem darbiem uzturēšanā un remontā.

Sapņu zinībās par pozitīvu zīmi uzskata sapņus par konkrētiem augiem.

Aprikoze

Sapņi par aprikozēm ir pozitīvi. Tie liecina par labu veselību un laimi. Ja neesat precējies, sapņi par aprikozēm simbolizē, ka nākotnes partneris ir tepat tuvumā.

Avene

Avenes nes labas ziņas no kāda tālumā. Tās vēsta arī par laimīgu laulību un veseliem bērniem. Avene ir izturīgs augs, un sapņi par to var liecināt par smaga darba augļiem.

Āboliņš

Sapņi par āboliņu simbolizē labu veselību, laimi, veiksmīgu laulību un labklājību.

Ābols

Ābolus uzskata par ļoti pozitīvu zīmi. Tie simbolizē veiksmi visās jomās, laimīgu laulību un ilgu mūžu. Koši sarkani āboli simbolizē auglību un sola lielu un veselīgu ģimeni. Ņemot vērā tā asociācijas ar Ādamu un Ievu, ābols var simbolizēt pavedināšanu. Zeltaini āboli simbolizē alkas pēc popularitātes, zaļi āboli simbolizē pārticību. Par sliktu zīmi uzskata sapņošanu par ābolu zagšanu, jo tas norāda, ka cenšaties aizvilināt kāda mīļoto cilvēku.

Āmuli

Āmuļi liecina par iespējamu kārdinājumu. Lai izvairītos no problēmām nākotnē, jāpaliek uzticīgam partnerim.

Burkāns

Sapņi par burkāniem vēsta par veiksmi finanšu jomā. Ja esat iesaistīts kādā prāvā, šie sapņi liecina par pozitīvu tās iznākumu.

Ceriņi

Sapņi par ceriņiem parasti ir laba zīme mīlai un romantiskām attiecībām. Tie liecina par ilgu un laimīgu laulību. Izņēmums ir sapņi par violetajiem ceriņiem, kas liecina par neveiksmēm nākotnē.

Cidonija

Sapņi par cidonijām vēsta par veselības uzlabošanos un fizisko sagatavotību. Drīz atrisināsies nelielas problēmas.

Dzelksnis

Sapņi par šiem augiem vēsta par negaidītu veiksmi. Notiks kaut kas ļoti labs.

Dzeltenā narcise

Dzeltenās narcises simbolizē salabšanu ar senu draugu. Pagātnes notikumi tiks aizmirsti, draudzība turpināsies, it kā nekas nebūtu bijis.

Efeja

Efeja ir viens no labvēlīgākajiem augiem, par ko sapņot. Tā sola labus draugus, lielu laimi un finansiālu veiksmi.

Forsītija

Forsītija ir pozitīva puķe, sapņi par to liecina, ka esat entuziasts un priecājaties, ka esat dzīvs.

Goldlaks

Sapņi par tiem vēsta par kaut ko labu. Tie apliecina, ka partneris ir patiess. Slimniekam tie vēsta, ka veselība drīzumā uzlabosies. Ja neprecējies cilvēks sapņo par goldlaku pušķi, tuvojas nenovēršams bildinājums.

Granātābols

Sapņi par granātāboliem simbolizē veiksmi visos dzīves aspektos. Tie liecina par labām attiecībām tiem, kuri meklē partneri, par veselības uzlabošanos tiem, kuri slimo, kā arī labklājību biznesmeņiem.

Gundega

Sapņi par gundegām vēsta par finansiālā stāvokļa uzlabošanos, ja vien esat gatavs veikt ikvienu nepieciešamo darbu.

Gurķis

Slimam cilvēkam sapņi par gurķiem simbolizē atveseļošanos. Tie ir biznesa veiksmes zīme, kā arī simbolizē veiksmīgu ārzemju ceļojumu.

īriss

Sapņi par īrisiem nes labas ziņas par jums vai jums tuvu radinieku.

Jasmīns

Sapņi par jasmīniem sola veiksmi. Tie ir laba zīme cilvēkiem, kuri ir iemīlējušies.

Kliņģerīte

Sapņi par kliņģerītēm sola veiksmi, laimi un labklājību. Tikko iemīlējušamies jauniešiem sapņi par kliņģerītēm sola veiksmi.

Korinte

Sapņus par korintēm uzskata par labu zīmi. Tie sola pārticību, laimi un daudz draugu.

Krizantēma

Sapņos redzētās dzeltenās krizantēmas ir pozitīva zīme, jo liecina par patiesu mīlestību. Baltās krizantēmas ir slikta zīme — tās liecina par mīļotā aiziešanu. Austrumu pasaulē krizantēmas simbolizē ilgmūžību.

Krokuss

Sapņi par krokusiem liecina par tuvojošamies briesmām. Mīlas attiecībās jābūt uzmanīgam.

Ķiploks

Sapņi par ķiplokiem ir svarīgi tikai vīriešiem. Ja vīrietis sapņo par ķiploku mājās, tas simbolizē lielu veiksmi. Tomēr, ja sapnī ķiploku ēd, tas var liecināt arī par problēmām mājās.

Labība

Sapņi par labību var simbolizēt kaut ko labu vai sliktu. Gatavās ražas novākšanu uzskata par labu zīmi. Taču par sliktu zīmi uzskata miltrasainu vai citādi bojātu labību.

Lazdu rieksti

Ja sapnī redzat lazdu riekstu, atklāsiet apslēptus dārgumus. Šie dārgumi var ari nebūt zelts vai dārgakmeņi, tie var simbolizēt veiksmīgu atklājumu vai sastapšanos ar veiksmi. Lazdu riekstu ēšana sapnī simbolizē ievērojamu labklājību.

Lilija

Ja liliju sezonā tās redzat sapnī, gaidāma laulība, kas būs laimīga un ilga. Lilijas norāda uz garīgās atdzimšanas sākumu. Ja par liliju sapņojat nesezonā, tā ir vilšanās zīme. Sapņi par vīstošām vai novītušām lilijām sola smagu slimību.

Magone

Tā kā no magoņu sēklām iegūst opiju, Senās Grieķijas laikos tās parasti simbolizēja miegu un nāvi. Simbolisms var mainīties. Kopš Pirmā pasaules kara magones simbolizē piemiņu, jo tās ziedēja Ziemeļfrancijas kara laukos, kur kaujās tika nogalināti simtiem tūkstošu jaunu vīru.

Mandele

Sapņos redzētas mandeles simbolizē tuvojošos ceļojumu. Saldā mandele nozīmē, ka ceļojums būs vērtīgs un labvēlīgs. Ja mandele ir ar rūgtu piegaršu, ceļojums neizdosies tāds, kā gaidījāt.

