Profita Elizabete Klēra

Spedero Patricija R.

Septiņi enerģētiskie centri

Elizabete Klēra Profita Patricija R. Spedero

SEPTIŅI ENERĢĒTISKIE CENTRI FIZISKAS EMOCIONĀLĀS UN GARĪGAS VITALITATES ATJAUNOŠANAI

Miesas, dvēseles un gara vienotība

Cilvēka ķermenis ir vienīgi Vitalitāte, enerģija un gars… Ja vēlaties apgūt Dižo Ceļu, Jums ir jānovērtē šie tris dārgumi.

Lī Jens

Vitalitāte. To vēlas ikviens, bet mūsdienu sarežģītajā un stresa pilnajā pasaulē tikai retais zina, kā to satvert un noturēt. Tas ir tādēļ, ka īsta vitalitāte nozīmē kaut ko vairāk par ciešu miegu, vitamīniem un smagatlētiku. īsta vitalitāte ir fiziska, emocionāla un garīga.

Vitalitāte rodas no vissvarīgākās dabas bagātības — savas enerģijas izpratnes. Tā rodas, ja zinām, kā izmantot savu enerģijas avotu. Kā attīrīties no šķēršļiem, lai ar to savienotos. Kā prasmīgi virzīt enerģijas plūsmu, lai pilnībā varētu realizēt savu potenciālu.

Pasaules garīgo tradīciju senā gudrība var daudz ko iemācīt par miesas, dvēseles un gara dzīvotspējas pilnveidošanas zinātni. Atkal un atkal šīs tradīcijas piemin septiņus būtnes līmeņus un septiņus enerģijas apmaiņas centrus, pārnesot to no garīgās uz mūsu pasauli.

Septiņas debesis jūdaismā, kabalas Dzīvības koka septiņas pakāpes , septiņi sakramenti kristietībā un septiņas čakras hinduismā un budismā — tie visi ir veidi, lai aprakstītu, kā varam pareizi izmantot garīgās apziņas augstākos līmeņus enerģijas plūsmas paātrināšanai no Gara uz matēriju, no debesīm uz zemi, no iekšienes uz āru.

Šajā grāmatā izejas punkts ir senā Austrumu mācība par ķermeņa septiņiem enerģijas centriem jeb čakrām. Čakru pinums veido shēmu, kas var kalpot par palīgu savas fiziskās, emocionālās un garīgās pasaules izpētē. Tā jums un jūsu dzīvotspējai piedāvā daudz vairāk, nekā acs spēj saredzēt.

Gara koordinātas

Mūsu Enerģijas centri darbojas smalkajos līmeņos, kas fiziskajai acij ir neredzami. Tomēr tie iespaido ikvienu mūsu dzīves aspektu, tostarp vitalitāti, radošās spējas un labsajūtu.

Vārdu sakot, enerģijas centrus var uztvert kā enerģijas saņemšanas un atdošanas punktus, tai visu laiku plūstot uz jums, caur jums un nojums. Katrs centrs līdzinās samazinātam transformatoram, kas šo vareno Gara enerģiju pārveido atbilstoši mūsu būtnes atšķirīgajam līmenim, barojot miesu, garu un dvēseli. Katram no tiem ir unikāla loma ikdienas dzīves procesā un garīgajā izaugsmē.

Septiņi galvenie enerģijas centri atrodas mūsu būtnes ēteriskajos līmeņos gar mugurkaulu pie mugurkaula pamatnes, starp asteskaulu un nabu, pie nabas, sirdī, kaklā, uzacīs un galvas virsā/ Mēs visi esam piedzīvojuši enerģijas plūsmu caur septiņām čakrām neatkarīgi no tā, vai to apzināmies vai ne.

Mugurkaula pamatnes čakra dod iespēju sazināties ar zemi un dabu, nostabilizēties un būt praktiskiem, ar katru dienu pilnveidojot eksistences fizisko līmeni. Tāpat kā sakrālā čakra, tā pārvalda seksualitāti. Caur sakrālo čakru iegūstam arī instinktīvu reakciju un nojautas, atsvabinot dvēseli tās dzīves plāna piepildīšanai. Caur miera centru — saules pinuma čakru — izpaužam un pilnveidojam savas emocijas un vēlmes.

Sirds centrs mums piešķir līdzjūtību un dāsnumu mīlestības sniegšanā. Ar kakla centra palīdzību ir pieejams milzīgs gribasspēks un darbīgs vārds, lai pārveidotu sevi un pasauli. Trešās acs centrs dod iespēju koncentrēties, skaidri novērtēt situāciju un piekļūt augstākajai patiesībai. Caur vainaga čakru iesaistām savu intelektu, saņemam pēkšņas atskārsmes uzliesmojumus un piedzīvojam apskaidrību.

Čakras ir kontaktu punkti ar dimensijām, kas pastāv ārpus mūsu fiziskās būtnes, un tomēr tās ir savienotas ar fizisko. Tās ir Gara koordinātas, kas tiešā veidā izpaužas ķermenī.

Ideja par to, ka garīgā pasaule atspoguļojas materiālajā pasaulē un mūsu pašu fiziskajā ķermenī, ir ļoti sena. "Kāds atoms, tāds Visums," saka Upanišadas. "Prosas graudā var atrast visu kosmosu… Acs zīlītē — debesu bezgalību," raksta sū-

fisma dzejnieks Mahmuds Šabestāri. -

Slavenā hermētiskā aksioma apgalvo: "Kāds liels, tāds mazs; kāds augšā, tāds apakšā." Vārdu sakot. Gara raksts ir neizdzēšami ieausts mūsu būtnes patiesajā audumā.

Pasaules gudrie un dziednieki -

vēsta, ka dziedināšanas spēks galu galā nāk no mums pašiem. Tā ir mūsu iekšējā rezonanse ar dievišķo. 20. gadsimta gaišreģis un dziednieks Edgars Keisijs, piemēram, mācīja, ka visa dziedināšana nāk "no ikviena ķermeņa atoma, ikviena prāta atspulga saskaņas ar dievišķo apziņu, kas ierakstīta katrā ķermeņa atomā un šūnā." Viņš ari sacīja, ka īsta dziedināšana var notikt vienīgi tad, kad ir atmodināts garīgais Es.

Ķermeņa septiņi enerģijas centri ir vārti uz šo garīgo Es. Ja saprot, kā šie centri darbojas, var ar tiem strādāt, lai atdotu dvēselei, miesai un emocijām līdzsvara stāvokli saskaņā ar paša patieso dabu.

Dzīvības riteņi

Vārds "čakra" sanskritā nozīmē 'ritenis' jeb 'disks'. Katra čakra tiek simboliski attēlota kā lotoszieds ar atšķirīgu ziedlapu skaitu. Jo čakrai vairāk ziedlapu, jo augstāka ir tās frekvence jeb vibrācija. Senie viedie vīri mācīja, ka galvenais garīgais dzīvības spēks, pazīstams kā kundalini, ir cieši ieslēgts čakrā, kas atrodas mugurkaula pamatnē.

Šo spēcīgo snaudošo enerģiju var atmodināt, paužot mīlestību, kalpojot dzīvei, meditējot un lūdzot. Kundalini, virzoties pa mugurkaulu, pa ceļam aktivizē katru čakru un liek "ritenim" griezties, "lotosam" izplaukt.

Septītais enerģijas centrs, vainaga čakra, pazīstams kā tūk- stošziedlapu lotoss. Kad šis centrs ir pilnībā atvēries, var sasniegt to, ko budisti sauc par apskaidrību. Statujas un tankas attēlo būdas, kas sasnieguši šo stadiju, ar ugunīgu auru ap veidolu un liesmveida izcilni galvas vidū. Kristietības mākslinieki šo augsto sasniegumu attēlo kā zeltainu oreolu ap svēto galvām.

Ikkatrs enerģijas centrs "griežoties" izstaro savu vienreizējo frekvenci un krāsu, kas pieskaņojas vienai no varavīksnes septiņām krāsām. Ja mēs spētu sevi redzēt garīgajos līmeņos, mēs ieraudzītu, kā no katras čakras plūstošā gaisma variē savā intensitātē un tīrībā atkarībā no tā, vai caur čakru kanālu plūstošā enerģija ir līdzsvarota vai bloķēta. Stingrākas un tīrākas emanācijas norāda, ka enerģijas plūsma ir spēcīga un līdzsvarota. Vājākas un nespodrākas norāda uz šīs čakras bloķēto enerģijas plūsmu.

Ja enerģijas centrs ir nosprostots, jūtamies noguruši un var rasties veselības problēmas, emocionāla nelīdzsvarotība un apātija. Ja enerģija brīvi plūst caur enerģijas centru, jūtamies spirgti, radoši un mierīgi.

Zinātne par enerģijas plūsmu

Viss ar dzīvību saistītais ir enerģija. Mistiķi pat Dievu definēja kā gaismu un šīs gaismas un enerģijas plūsmu (citās kultūrās šo gaismu dēvē par čī vai prānu). Jāņa Pirmajā vēstulē evaņģēlijā ir pasludināts, ka "Dievs ir gaisma". "Ikviens atoms," teica Šabestari, "satur tūkstoš sauļu degošo gaismu." "Daode- dzinā" ķīniešu gudrais Laoczi māca, ka pastāv "kaut kas noslēpumaini veidots, dzimis agrāk par debesīm un zemi… Mūžam klātesošs un kustībā… Es nezinu, kā to sauc. Sauciet par dao. Tā kā man nav piemērotāka vārda, es to saucu par dižu. Būdams dižs, tas plūst. Tas aizplūst tālu prom. No tāluma tas atgriežas."' Laoczi Universālā Gara definīcija bija plūsma, kustība. Pa mūsu vēnām, "prātu, sirdi plūstošā dzīvība ir enerģija, kustība, Dievs. Laoczi arī vēsta, ka Visumam un mūsu dzīvei raksturīga dabiska kārtība un, ja rīkojamies pretēji tai, zaudējam harmoniju un esam nelaimīgi.