Margrietiņa

Ja sapnī redzat margrietiņas pavasarī vai vasarā, tas liecina par veiksmi. Taču margrietiņa rudenī tiek uzskatīta par sliktu zīmi.

Mirte

Mirte sola vairāk par vienu laulību. Sapņi par mirtēm vairāk nekā vienā gadījumā liecina, ka jūsu otrais partneris arī reiz bijis precējies.

Neaizmirstule

Sapņi par neaizmirstulēm liecina, ka partneris nespēj apmierināt visas jūsu vajadzības. Jums nepieciešams ar partneri izrunāties, lai saprastu, ko ir iespējams atrisināt un ko nav.

Nelke

Neļķu sapņi vēsta par kaislīgu mīlas dēku. Rūpīgi izvērtējiet, pieņemt vai noraidīt piedāvājumu.

Olīvkoks

Sapņi par olīvkokiem ir pozitīva zīme, jo tie simbolizē mieru un labklājību. Ja sapnī redz olīvkoka zaru, atrisināsies kāda problēma.

Ozols

Sapņi par ozoliem simbolizē garu, laimīgu, produktīvu mūžu. Ja ozolā ir zīles, kļūsiet bagāts. Veselīgs, zaļojošs ozols simbolizē bērnus, kas ģimenei darīs godu.

Palma

Sapņi par palmām vēsta par nepieciešamību pēc atvaļinājuma kādā eksotiskā zemē. Senās Romas laikos palma simbolizēja uzvaru. Tādēļ dažkārt sapņi par palmām liecina par tuvojošos lielo veiksmi.

Peonija

Sapņi par peonijām liecina, ka jums nesen uzsmaidījusi vai vēl uzsmaidīs veiksme. Tā rūpīgi jāizvērtē un, ja ir daudzsološa, jācenšas noturēt.

Persiks

Sapņi par persikiem vēsta par izpriecām, luksusu, iecietību, laimi un labu veselību.

Pienene

Bērniem patīk nopūst visas pienenes pūkas ar vienu pūtienu, lai piepildītos vēlēšanās. Ja sapnī rokā turat pieneni, jums ir kāda slēpta vēlme vai ilgas.

Prīmula

Sapņi par prīmulām vēsta par jaunu draudzību, kurā abi gūsiet prieku un laimi.

Roze

Roze ir tā, par kuru ir vērts sapņot, ja vien tā ir veselīga. Sarkana roze liecina par patiesu mīlestību, veiksmīgām attiecībām, labu veselību un labklājību. Tā var liecināt par kāzām. Bet, ja rozes ir vītušas vai vīst, iznākumā ir zaudējumi un vilšanās. Balta roze simbolizē šķīstumu. Rozā roze liecina par romantiskām attiecībām. Melna roze ir slikta zīme, tā liecina par nāvi.

Ja sapnī redzat duci sarkanu rožu, tas liecina par ilglaicīgām, kaislīgām attiecībām.

Sapņi par rozēm pumpuros simbolizē nevainību un jaunavību.

Sausserdis

Sapņi par sausserdi nes asaras, kuras drīz aizstās smaids un smiekli.

Sēne

Sapņi par sēnēm vēsta par nelielu, bet patīkamu pārsteigumu. Taču tās var liecināt ari par to, ka jums kāds kaut ko svarīgu līdz galam neizstāsta. Sapņi par halucinogēnām sēnēm vēsta, ka jums dzīvē nepieciešams vairāk maģijas un prieka.

Sikomore

Ja neprecējies cilvēks sapņo par sikomori, tas liecina par kāzām. Precētam cilvēkam sapnis par sikomori vēsta par izvairīšanos no greizsirdības.

Sniegpulkstenīte

Sapņi par šīm puķēm liecina par neatrisinātām problēmām. Paļaujieties uz kādu, kam uzticaties, un problēmas atrisināsies.

Uzpirkstīte

Uzpirkstītē atrodas digitalīns, ko izmanto sirds slimnieku ārstēšanā. Sapņi par uzpirkstīti var simbolizēt salauztu sirdi vai nepieciešamību apmeklēt ārstu.

Vijolīte

Sapņi par vijolītēm vēsta par progresu svarīgā dzīves jomā. Uzlabosies apstākļi. Tie liecina par smaga darba atmaksāšanos. Tās ir arī pieķeršanās simbols. Sapņi par vijolītēm var vēstīt par gaidāmām kāzām ar kādu, kurš ir par jums jaunāks.

Vīģe

Sapņi par vīģēm vai vlģeskokiem tiek uzskatīti par labu zīmi. Tie sola veselību, labklājību un ilglaicīgas attiecības. Tās simbolizē arī veselīgas un piepildītas vecumdienas. Vīģes ir ari auglības un grūtniecības simbols. Taču rūpīgi jāvērtē katra sapņa daba, lai noteiktu precīzu vīģes simbolismu katrā sapnī.

Vīnogulājs

Sapņi par tiem simbolizē veselību, auglību un labklājību. Tie liecina par piemērotu laiku progresa un paplašināšanās plāniem.

Zāle

Sapņi par zāli lielākoties ir pozitīvi. Veselīga, zaļa zāle simbolizē garu un laimīgu dzīvi, kā ari jaukas vecumdienas. Ja zāle nīkuļo vai iznīkst, tas simbolizē slimību vai sliktu veselības stāvokli.

Šīs grāmatas lielākā daļa veltīta ziediem un kokiem Rietumu pasaulē. Tomēr arī Austrumu pasaule ir bagāta ar vēsturi un folkloru par ziediem un kokiem. Nākamajā nodaļā aplūkosim Austrumu maģiskos augus.

15. NODAĻA austrumu svĒtie un MAĢISKIE AUGI

Daoistu filozofijā ir pieci elementi: koks, uguns, zeme, metāls un ūdens. Koka elements attiecas uz augiem, kā ari uz austrumu virzienu, zaļo krāsu, pavasari, viedumu un nemirstību. Fakts, ka augi un viedums šādi ir saistīti, norāda uz spēcīgo augu ietekmi uz fizisko, prāta, emocionālo un garīgo cilvēces labklājību. Augi ir ne tikai skaistuma objekti un barības avots, tie ir ari pamatā laimei, mierīgam prātam un pašai dzīvei.

Visa cilvēces un dzīvnieku dzīve ir atkarīga no augiem, lai izdzīvotu. Ikkatra lielāka pārmaiņa vidē, kas izmaina augu dzīvi, ietekmēs ari cilvēkus un dzīvniekus. Piemēram, mežu izciršana var izraisīt plūdus, sausumu vai citas katastrofas.

Senajiem filozofiem augi mācīja laika vērtību. Filozofi vēroja gadalaiku maiņu un atklāja, ka dabu mainīt nav iespējams. Daoisti izgudroja sešdesmit gadu ciklisku sistēmu, kas pazīstama kā Ganzi sistēma, kura paredz dažādas laika un vides kombinācijas. Arī ķīnieši gadu sadalīja divdesmit četros posmos, kā arī četros gadalaikos. Tos izmanto pareģojumiem ikgadējā ķīniešu astronomiskajā gadagrāmatā.

Katram gadalaikam ir savs zieds, kas to simbolizē: peonija simbolizē pavasari, lotoss — vasaru, krizantēma — rudeni un plūmes zieds — ziemu. Citā grupēšanā bambuss tiek asociēts ar pavasari, orhideja vai īriss — ar vasaru, krizantēma — ar rudeni, un plūmes zieds — ar ziemu. Šo otro grupu dēvē par "četriem džentlmeņiem", jo tajā ir četras vērtīgas īpašības, kuras bieži izvēlas ķīniešu mākslinieki. Bambuss simbolizē izturību, orhideja vai īriss — siltumu, krizantēma — godīgumu, plūmes zieds — cēlumu. Bambuss, priede un plūme tiek dēvēti par "trim draugiem". Tie uzskatāmi parāda izturību, plaukstot un augot ziemā. Visi trīs kopā tie simbolizē izturīgu draudzību.

Katram gada mēnesim ir simbolizējošs augs: plūme, persiks, peonija, ķirsis, magnolija, granātābols, lotoss, bumbiere, malva, krizantēma, gardēnija un magone.1 Ķīniešu Mēness kalendārā daži mēneši ir divdesmit deviņas dienas gari, daži — trīsdesmit, jo Mēness divpadsmit mēneši neveido Saules gadu; ik pa trim gadiem tiek pielikts papildu mēnesis. Ķīniešu Jaunais gads tiek svinēts katru gadu dienā starp 21. janvāri un 19. februāri. Astoto dienu pēc Jaunā gada uzskata par rīsu un labības dzimšanas dienu. Augļu un dārzeņu rašanos svin devītajā dienā, kukurūzas un miežu — desmitajā dienā. Ja dzimšanas dienās laiks ir jauks, būs ar ražu bagāts gads.

Ikvienu sievieti simbolizē zieds vai koks. Par godu tam otrā mēness divpadsmitajā dienā notiek Ziedu festivāls. Sievietes un bērni uz ziediem, krūmiem un kokiem karina sarkanus papīrus un tad slavē augus. Tas nodrošina labu ražu.

Tūkstošiem gadu tiek praktizēta ķīniešu netradicionālā medicīna, kurā dziedināšanai izmanto piecus elementus un iņ un jaņ pretstatu principus. Sestajā gadsimtā Ķīnā no Indijas sāka ievest tēju. Sākotnēji to dzēra medicīniskiem nolūkiem, populāra tā kļuva Tanu dinastijas laikā (618.-907. g. m. ē.). Rietumus tā sasniedza tikai sešpadsmitajā gadsimtā.

Ķīniešu augu nozīme

Ķīniešiem ir sarežģīta simbolu sistēma. īpaši puķēm tika piešķirta pozitīva nozīme, lai tās motivētu un iedvesmotu ikvienu, kas tās uzlūkoja. Saraksts ar zināmākajām nozīmēm.

Acālija: sievietes skaistums Apelsīns: pārticība

Aprikoze: sievietes skaistums, auglība Ābele: sievietes skaistums, ģimenes pārticība, miers Bambuss: bērnu pietāte, cildenums, atturīgums, jaunība, ilgmūžība

Banāns: pašizglītošanās, centība, disciplīna Bumbiere: taisnīgums, sirds šķīstums Dateļplūme: prieks, veiksme biznesā Glicīnija: pārticība Granātābols: auglība, daudz bērnu Ģerānija: labklājība Hibiskusroze: labklājība, gods, slava Japānas mespils: veiksme

Jasmīns: apburoša dāma, piemīlība, draudzība, pieķeršanās Kamēlija: cildenums, atslābināšanās

Krizantēma: augsts amats, komfortabla dzīve, rudens, prieks Ķirbis: bērni

Lotoss: auglība, ražība, vasara, pārticība; Ķīnas svētais zieds Magnolija: nakts maiguma zieds, pievilcība un piemīlība Narcise: laulība, pārticība, laba nākotne Oleandrs: skaistums Olīvkoks: izglītība

Orhideja: auglība, mīlestība, pilnība, uzlabošana Ozols: spēks

Palma: laimīgas vecumdienas

Peonija: pieķeršanās, mīlestība, sievietes skaistums, pārticība, gods; var piesaistīt pareizo partneri laulībām Persiks: laulība

Pienene: aizsardzība, laba veselība un nauda

Plūme: ievērojama pārticība

Priede: izturība

Vīteņaugs: mīlestība un laulība

Vītols: sievietes piemīlība, rāmums

Zīdkoks: māte, smags darbs

Maģiskie koki

Senajā Ķīnā pielūdza kokus un reti kad nocirta kādu, kas auga kapu vai tempļu tuvumā. Patiesībā dažkārt kokus pat stādīja uz kapa. Tad koka dvēsele stiprināja un atbalstīja mirušā cilvēka dvēseli. Šim iemeslam visbiežāk izvēlējās priedes un cipreses, jo tām piemita spēcīga garīgā enerģija.2

Ķīniešu literatūra ir pilna ar stāstiem par to, kā koki raud moku dēļ, ka ir nocirsti. Kāda leģenda vēsta par Vu-Kangu, kurš mācījās, lai kļūtu nemirstīgs. Pēc tam, kad eksāmenos tika pieļauts pārāk daudz kļūdu, viņu nosūtīja uz Mēnesi. Uz Zemi viņš varēja atgriezties tikai pēc tam, kad būs nocirtis cassia koku, kas auga uz Mēness. Diemžēl ik reizi, kad Vu-Kangs nocirta kaut skaidu no koka, tās vietā izauga jauna. Viņš vēl aizvien ir tur, un bērni dēvē viņu par Veco Vīru uz Mēness. Cassia koks uz Mēness vēl aizvien aug.

Viens no koku pielūgšanas veidiem bija koku dekorēšana ar vītnēm un laternām. Sarkana papīra vai auduma strēmeles iesēja kokos, lai tos aizsargātu un atvairītu ļaunos garus.