Izvēle ir mūsu ziņā. Katru bridi kristāltīra dzīvības straume dabiskā ritmā plūst uz mums no mūsu Avota. Vispirms šī enerģija tiek virzīta uz sirds centru un pēc tam uz pārējām čakrām. Tas ir dzīvības spēks, kas liek pukstēt sirdij, dod mums stimulu augt un attīstīties, kā ari enerģētiski uzlādē ķermeņa orgānus un sistēmas.

Vienmēr iespējama brīva griba. Šai enerģijai var rast pozitīvu lietojumu vai ari izjaukt dabisko plūsmu, darbojoties pretēji garīgajai dabai. Mēs, piemēram, varam izmantot sirds centra enerģiju, būdami dabiski laipni, mīloši un žēlsirdīgi, vai ari paust savu egoismu un dzēlīgumu. Varam izteikt sava kakla centra spēku ar piesardzīgas vai kritiskas komunikācijas palīdzību.

Šādas izvēles nepaliek bez sekām. Pozitīvās domas, jūtas vai rīcība darbojas līdzīgi sūknim, maksimāli piesaistot šo pozitīvo enerģiju. Kad radītā enerģija ir pretrunā ar mūsu patieso būtību, izveidojas mentāli un emocionāli toksīni, kas šo enerģijas straumi aizdambē. Tāpat kā fiziskie toksīni un vielas, piemēram, holesterīna aplikumi artērijās un vēnās, pārtraucot asiņu dzīvo piegādi, arī mentālie un emocionālie toksīni, kas enerģētiski savācas čakrās un ap tām, kavē brīvo enerģijas plūsmu organismā.

Tā kā katra čakra piešķir enerģijai formu, ko tā saņem no atsevišķa dziedzera un ķermeņa zonas, šie aizsprostojumi ietekmē veselību, liekot justies nogurušiem, nomāktiem un pat slimiem. Vai varbūt mēs vienkārši nespējam sasniegt savu dzīves mērķi. Vai tā būtu čakras pārlieku stimulēšana (tai uzkraujot nepārtrauktu stresu), tās pārāk niecīga stimulēšana (to ignorējot un ļaujot tai novājināties) vai izsmeļot tās dabisko vitalitāti (nesaprātīgi tērējot tās enerģiju), — tas viss rada aizsprostojumus organisma enerģētiskajā sistēmā.

Tā kā mūsu enerģijas centri ir savstarpēji saistīti, tas, kas notiek vienā čakrā, iespaido visu enerģētisko sistēmu. Ja viens no centriem ir bloķēts, tas var sabojāt pārējo sistēmu.

Ne tas vien. Mūsu čakru stāvoklis ietekmē tos, ar kuriem kontaktējamies. Tas notiek tāpēc, ka čakru enerģija iekrāso un palīdz radīt elektromagnētisko spēka lauku jeb auru, kas ieskauj ikvienu no mums. Šis enerģijas lauks pārņem un iespaido mums apkārtesošo cilvēku enerģijas lauku vai nu uz labu, vai sliktu. Jūs zināt, ko nozīmē atrasties līdzās cilvēkam, kas ir laipns, draudzīgs un mīlošs, salīdzinājumā ar tādu, kurš ir nomākts vai īgns. Tā vai citādi — tas var būt "lipīgi".

Uzturēt enerģiju

Tā nav tikai vibrācijas kvalitāte, ko nosūtām caur čakrām, bet kvantitāte, kas spēj radīt atšķirību vitalitātē un enerģijā. Cik daudz enerģijas patiesībā varam uzturēt? Tiem, kuri mūžīgi dusmojas, ir daudz caur viņiem plūstošas enerģijas, bet viņi to nespēj prasmīgi noturēt.

Tas ir vienkāršs vienādojums: jo vairāk enerģijas šobrīd varam noturēt un vadīt, jo vairāk personiskā spēka būs mūsu rīcībā. Un, jo vairāk spēka mums ir, jo vairāk enerģijas varam izmantot, lai radītu pozitīvas pārmaiņas savā un līdzcilvēku dzīvē. Patiesībā tie, kuru čakrās ir neparasta enerģija, spēj mainīt debespuses un ne to vien. Šī grāmata jums iemācīs, kā atpazīt bloķētu enerģijas centru un kā to attīrīt no aizsprosto- juma, lai vairotu dzīvessparu un spēju palīdzēt citiem.

Garīguma izpausmes dažādie veidi

Uz čakrām var palūkoties arī šādi: katra no tām piedāvā atšķirīgu veidu, kā izpaust personisko garīgumu. Iesaistot savas sirds čakras ugunis, lai palīdzētu kādam, kam tas vajadzīgs, jums veidojas pilnīgi citāda pieredze nekā tad, kad ar vainag- čakras palīdzību ietiecaties savā radošajā ģēnijā, lai kādu mācītu. Tie abi ir veidi, kā saskarties ar savu garīgo būtību un dalīties tajā.

Tieša savas garīgās būtības pieredze ir kopējs pavediens, kas vieno pasaules reliģiju mistiķus. Neatkarīgi no pieejas virziena visi mistiķi meklē tiešu saskari ar dievišķo, vienalga, vai viņi to sauc par Kristu vai Budu, Dao vai Brahmu, Allāhu, Einsofu vai Dižo Garu.