Apelsīns

Apelsīns simbolizē labu nākotni, laimi, pārticību un bagātību. Ķiniešu valodā apelsīns ir kum, kas skan tāpat kā vārds "zelts". Jaunā gadā dāvanā saņemti apelsīni nes veiksmi, jo sola laimi un finansiālu izdošanos visa gada garumā.

Aprikoze

Aprikožu koki simbolizē auglību, ražību un ķiniešu kalendāra otro mēnesi, kā arī sievišķo skaistumu. Aprikozes kauliņš simbolizē Ķīnas sieviešu acu skaistumu.

Ābele

Ķīnieši ar ābeli saprot mežābeli. Tādas ābeles kā pie mums Rietumos Ķīnā nav. Ābeļziedi simbolizē sievišķo skaistumu, kā arī mieru un klusumu.

Bambuss

Bambuss ir ilgmūžības simbols. Tas pārstāv cildenumu, izsmalcinātību. Tā kā tam ir dobs vidus, tas simbolizē arī progresīvu domāšanu. Atvaira negatīvo enerģiju. Bambusu izmanto dažādām vajadzībām. Jaunos dzinumus ēd, no mīkstuma var ražot papīru, izaugušos augus var izmantot būvniecībā, kā ari mēbeļu un citu lietu ražošanā. Ari mūsdienās liela daļa sastatņu Ķīnā ir ražotas no bambusa. Ķīnas mākslinieki bieži vien savos darbos attēlo bambusu. Ir trīs koki, kurus attēlo kopā un dēvē par "trim ziemas draugiem", — bambuss, priede un plūme.

Bumbiere

Simbolizē ilgmūžību, jo koks dod augļus pat lielā vecumā. Tā simbolizē arī labvēlīgu valdību. Šis simbols radās aptuveni pirms trim tūkstošiem gadu, kad Šao hercogs zem savvaļas bumbieres sprieda taisnīgu tiesu. Mīlētāji un draugi nedrīkst dalīties ar bumbieri, sagriežot to divās daļās, jo vārdi "bumbieris" un "šķiršanās" ir fonētiski identiski.

Ciprese

Tiek uzskatīts, ka cipresei piemīt dziednieciskas īpašības. Tā kā tas ir ilgmūžīgs koks, tas simbolizē ilgmūžību. Cipreses sēklu ēšana uztur cilvēku spēcīgu, veselīgu un jauneklīgu pat vecumdienās. Šo sēklu ēšana uzlabo arī dzirdi un redzi.

Dateļplūme

Dateļplūmes augļi simbolizē prieku un laimi. Dateļplūmes bieži stādīja tempļu dārzos, jo tās ir ilggadīgas un dod ēnu.

Japāņu cidonija

Japāņu cidoniju dēvē arī par "mīlestības koku", un tā simbolizē laulības dzīvi. Kādā senā leģendā izskaidrots, kā nonāca līdz šai asociācijai. Imperators iekāroja lēdiju Lo-ču, bet viņa jau bija laimīgi precējusies. Imperators lika viņas vīram nocirst galvu un aizveda lēdiju Lo-ču uz vienu no savām pilīm kalnos. Viņa izdarīja pašnāvību, nolecot no kraujas. Imperators neļāva apbedīt sievieti blakus viņas vīram, taču uz katra kapa izauga pa Japāņu cidonijai, kuras savus zarus savija kopā, veidojot vienu lielu koku. Divas mandarīnpīles atrada mājvietu zem šī koka, radot vislabāko piemēru laulības svētlaimei.

Kamparkoks

Nodrošina entuziasmu un enerģiju visiem, kam tā nepieciešama.

Ķirsis

Ikviena ķirša daļa tiek izmantota medicīnā. Auglis simbolizē sievišķo skaistumu un tam ir spēcīga seksuāla blakusnozīme. Frāzes "ēst ķiršus" nozīme ir "nodarboties ar seksu".

Persiks

Ķīnieši persiku uzskata par vienu no maģiskākajiem kokiem. Tas zied februārī — Jaunā gada sākumā. Persiks simbolizē pavasari, laulību, draudzību un ilgmūžību. Persikus dažkārt dēvē par "feju augļiem" un "nemirstīgo augļiem". Persiku kauliņus bērni izgrebj atslēgas formā un nēsā līdzi kā laimes amuletu. Ļaunie gari baidās no persikiem. Vēl nesenā pagātnē persika ziedus lika pie ēku priekšdurvīm neveiksmju un negatīvās enerģijas atvairīšanai.

Plūme

Simbolizē jaunību un vitalitāti. Ķīnā tas ir ļoti labvēlīgs koks. Leģenda vēsta, ka diženais filozofs Lao Cu dzimis zem plūmes. Kopā ar bambusu un priedi plūme ir viena no "trim ziemas draugiem". Plūme ir pirmais koks, kas pavasarī uzzied. Ziemeļķīnā, kur ir ļoti auksts, plūmes audzē stikla siltumnīcās. Plūme nes laimi, jo piecas ziedlapas simbolizē piecus laimes dievus.

Priede

Uzsūc dievišķo enerģiju un dāvā to cilvēkiem. Priede simbolizē nelokāmību, pašdisciplīnu un ilgmūžību. Tā simbolizē gara mūža pēdējos gadus, papildus tam — priede ir laimīgas laulības simbols, jo priežu skujas aug pāros. īpaši godātas tiek senas priedes. Ķīniešu māksliniekiem patīk gleznot priedes, daļēji to interesanto formu, bet lielākoties simbolisma dēļ. Kopā ar bambusu un plūmi priede ir viena no "trim ziemas draugiem".

Vītols

Simbolizē lēnprātību un pavasara iestāšanos. Tas ir arī aizsargājošs koks. Vītola zars pie mājas durvīm nes ģimenei veiksmi un pasargā no spokiem un ļauniem gariem. Frāze "vītola jūtas un ziedu vēlmes" (willow feelings and flower wishes) nozīmē "seksuālu iekāri".

Zelta lietus

Simbolizē piedošanu. Tas ir saistīts arī ar trusi, kurš pēc ķīniešu folkloras dzīvo uz Mēness. Trusis uz Mēness zem zeltlietus veido nemirstības zāles. Zāles sniedz nemirstību ikvienam, kas tās apēd.

Zīdkoks

Plaši audzē Ķīnā, jo to lapas nodrošina barību zīdtārpiņiem. Zīdkoka nūju nesa ģimenes locekļi, kuri sēroja par mātes nāvi. Zīdkoks simbolizē smagu darbu un nodošanos. Tas simbolizē arī mājas dzīves priekus un apmierinātību. Taču to nevajadzētu stādīt māju tuvumā, jo zīdkoks piesaista skumjas.