Zinātne par ķermeņa enerģijas centriem sniedz praktisku izpratnes veidu, kā piekļūt dievišķajam spēkam, — kādā veidā, kā mistiķi saka, varam kļūt par instrumentu, ko Dievs izmanto, lai sazinātos ar pasauli. Tā ir pilnvaru patiesā nozīme — vara izmantot tīro enerģijas plūsmu mūsos, lai darītu labu zemes virsū.

Personiskās izaugsmes septiņas stadijas

Katrā čakrā mums ir iespēja apgūt citu enerģijas dimensiju, tādējādi iegūstot citu apziņas līmeni, atklāsmi un personisko spēku. Šo rituālu pieņemšana nozīmē personiskās izaugsmes septiņas stadijas, iesaistot dvēseli un veidojot dzīves gaitu.

Katrā apziņas līmenī notiek reālā atdalīšana no nereālā, gaismas un tumsas nošķiršana.

Dažās kultūrās to sauc par iniciāciju — dvēseles pārbaudīšanu, lai redzētu, cik daudz gaismas tā spēj glabāt, lai kompensētu pašas radīto tumsu. Šīs pieņemšanas ceremonijas ir arhetipiskas. Ikvienam no mums ar to būs jāsastopas — lai kas arī mēs būtu, lai kādu ceļu izvēlējušies.

Nākamajās lappusēs pētīsim pieņemšanas rituālus, kas atbilst čakrām. Dalīsimies ari dažos paņēmienos, lai gludāk izkuģotu pa dažkārt šaurajiem dzīves jūras šaurumiem.

Kā Lietot grāmatu

Mūsdienu sarežģītajā pasaulē ķermeņa, prāta un dvēseles integrācija nebūt nenotiek pati no sevis. Tā prasa apzinātu uzmanību un koncentrēšanos, un personisku iniciāciju.

Grāmata sniegs atslēgu enerģijas centru attīstības ābeces apgūšanai — to aktivizēšanai, līdzsvarošanai un attīrīšanai. Katra nodaļa, kas veltīta vienai no čakrām, apskata iniciācijas, kuras jāapgūst. Tā sniedz jautājumus sevis atklāsmei, apliecinājumus un garīgas tehnikas, kas var palīdzēt iziet iniciācijas kursu. Šīs dzīves mācībstundas ir tās, ar kurām saskaramies ne reizi vien. Tās atgriežas cikliski, ar katru spirāles pagriezienu sasniedzot jaunu līmeni.

Mums katram ir savas stiprās un vājās puses. Pašattīstības ceļš nozīmē ar sava spēka palīdzību uzveikt vājības. Jo vairāk

apzināmies arhetipiskos noslēpumus, jo vairāk spējam identificēt tās jomas, kam nepieciešams atbalsts un uzmanība.

Šīs nodaļas palīdzēs ielūkoties savas dzīves modelī. Ja turpināt saskarties ar to pašu problēmu, tikai jaunā ietērpā, vai apstākļiem, ielūkojieties čakrā, kas tai atbilst. Palūkojieties, kādus paņēmienus varētu izmantot šai sekcijai, lai palīdzētu atrisināt strīda jautājumu un doties tālāk. Iespējams, jums labpatiks izmantot kādus šīs nodaļas apliecinājumus vai izveidot pašiem savus. Varbūt veltīsit speciālu dienasgrāmatu meditācijām un domām, kas pavīd, pētot strīda jautājumu.

Kā papildinājums darbam ar čakrām jums varētu rasties vēlēšanās eksperimentēt ar tām tehnikām, kuras pret dziedināšanu attiecas vispusīgi. Pēdējā nodaļā aplūkosim dažas no ārstniecības metodēm, kas ietver mūsu labsajūtai nepieciešamos fiziskos, emocionālos un garīgos komponentus.

Katrs enerģijas centrs ir arhetipiska matrica, un tādējādi katrs no tiem savstarpēji saistās ar atšķirīgiem simboliem, ieskaitot atšķirīgu krāsu, ķermeņa daļu, pozitīvu īpašību, garīgu tradīciju, muzikālu instrumentu un tā tālāk. Lai palīdzētu saskaņoties ar čakrām, katras nodaļas sākumā atzīmētas dažas savstarpējās saistības. Lūdzu, ievērojiet, ka avoti variē atkarībā no tā, kādu ķermeņa daļu katra čakra pārvalda.

Čakrām veltītajā literatūrā atradīsit ari atšķirības krāsu piesaistē čakrām. Noteikta daļa šīs informācijas pamatojas uz gaišreģu darbību, kuri spēj redzēt vibrācijas un krāsas ar "iekšējo" redzi. Palaikam gaišreģu un citu norādītās krāsas var atspoguļot blāvus vai pat duļķainus toņus, kas ieskauj čakras, kad tās ir nosprostotas.

Grāmatā sniegtās čakru krāsas parāda, kā šie vibrējošie gaismas virpuļi var parādīties garīgajos līmeņos, pamatojoties uz to visaugstāko sniegumu. Uzskatām, ka, meditējot par čakrām, svarīgi koncentrēties uz tīru, oriģinālu krāsu.

Visbeidzot, nav maģiskas formulas, lai vitalizētu enerģijas centrus. Dzīves skaistums ir tajā, ka ikviens no mums ir unikāls. Tas atkarīgs no mums, vai mēs kā gara alķīmiķi apbruņosimies ar instrumentiem un eksperimentēsim sava Es laboratorijā. Par laimi, personiskā izaugsme ir radošs process un svēts piedzīvojums.

1.Vainaga čakra

2.Trešās acs čakra

3.Kakla čakra

4.Sirds čakra

5.Saules pinuma čakra

6.Sakrālā čakra

7.Pamatnes čakra

Pirmais enerģijas centrs Pamatne-mutadhara

Novietojums: mugurkaula pamatne Krāsa: balta

Nosaukums sanskritā: mutadhara ('sakne', 'pamats' vai 'fundaments')

Ziedlapas: 4

Pozitīvas izpausmes: skaidrība, cerība, prieks, pašdisciplīna sabalansēšana, pilnveidošana, veselums, barošana

Impulsīvas izpausmes: mazdūšība, bezcerība, netīrība, haoss

Ķermeņa daļa: virsnieru dziedzeris

Muzikālie instrumenti: bungas, mazas rokas bungas

Dārgakmeņi: dimants, pērle, cirkons, kvarca kristāls

Garīgā tradīcija: hinduisms

Mūsu praktiskums, pašdisciplīna un prieks dzīvi dara pilnvērtīgu

Pamatnes čakra Dzīves mācība:SAVIENO MATERIĀLO AR GARĪGO

Kāpēc jūs atdalāt savu garīgo dzīvi no praktiskās? Vienotai veselai būtnei tās nevar būt nošķirtas.

Laodzi

Mūsu pacelšanās sākas pamatlīmenī — enerģijas centra līmenī —, kas pazīstama kā mugurkaula pamatnes vai pamata čakra. Savu vārdu tā ieguvusi no atrašanās vietas muguras pamatnē, bet tas-ir arī mūsu iekšējās un ārējās attīstības pamats (fundaments). Pamatnes čakrā piekļūstam dzīvības spēkam, kas uzmundrina gan fiziski, gan garīgi. Šī enerģija ir Gara radošais spēks, kas noenkurots fiziskajā ķermenī.

Pamatnes čakra pārstāv punktu, kurā saistāmies ar apkārtējo pasauli, dabu un vidi. Tādējādi šo čakru enerģiju līdzsvarošana veido pamatu mūsu praktiskumam un efektivitātei fiziskajā pasaulē. Harmoniski lietotas, šīs pamatnes čakras tīrās un vibrējošās enerģijas spēj mums sniegt cerību, prieku, pašdisciplīnu un veselumu. Tāpat kā dvēseles čakra, arī pamatnes čakra mūsos izraisa radīšanas aktivitāti.

Šis enerģijas centrs un tā baltā gaisma tiek saistīti ar plānošanu, cenšanos pēc izcilības un pilnības, kā arī ārējo formu piešķiršanu iekšējai sistēmai un dievišķajai ģeometrijai. Pamatnes čakra saistīta ari ar skaidrības, harmonijas, pilnības, simetrijas, kārtības un integrācijas izpausmi tādās jomās kā mūzika, māksla, tēlniecība, arhitektūra, tehnoloģija un matemātika.

Viens no iemesliem, kāpēc šis enerģijas centrs ir fundamentāls, — tā veselība un dzīvotspēja ietekmē visas pārējās čakras. Tas, kā izmantojam pamatnes čakras enerģiju, noteiks to, vai pārējo čakru potenciāls paliks snaudošs vai tiks pilnībā atmodināts.

Dažiem cilvēkiem pamatnes čakrā ir lielāks meistarības virzītājspēks nekā citiem, bet šajā līmenī mums visiem jāapgūst mācība. Kāda tā ir, un ar ko saistās šī iepazīstināšana? Un kā var vadīt enerģijas plūsmu caur šo centru?

Idejas, kurās dalīsimies ar jums, ir kā tramplīns, ko varat atteikties pieņemt. Jūsu pašu rūpīgas pārdomas par šiem jēdzieniem, "iznēsājot" tos sevī ik dienu, padziļinās izpratni, kā paātrināt, līdzsvarot un attīrīt pirmās čakras enerģijas, lai iekšējais spēks izpaustos pilnīgāk.

Es cienu materiālo pasauli un savu ķermeni kā Gara kausu

Bez drošas fiziskās platformas nav iespējams garīgi attīstīties. Fiziskums un garīgums iet roku rokā. Dažreiz mūsu reliģiskās audzināšanas dēļ kļūdaini pieņemam, ka Gars ir labs un matērija — slikta vai ari ka garīgas lietas ir labas, bet ķermenis kaut kas slikts. Patiesībā gan garam, gan matērijai to augstākajā līmenī jābūt dievišķā atspulgam.