Nemirstības augi

Ķīniešiem ir neskaitāmi daudz nostāstu par maģiskiem augiem, kas cilvēkiem var dāvāt nemirstību. Viens no šiem stāstiem ir par Cin dinastijas imperatoru Šī Huang-Ti (aptuveni 260. g. p. m. ē.). Viņu pazīst kā Lielā Ķīnas mūra celšanas pārraudzītāju. Viņam tika stāstīts, ka daudz vīru, kuri krita kaujās, atdzīvojās pēc tam, kad kraukļi un vārnas to mutē sastūma lapas. Viņa gudrie stāstīja, ka vienīgais augs, kam ir šīs lapas, aug uz Tsu salas, trīssmaiļu salas, kas saskatāma tikai sirdsšķīstiem ļaudīm. Imperators sūtīja uz salu piecus simtus jaunavīgu vīru un sievu, lai tie atnes augu. Viņu kuģis tā arī neatgriezās. Tas nebūtu nekāds pārsteigums, jo šī pati leģenda vēsta, ka šie pieci simti jaunavīgo cilvēku izveidojuši Japānas karalisko ģimeni.

Šis bija viens no daudziem centieniem iegūt leģendām apvīto augu. Laika gaitā par nemirstību dāvājošiem kļuvuši vēl citi augi. Svarīgākie: kamparkoks, zeltlietus, ķirsis, krizantēma, kanēļkoks, ciprese, vīģeskoks, žeņšeņs, sēnes, persikkoks, bumbiere, priede un plūme.

1   C. A. S. Williams, Outlines of Chinese Symbolism and Art Motivēs (Shanghai: Kelly and Walsh, 194i), 192. (Reprinted by Dover Publications, 1976.)

2   Ong Hean-Tatt, Chinese Plant Symbolisms: A Guide to the Symbolic Value of Plants in Chinese Culture, (Selangor Darul Ehsan, Malaysia: Pelanduk Publications (M) SdnBhd, 1999), 164.

SECINĀJUMI

Es ļoti ceru, ka šī grāmata palīdzējusi jums atklāt kaut nedaudz maģijas, kas saistīta ar ikvienu ziedu un koku. Tāpat es ceru, ka tagad uz dabas brīnumiem raugāties citādi.

Dažiem cilvēkiem šajā maģiskajā pasaulē izdodas iekļūt ātri un viegli. Citiem dažādu iemeslu dēļ tas tik viegli nesokas.

Pirms vairākiem gadiem kāds vīrs uzrunāja mani pēc manas lekcijas, paužot neticību dabas gariem. Dunkans savā dārzā bija izveidojis dabas audzi, kurā viss ļoti labi auga. Tomēr viņš nebija novērojis neko, kas liecinātu par fejām.

"Vai augi dabas audzē aug labāk nekā citās tava dārza vietās?" es vaicāju.

Viņš enerģiski māja ar galvu, sakot: "Daudz labāk. Es darbojoties runājos ar dabas gariem."

Dunkans pēkšņi apklusa un iesmējās: "Es sarunājos ar gariem, kuriem neticu."

Es viņam ieteicu kādu laiku ar šiem gariem nesarunāties un pavērot, kā tas ietekmēs augus. Viņš papurināja galvu, tā sakot "nē".

"Es tā nevaru. Ja nu fejas ir īstas? Es negribu aizskart viņu jūtas."

"Tādā gadījumā, kāpēc gan tev ar tām neaprunāties ikvienā tava dārza vietā? Paskaties, kas notiks."

Viņš pamāja ar galvu, sakot: "Jā, to gan es varētu."

Dažus mēnešus vēlāk Dunkans ieradās pie manis mājās ar dārzeņu grozu. "Man līdz šim nekad nav bijusi tik laba raža," viņš stāstīja, pasniedzot man grozu.

"Vai tu jau esi redzējis kādu gariņu?" es vaicāju.

Viņš sarauca pieri. "Man šķiet, ka esmu. Dažkārt es uz lapām redzu spīguļojošu gaismu vai ari gaismas staru acs kaktiņā. Kad palūkojos vēlreiz, nekā nav. Es nedomāju, ka to visu sev tikai iestāstu." Norādot uz dārzeņiem, viņš turpināja: "Un es nemānu sevi, sakot, ka šos izaudzēju tikai un vienīgi pats. Kaut kas vai kāds man palīdz. Atliek vien palūkoties manu kaimiņu dārzā, lai būtu skaidrs, ka manējā notiek kaut kas īpašs. Es visu laiku runāju ar gariem, un dažreiz tie man atbild. Citiem es to nestāstītu, taču manā galvā ik pa laikam rodas domas: kas, kur un kad jāstāda. Tas ir visai dīvaini, taču paskaties uz rezultātu!"

Dunkanam bija vajadzīgi vairāki mēneši, lai saprastu — kāds viņam palīdz. Džesika bija pilnīgs pretstats.

Viņa mājās iekārtojusi viesu namu. Visi apmeklētāji slavē viņas skaisto dārzu, un viņiem šķiet neticami, ka Džesika, pirms trim gadiem pērkot savu viesu namu, neko nezināja no dārzkopības. Pirms dažiem gadiem viņa bija lasījusi rakstu par Findhorna dārzu Skotijā un izlēma, ja viņai kādreiz dzīvē būs dārzs, viņa lūgs palīdzību dabas gariem. Viņa pareizi nosprieda, ka tie ierastos palīgā un ka dārzs jau pašā sākumā zels un plauks.

Džesikai tas viss izdevās viegli. Dunkanam bija nedaudz jāpapūlas, taču viņš ar laiku sāka pieņemt augu maģisko pasauli. Katram sava pieredze.

Jūs varētu būt ieinteresēti sarunās ar kokiem, zīlēšanā ar ziediem, augu medicīniskajās īpašībās vai vienkārši vēlaties gūt labāku izpratni un tuvāku saikni ar dabu. Es vēlu jums izdošanos un veiksmi, lai arī kāda būtu jūsu interese par ziediem un kokiem!