Vārds "matērija" cēlies no latīņu vārda mater, kas nozīmē 'māte'. Fiziskā pasaule ir māte, jo matērija ir klēpis jeb kauss, kurā nolaižas Gars. Tā ļauj Garam izpausties. Matērija ir kā flauta, un Gars kā elpa. Bez flautas — mūsu fiziskā instrumenta — Gars mūsos nevar nospēlēt savu dziesmu. Ikvienā no mums ir vienreizēja dziesma, kas prasa sadzirdēšanu.

Otrs nepareizs priekšstats, iespējams, ir tas, ka garīgam cilvēkam jāvairās no apkārtējās pasaules. īsts garīgums nenozīmē atstāt novārtā fizisko pasauli. Tas nozīmē piepildīt fizisko pasauli ar Garu. Tas nozīmē būt par pasaules daļu, bet neidentifi- cēties ar materiālo tik ļoti, lai aizmirstu, kas mēs esam (garīgas būtnes) un kāpēc atrodamies uz zemes (lai praktiski izteiktu

savu garīgumu, piepildot unikālo iespēju būt un palīdzēt citiem). Vārdu sakot, stabilitāte un praktiskums ir daļa no garīguma.

Pamatnes čakras līmenī mācāmies attiekties pret pasauli pēc iespējas mērķtiecīgāk. Šī līmeņa iepazīšana prasa no mums maigi rūpēties par tiem, par kuriem esam atbildīgi, un pilnveidot pienākuma apziņu pret citiem, jo mēs taču "tiecamies pēc garīguma".

Patiesībā garīgums prasa, lai mēs ieietu fiziskajā arēnā. Tas prasa, lai mēs integrētu garīgo un materiālo. Ramana Maharši, viens no mūsdienu Indijas lielākajiem garīgajiem skolotājiem, reiz norāja studentu, kas vēlējās atteikties no darba un ģimenes, lai kalpotu Dievam. Viņš sacīja: "Atteikšanās nenozīmē atdot naudu vai pamest savas mājas… Nē. Tas, kurš ir patiešām atteicies, saplūst ar pasauli un izpleš savu mīlestību, lai apkamptu visu pasauli."'

Tas ir kā Ezopa fabulā par astronomu, kas klejoja pa pilsētu katru nakti, pētot debesis. Kādu nakti, lūkojoties debesīs, viņš iekrita dziļā akā. Kaimiņš, kas beidzot izdzirdēja viņa klaigas, sacīja: "Kāpēc iedziļināties debesīs, ja pat nevari saredzēt to, kas atrodas šeit uz zemes?"

Otra mācība, kas jāapgūst pamatnes čakras līmenī, ir šāda: mums ir pozitīvi jāuztver savs ķermenis un jānodibina labvēlīgas attiecības ar to. Ja ir veselīga attieksme pret fizisko pasauli un paša fizisko ķermeni, savam garam palīdzam daudz vairāk. Lai piepildītu savu vienreizējo dzīves misiju, mums jābūt stipriem mentāli, emocionāli, garīgi un fiziski.

Dievs vēlas, lai mēs rūpētos par savu ķermeni, — ieklausītos, ko tas mums saka, un saprastu tā vajadzības. Ikvienam no mums ir atšķirīgas vajadzības. Jūsu labākā draudzene var apēst kalorijām bagātu desertu pēc pusdienām, bet jums tas pats deserts var sabojāt atlikušo dienu. Viņa var palikt nomodā pusi nakts, bet jūs to vienkārši nespējat.

Rūpēšanās par sevi, radot pozitīvu attieksmi pret ķermeni, laika izbrivēšana tā kopšanai, vingrošanai un vajadzīgajai atpūtai, kā ari veselības aprūpes profesionāļu padomi var sekmēt nobriešanu garīgajam.

Enerģētiskajā līmenī uzmanība pievēršama fiziskajam stāvoklim, jo tas daļēji nosaka, cik daudz enerģijas spējam izturēt. Iespraužot 120 V kontaktdakšu galda lampas 240 V rozetē, spuldze pārdegs. Līdzīgā veidā Dievs neliks 240 V caurstrāvot jūs, ja ķermeņa kauss spēj uzņemt 120 V lielu strāvu.

Rūpes par fizisko ietver ne vien ķermeni, bet visu fizisko pamatu. Mājas un darba vide ir mūsu dvēseles paplašinājums un izpausme — tie ir pārbaudījumi, kādos veidojam savu mūža darbu. "Ieinteresētība savās pašreizējās mājās," saka psihoterapeits un rakstnieks Tomass Mors, "nozīmē arī rūpes par dvēseli. Neatkarīgi no mūsu rīcībā esošajiem līdzekļiem mēs varam rūpēties par skaistumu savās mājās."2 Jo pacilātākas jūtas mūsos izraisīs apkārtējā vide, jo radošāki un piepildītāki būsim.

H Vai mans garīgums ir praktisks?

H Vai es varu darboties efektīvi eksistences fiziskajā līmenī? Vai arī man ir tieksme ignorēt fiziskās prasības un ar galvu stumt mākoņus vai to paslēpt smiltīs?

P» Kad ķermenis man sūta savas nelīdzsvarotības zīmi, vai es attiecīgi rīkojos, lai atgūtu līdzsvaru?

ļH Kā es varu vairot skaistumu savās mājās un darba vietā, lai veicinātu un iedvesmotu savu radošo potenciālu?

Es cenšos nebūt savas mantas vergs

Vairākums mācību, kas saistītas ar septiņiem enerģijas centriem, attiecas uz līdzsvarotību. Novērtējot materiālo pasauli kā konkrētu sava garīguma izpausmes veidu, pārāk liela pieķeršanās tai var ieraut materiālismā. Izaicinājums var izrādīties smalkāks, nekā iedomājamies. Pat visnabadzīgākais cilvēks var kļūt par materiālistu, ja viņš ir pārlieku nodarbināts ar sev piederošo (vai tā trūkumu) un apvainojas uz tiem, kuriem ir vairāk nekā viņam. Laoczi mācīja: "Apzināties bridi, kad ir gana, nozīmē būt bagātam." Un šis "gana" katram no mums ir atšķirīgs.

Polijā slavens rabīns šo patiesību atklāja kādam tūristam, kas bija pārsteigts, redzot, ka rabīnam ir tikai viena istaba. Tajā bija daudz grāmatu, bet tikai viens sols un galds. "Kur ir jūsu mēbeles?" apmeklētājs jautāja.

"Un jūsu?" rabīns atcirta.

Tūrists paraustīja plecus un paskaidroja, ka viņam, protams, nav līdzi mēbeļu, jo viņš te tikai viesojas.

"Es arī," atbildēja rabīns.

Rabīns zināja, ka mēs visi esam tikai viesi uz šīs planētas. Tā nav mūsu galamērķis. Kāpēc mums būtu jāpieķeras tās ietērpam?

Savukārt daži cilvēki izjūt, ka garīgums un labklājība nav savienojami. Viss atkarīgs no labklājības izpratnes un attieksmes pret mums piederošo. Vai mēs uz savu mantu un resursiem raugāmies kā uz garīguma paplašināšanas iespējām, līdzekļiem?

Indiešu 20. gadsimta garīgais līderis Šri Aurobindo naudu uzskatīja par iespēju, ko vajag izmantot, lai atkal savienotos ar Dievišķo Avotu. Viņš mācīja, ka nevajag pilnībā atteikties no visas naudas; tāpat kā ir neveselīgi būt tās vergam.

"Visa bagātība pieder Dievišķajam, un tie, kuri to pārvalda, ir pilnvarotie, nevis īpašnieki," viņš teica. "Tā viņiem ir šodien;

rit tā var būt nezin kur… Personīgi izlietojot naudu, uzlūkojiet visu jums piederošo, iegūto vai peļņu nesošo par (Dievišķajai) Mātei piederošu… Vienmēr uzskatiet savā rīcībā esošo naudu par viņas, nevis savu īpašumu. Necieniet cilvēkus vienīgi viņu bagātības dēļ un neļaujiet sevi iespaidot ārējam spožumam, varai vai ietekmei."3

H Kas man nepieciešams savas dzīves fiziskās platformas uzturēšanai un ģimenes vajadzību atbalstīšanai?

I! Vai es sev neliedzu lietas, kas man ir vajadzīgas? Vai ari sev izdabāju ar lietām, kas man nav nepieciešamas?

H Kad mana koncentrēšanās uz materiālo kļūst par šķērsli garīgo mērķu sasniegšanai?

Aiz ārienes saredzēt iekšējo būtību

Pilnveidojot pamatnes čakras enerģijas, mēs virzāmies no pieķeršanās ārējai formai uz iekšējās būtības novērtēšanu. Ārējo pieķeršanos var dēvēt par elku pielūgšanu. Dievināšana nozīmē uzticēties traukam, kas dod patvērumu Garam, tā vietā, lai uzticētos garīgajai liesmai, kas mājo traukā. Vai, satiekot kādu, izdarām savus secinājumus, balstoties uz viņa ārējo izskatu un apģērbu, vai ari cenšamies nedaudz iedziļināties iekšējā būtībā?

Berijs un Džoisa Viseli demonstrē sāpīgu piemēru savā grāmatā "Dalīties sirsnībā":

"Mozus Mendelsons, slavenā vācu komponista vectēvs, nebūt nebija skaistulis. Viņam bija ne tikai mazs augums, bet ari grotesks kupris.

Reiz viņš apmeklēja kādu Hamburgas tirgotāju, kam bija mīlīga meita, vārdā Frumtje. Mozus jaunajā sievietē bezcerīgi iemīlējās. Diemžēl viņa kroplīgā āriene Frumtji atgrūda.

Beidzot pienāca atvadas. Mozus saņēma drosmi un devās uz viņas istabu augšstāvā. Viņa bija dievišķīgi skaista, bet ļoti apbēdināja viņu ar savu atteikšanos viņu pat uzlūkot. Vairākkārt mēģinot uzsākt sarunu, Mozus kautrīgi vaicāja: "Vai jūs ticat tam, ka laulības slēdz debesīs?"

"Jā," viņa atbildēja, turpinot lūkoties grīdā, "un jūs?"