ALFABĒTISKAIS RĀDĪTĀJS

A

Adonīss 46, 54 Afrodīte 15,27,46,54 Afrodīzijs 154,156-159 Akmenozols 14, 39-40, 81-82,

87-89,92,110 Alksnis 14,39-40, 163 Altāris 121,173,175-176 Amulets 10, 19, 22, 47-48, 50, 55,

157-158,201 Anemone 45-46, 110, 118 Anīss 43,91

Apelsīns 69-70,75,78, 86,110,184,

197,199 Apollons 21,49,56 Aprikoze 185,197,199 Aromterapija 69-70,77,79-80,

82-90 Artemīda 19, 24, 28 Asinszāle 9,45,47,86,130 Asklēpijs 180 Ašēra 11 Atharvavēda 59

Atiss 27,57

Atraitnīte 86, 88, 107,110-111, 116, 134

Atropa beladonna 61 Auns 39, 82,92 Avene 92, 185

Ā

Ābele 15-16,39,83, 86,110,163, 197,199

Āboliņš 8, 15, 87,110-111, 115, 185 Ābrams 11, 22

Āmuļi 16-17,38,40,62, 110, 143, 186

Ārona nūja 22,45, 89 B

Baha ziedu terapija 64-65, 80, 82,

84-90,106 Balders 17 Baldriāns 128

Bambuss 195-197,199, 201

Banjans 13,17, 29

Baziliks 70, 87, 111

Beladonna 8,111

Belteinas rituāls 27

Benzoins 70,140

Bergamote 71, 111, 118

Bērzs 8,17-18,26,39-40, 88, 92

Bodhi koks 18

Borneo 13

Brahma 17,44, 51

Buda 18,44,51

Bumbiere 83, 196-197, 199-200, 203

Bungu rībināšana 94,172-173 Burkāns 157-158,163, 172,182,186 Burvju lazda (Hamamelis) 62 Burvju vārdi 171,176-177

C

Cassia 198

Ceriņi 9,83,90, 111,116,186

Cidonija 157, 186,200

Ciedrs 18-19,28,71,79, 84,97,172

Cigoriņš 47, 67, 85, 87

Ciklamena 48, 111

Ciprese 19,70-71, 88,198, 200, 203

Citrons 71, 184

Citronzāle 71

Č

Čakras 33-36,99-102,106 Čuang-cu 180

D

Dadzis 88, 111, 141 Dārza rudzupuķe 117 Dārzeņi 46,78,159,184,196,205 Dēvas 163-164,171 Dievišķais 18-19, 22, 32, 56,107,

177,201 Dionlss 27 Dioskorīds 59 Dižskābardis 19, 67,86,163 Dodona 24 Driģene 8

Druīdi 14-17, 21, 23-24, 26-27, 38,

41, 62,143 Dvīņi 83-84,91 Dzeloņplūme 8,20,39, 87 Dzeltenā narcise 48, 81, 84, 90, 111, 187

Dziedāšana 94-95,122,171-173 Dzīvības koks 12-13

E

Ebersa papiruss 58

Efeja 39-40,81,86,88-89,112,187

Egle 20,40, 88,147

Egle (Ziemassvētku) 150 Eikalipts 62,12, 79, 86-87, 128 Elementgariņi 164-166 Epikūrs 170

Ercenģelis 105,173-174 Ē

Ēdenes dārzs 12, 21, 29, 44, 50, 170

Ērkšķis 20,45, 54, 92

Ēteriskā eļļa 69-70, 72, 77-79, 105

F

Fejas 8,11,28,53,160-163,

166-168, 174,204 Fenhelis 59,70,72,155 Findhorna 163,205 Forsītija 85, 112, 187

Foronejs 14

L " /

G

Gaja 18,24 Gideons 24 Ginks 63

Glābšanas līdzeklis 64, 68, 106 Goldlaks 88, 112,187 Granātābols 159,184,187,196-197 Gribasspēks 132 Gundega 84, 86, 112, 131, 188 Gurķis 182, 188

Ģerānija 49, 70, 72, 84, 87, 110, 114-115, 120, 197

H

Hekate 24

Heliotrops 9,43, 85, 90,112 Hiacinte 109-110,116, 163 Himēna 28 Hinīns 62-63 Hlorisa 42 Homeopātija 63

I

Igdrasils 13 Ikebana 44 Ikstaba 12 Ingvers 160 Izops 70, 72, 112, 118

ī

Īlangīlangs 72, 87

īriss 44,49, 83, 85, 89,107, 109, 112,

127-128,130, 134,188, 196 īve 21, 28,40,88, 92,112, 158

J

Japāna 21, 24, 28, 44, 50, 73, 94, 144 Jasmīns 73, 86, 88-90,112,128,188, 197

Jaunava 86,91 Jeremijs 22 Jēkabs 22

Jēzus 14,20,45-46, 52, 54,92,170 Jūnona 24, 49

Jupiters 9, 24, 88, 90, 92, 141

K

Kabala 13 Kadiķis 70,73, 172 Kaktuss 84,87,95 Kampars 140, 200 Kanēlis 73,82,91, 203 Kapoks12

Kastanis 28,63,66,68, 82-84,88, 106

Kliņģerīte 9, 49-50, 81, 85, 91, 112,

130, 157, 167,188 Klitija 49,56 Knifofija 87, 129 Koka apskaušana 34-35 Koka zīmēšana 145, 153 Koku alfabēts 38 Krizantēma 50, 81, 84, 86-89, 110-111, 115,180, 189, 195-197,203

Krokuss 45, 88, 113, 189 Krustnagliņa 73, 92 Kumelīte 73,85, 89, 93,113,118 Kvēpināšana 97-98, 172

Ķ

Ķelti 11, 14, 17-18,22,31,38-40 Ķiploks 74,131,158,189 Ķirsis 21, 83, 92, 196, 201, 203

L

Labība 7,189,196 Lakrica 59, 91 Lauru koks 85, 113, 157 Lauva 39-40, 85, 91,94 Lauvmutīte 23, 113, 127 Lavanda 69,74,83-84,108,113,

118, 130, 172 Lazda 21-22,39-40,62, 83,86 Lazdas rieksts 189 Libāna 19

Lilija 9,44,49-51,81,83-87,90,

110-111,128-129,190 Lotoss 51, 90, 100,102,107,113,

195-197 Lūgšana 177

Ļ

Ļaunā acs 8, 26 M

Magone 51,61, 81, 83,90,93,113,

115,190,196 Maija svētku stabs 11 Mandele 22, 83, 190 Mandragora 8, 62 Margrietiņa 45, 52, 82-83, 86,113,

127,130,137-138,141, 190 Marija (Jēzus māte) 22,44-45,

49-50,52, 54,157 Majorāns 70,74,91, 113, 116, 118 Marss 9, 82, 87, 90, 92,140 Masāža 70, 78 Māņticība 10, 44 Mārtiņroze 81

Meditācija 18, 36,38,77, 105 Merkurs 21, 84, 86, 90-91, 140 Mežāzis 88-89, 92 Mēness 9,16,22,39-40,84,90,91,

140, 196, 198, 202 Mirres 70, 75, 78-79, 92,140 Mirte 83, 86, 92,113,190 Mīlnieku pulkstenis 116 Morfejs 51

Mozus 11-12, 15,20, 22, 29,180 Mugurene 9 Muhameds 29, 54

N

Narcise 52,84, 88, 90,113,116,118,

127,129,134,140,197 Neļķe 52-53, 81, 83,87-90,108,

111,114,115,117-118,124,191 Nemetons 38

Nemirstība 12-13, 17-18, 20, 27, 40,

56,76, 156,195,202-203 Neroli 75, 85 Nezāles 168, 184 Noass 21

O

Odins 12 Ogma 38,41

Olīvkoks 66, 85,91,114,191,197 Opijs 51,61,190 Orākula koks 31-33, 36,38 Orhideja 45, 87, 89,114,127,137,

168,196,197 Osis 11,23,39-40,83,86, 88 Ozols 11, 16,18,24-25, 38-40, 67, 85,88-89,91-92,143,163,191, 197

P

Pačūlija 75,78,85 Paleju mētra 158 Palma 143, 150,191,198

Papele 25-26, 86, 88 Paracelzs 63,164 Pasaku zeme 166-168 Pasaules koks 12,18 Pazeme 12-13,21,94, 165 Pāns 27

Pelašķis 53,131

Peonija 85, 87,114, 131, 140, 191,

195-196,198 Perelandra 164

Persiks 12-13,192,196, 198, 201 Pētersīlis 43,75, 123, 127, 160 Pienene 53,85,88-89,114, 121,

141,192,198 Piparmētra 46,59, 75, 78-79, 82, 127

Pīlādzis 26,39-40,163 Plūme 67-68,86,106, 157,195-

201,203 Plūškoks 27,40,45,83,86,163 Priede 27-28,38,67,76,78, 85,

88-89,196,198-199,201,203 Priedes čiekurs 28 Prīmula 53,81,83,112,114,117,

127,129,162-163,192 Psihometrija 124 Pušķīši 117-118,172

R

Ra 28

Radošā vizualizācija 178-179

Ragana 8,14, 20, 26, 28 Rems 29

Roberta gandrene 116 Romuls 29

Roze 9,44-45,54,68-69,76,83-90, 102-103, 109-110,112,114115,118,128,131-132,134, 141-142,158,168,192 Rozmarīns 55,70, 76, 81-82, 86,

108,114, 116,118,123,157,172 Rūķi 161, 164,165,171

S

Salamandra 39,164-165 Salvija 70,76, 88,90,92,97,114,

118,123,130,159,172 Sandalkoks 76,78, 85, 140 Sapņi 37,43-44,47, 51,53,55-57, 95,129,152,158,165,168,178, 180-194 Saturns 88,90, 92,93, 141 Saule 11,22,50,75, 82,85,90-91,

130,137, 140,150,196 Saulespuķe 9, 50,55-56,82, 85, 91,

115,130,140 Sausserdis 9, 56, 67,82,85, 87,115,

131,192 Sēne 94,156,171,193, 203 Sērs 140

Sierāboliņš 91,158 Sikomore 28, 84, 193

Silfīdas 164-165 Sīpols 121,156,159 Skandināvija 13, 21, 24, 161 Skorpions 87, 92 Slota 8, 17

Smaržīgā mārsmilga 97, 172 Sniegpulkstenīte 81, 88, 89, 125,

117, 193 Strēlnieks 88, 92 Studentu neļķe 115 Svari 86-87,92 Svētā Jāņa vakars 27, 47 Svētvieta/svēta vieta 96-97, 170, 172-175, 177-178

Š

Šamanisms 93-95, 98 T

Tauksakne 61,70, 77,159 Tēja 27-28,48, 50,53,55,62, 73,

196 Tējas koks 77

Timiāns 70,77,115,118,123 Tomāts 156, 159 Tollundas vīrs 46 Tors 21,24, 26 Trifele 156

Tulpe 56,83, 87-89, 111,114,117, 129,134

U

Uzpirkstīte 8,61, 83, 89, 115,193

Ū

Ūdensvīrs 89, 92

V

Vasaras saulgrieži 9

Venēra 9, 50, 54,83, 86, 87,90,92,

127,141,154 Vērjālas kalns 11 Vērsis 83, 92 Vēzis 84-85,91

Vijolīte 57,81, 83, 86,89-90,107,

115-116,118,128,193 Vilkābele 8,11,20,28, 39-40,92, 115,163

Vībotne 43,45,62, 85, 89,116,141,

159,172 Vīģe 29,45, 83,90,92,184,194 Vīnogulājs 40, 88, 194 Vīraks 77-79,158,165,174 Vītols 39-40, 62,66,84, 88, 90,130, 150, 198,202

z

Zāle 58,69,149, 194 Zevs 13, 24, 57 Zivis 90,92

Zidkoks 12, 88,116,198,202 Zīle 25, 191 Zīlēšana 175

Zīlēšana ar kokiem 143-145 Zīlēšana ar ziediem 120-126, 137,

141, 205 Zodiaks 81-82, 91-92

Ž

Žeņšeņs 59, 156, 159,203

SATURS

Ievads 7

1.  nodaļa. Svētie un maģiskie koki 10

2.  nodaļa. Koku maģija 31

3.  nodaļa. Puķu pasaule 42

4.  nodaļa. Ārstniecības augi 58

5.  nodaļa. Augi un astroloģija 81

6.  nodaļa. Šamanisms 94

7.  nodaļa. Puķes aizsardzībai 99

8.  nodaļa. Puķu valoda 107

9.  nodaļa. Zīlēšana pēc ziediem 120

10.  nodaļa. Zīlēšana pēc kokiem 143

11.  nodaļa. Mīlas ēdieni 154

12.  nodaļa. Puķu fejas 161

13.  nodaļa. Dabas vietu izveide 170

14.  nodaļa. Sapņi par augiem 180

15.  nodaļa. Austrumu svētie un maģiskie augi 195

Secinājumi 204

Alfabētiskais rādītājs 207

1 Peter Tompkins, Christopher Bird, The Secret Life of Plants (New York: Harper Collins, 1973). Skatīt arī: Cleve Backster, Flora Powers, Primary Perception: Biocommunication with Plants, Living Foods, and Human Celis (Anža, CA: White Rose Millenium Press, 2003).

2 Anthelme Brillat-Savarin, The Physiology of Taste (London: Constable and Company, 1960). Originally published in French as La Physologie du Goūt, 1825.

3 Edward S. Gilford, The Charms ofLove (London: Faber and Faber, 1962), 186.

' Julian Fratiklyn (editor), A Dictionary ofthe Occult (New York: Causeway Books, 1973), 99.

1 The New Encyclopaedia Britannica, Macropaedia, volume 11 (Chicago: Encyclopaedia Britannica, 15th edition, 1983), 826.

2 Richard Craze, The Dictionary of Dreams and their Meanings (London: Hermes House, 2003), 89.

[1] ari latvieši mēdz piesist trīs reizes pie koka, kas vairāk attiecas uz ļaunu, skaļi izteiktu domu aizbiedēšanu. Latvieši, sitot pie koka, ar! trīs reizes nospļaujas pār kreiso plecu. (Tulk. piez.)

[2] Šeit un ari turpmāk Bībeles citāti latviešu valodā ņemti no "Bībele: Vecās un Jaunās Derības svētie raksti" (Bībeles sabiedrība).

[3] sena angļu deja, ko parasti izpildīja 1. maijā, ļaudīm dejojot ap ziediem rotātu stabu, turot rokās lentes, kuru otrs gals piestiprināts staba augšējam galam.

[4] laikposms no vienas jauna mēness fāzes līdz nākamai.

[5] johnny appleseed — no angļu valodas, plašāk zināmais šī vīra pieņemtais vārds vistiešākā mērā apzīmē viņa nodarbošanos.

[6] angļu valodā dižskābardis ir beech un grāmata — book, izruna un rakstība līdzīga abiem vārdiem.

[7] tors — pērkona, lietus un zemkopības dievs Skandināvu mitoloģijā.

[7] Tulkotāja piedāvā šī dzejoļa atdzejojumu latviešu valodā: Loku trīs daļās šo pārskaitļa ošlapu, Pirmo vīrieti, ko satikšu, precēšu; Ja precējies viņš, lai garām iet, Ļauj tuvoties, ja neprecēts tas.

[8] valts vitmens, Zāļu stiebri (Latvijas Valsts izdevniecība: Rīga, 1960), 81.

[9] Tulkotājas piedāvātais tulkojums latviešu valodā: Kad Kristus, mūsu kungs, bija krustā sists, Tu skumji trīcēji un drebēji. Tev tagad jāņem manas sāpes Ļln manā vietā jātrīc.

[10] sens rituāls, ko izpildīja maija pirmajās dienās.

[11] robert gravēs (1895-1985), The White Goddess.

[12] tā kā latviešu valodā Viljams Brauns līdz šim nav atdzejots, tulkotāja piedāvā savu latvisko versiju:

Kā es tiku redzējis kāzu dienā, Meitas ģērbās kleitās greznās, Godājot līgavu, tās nesa flakonus, Ziediem pildītus; citas pītos grozos Nesa meldrus, ko kaisīt uz zemes, Pa kuru uz baznīcu mīlnieki dosies: Neparastākie ciema jaunieši Dodas ceļā, stabuļu pavadīti.

[13] angļu valodā vārdam iris ir divas nozīmes: l) varavīksne; 2) īriss.

[14] citāta tulkojums ņemts no: V. Šekspīrs, Kopoti raksti 11 (Latvijas Valsts izdevniecība: Rīga, 1963), 177.

[15] tulkotājas piezīme.

[16] citāta tulkojums ņemts no: Viljams Šekspīrs, Kopoti raksti IV: Hamlets (Latvijas Valsts izdevniecība: Rīga, 1964), 352.

[17] citāta tulkojums ņemts no: V. Šekspīrs, Kopoti Raksti V (Izdevniecība "Liesma": Rīga, 1965), 467.

[18] Tulkotāja piedāvā pantiņa latvisko versiju: Skandini rožu zvaniņu Pilna kabata pušķīšu Apčīl Apčī! Mēs krītam!

[19] tā kā Džons Brands nav atdzejots latviešu valodā, tulkotāja piedāvā savu versiju, lai lasītājs gūtu priekšstatu, par ko ir runa:

[19] Kurp dodies tu? Uz Skārborijas tirgu? Pētersīlis, rozmarīns, timiāns un salvija. Jaukam meitēnam atgādini par mani tu, Mana patiesā mīla reiz viņa bija.

[20] saki, lai pašuj man batista kreklu, Pētersīlis, rozmarīns, timiāns un salvija. Neizmantojot ne adatu, ne diegu, Un būs viņa mana patiesā mīla.

[22] Oriģinālajā angļu tekstā rakstīts dish of caraways, kas latviski būtu "šķīvītis ķimeņu", bet lugas tulkojumā, kurš izmantots šajā darbā, teikts "šķīvīti ievārījuma". Pieļauju, ka Šekspīrs tiešām rakstījis par ķimenēm.

Viljams Šekspīrs, Kopoti raksti VI: Henrijs IV, Otrā daļa (izdevniecība "Liesma": Rīga, 1965), 232.

[23] horace, the satires of horace and persius (london: penguin, 1973), 2:3.

Content

Vebsters Ričards Puķu un koku maģija Dabas dziedinošais spēks

IEVADS

1. NODAĻA SVĒTIE UN MAĢISKIE KOKI

2. NODALA KOKU MAĢIJA

Orākula koks

Atbrīvošanās no negatīvisma

Māka apskaut koku

Meditācija ar kokiem

Ķeltu koka alfabēts

3. nodaĻa puĶu pasaule

Puķes kā simboli

Puķes un māņticība

Puķu nozīme kristīgajā pasaulē

Puķes uzturā

4. NODAĻA ĀRSTNIECĪBAS AUGI

Homeopātija

Baha ziedu terapija

Aromterapija

Aromterapija vannasistabā

Iztvaices aparāti

Masāža

Inhalācijas

Pēdu pelde

Smaržas

5. nodaĻa augi un astroloĢija

6. NODAĻA ŠAMANISMS

7. nodaĻa puĶes aizsardzĪbai

Psiholoģiskās aizsardzības desmit soļi

Mājas vides aizsargāšana

8. NODAĻA puĶu valoda

9. nodaĻa zĪlĒŠana pĒc ziediem

Ziedu tēmas

10. NODALA zĪlĒŠana pĒc kokiem

11. nodaĻa mĪlas Ēdieni

12. NODAĻA PUĶU FEJAS

13. NODAĻA dabas vietu izveide

14. NODAĻA sapŅi par augiem

15. NODAĻA austrumu svĒtie un MAĢISKIE AUGI

SECINĀJUMI

ALFABĒTISKAIS RĀDĪTĀJS

SATURS