"Jā, es ticu," viņš piebilda. "Redzat, debesīs, kad piedzimst zēns, Dievs paziņo: "Šis zēns precēs tieši šo meiteni, un, man piedzimstot, nākamā līgava man tika norādīta. Tad Dievs piemetināja: "Bet tava sieva būs kuprīte."

Tieši tad un tur es iesaucos: "Ak, Dievs, kuprīte būtu traģēdija! Lūdzu, Dievs, piešķir man kupri, bet viņai skaistumu!"

Tad Frumtje ielūkojās viņam acīs, un viņā sakustējās kādas dziļas atmiņas. Viņa sniedza Mendelsonam roku un vēlāk kļuva uzticama sieva".' Jaunā meitene tobrīd aiz ārienes bija spējusi saskatīt iekšējo būtību."

Dievināšana un tās "palīgs" — pārlieku liela atkarība vai līdzatkariba — tas ir īpašs izaicinājums savstarpējās attiecībās. Veselīgās attiecībās katram partnerim ir pašam savs stingrs pamats. Tā tam būtu jābūt, lai partneri spētu atbalstīt viens otru. Ja viens no viņiem to nav attīstījis, tādas attiecības vispār nevar saukt par partnerību.

Halīls Džibrāns meistarīgi notvēris šo patiesību, rakstot par laulību: "Lai jūsu kopā būšanā ir brīva telpa… Dziediet un dejojiet kopā un esiet līksmi, bet ļaujiet katram no jums būt par sevi, gluži kā lautas stīgas ir katra par sevi, kaut ari tās skan vienā mūzikā… Stāviet kopā, tomēr ne pārāk cieši blakus: jo tempļa balsti stāv savrup, un ozols un ciprese neaug viens otra paēnā.""5

Mēs esam aicināti mīlēt, cienīt un godāt garu, ko pauž citi. Bet, ja partneri padarām par elku, noniecinām savu garīgo ceļu, kas prasa radīt pašiem savas, īpašas savstarpējās attiecības ar Dievu. Tās ir attiecības, ko neviens cits nespēj aizstāt un piepil dīt. Ja mēģināsit kādu citu nolikt Dieva vietā, jūs noteikti vilsities. Jūsu būtnē ir kāda vieta, kurai tikai jūs un Dievs var piekļūt.

Kad kaut ko dievinām — vienalga, cilvēku vai citu veidolu, izslēdzot dzīves garīgo pusi. Dievs var likt pamosties. Uz laiku var atņemt šo cilvēku vai lietu, lai mēs koncentrētu enerģiju uz to, kas pašlaik ir vissvarīgākais garīgajai izaugsmei. Kad atkal atgūstam līdzsvaru, bieži vien spējam no jauna iekļaut dzīvē to, kas tika zaudēts.

H Kā es varu sev atgādināt aiz ārējiem rotājumiem palūkoties uz iekšējo būtību?

H Vai esmu ļāvis kādam vai kaut kam aizvietot savas attiecības ar Dievu?

Es godāju dabas svētumu un lietoju tās mācības dzīvē

Cits veids, kā palielināt savu saskari ar Garu pamatnes čakras līmenī, ir stiprināt saites ar Māti Dabu. Šai sakarā Amerikas iezemieši mums var daudz ko iemācīt. Vadonis Luters Stāvošais Lācis sacīja, ka Amerikas iezemieši sēdēja vai atlaidās uz zemes ar sajūtu, kas līdzinājās "mātes gādības spēkam". Viņš teica: "Vecs indiānis turpina sēdēt uz zemes tā vietā, lai sevi balstītu pats un attālinātos no tās "dzīvības spēkiem", tāpēc ka "viņa domāšana ir daudz dziļāka un jušana daudz spēcīgāka".

Darbs ar zemi, augiem un dzīvniekiem pastiprina dzīvības izjūtas. Mēs mācāmies iedziļināties, kas augam vajadzīgs, lai tas plauktu. Vai tam pietiek saules, un vai tas saņem vajadzīgo ūdens daudzumu? Vai augsne apgādāta ar piemērotām barības vielām? Šī pati izjūta noder, rūpējoties par citiem. Cilvēkiem arī vajadzīgas rūpes un uzmanība. Viņiem ari nepieciešami vislabvēlīgākie apstākļi, lai zeltu.

Daudziem no mums augšanas periodā bijuši īpaši piedzīvojumi saistībā ar dabu. Pieaugot dažkārt zaudējam šo vienotības izjūtu ar Māti Dabu vai aizmirstam, ka tā varētu mums vēl daudz vairāk iemācīt. Lūk, Sūzannas piemērs. Četrdesmit viena gada vecumā viņai nebūt nelikās, ka viņas karjera vai laulība ir tāda, par kādu bija sapņojusi. Viņa vainoja sevi. Viņa sev bija iestāstījusi, ka pašos pamatos ar viņu kaut kas nav kārtībā.

Kādu vakaru pēc darba Sūzanna pastaigājās netālu no savām mājām, brīnīdamās, kāpēc viņa to nav darījusi daudz biežāk. Bija vasaras beigas, un gaiss — spirgts un svaigs.

Locīdamās vējā, koku galotnes dziedāja savu īpašo dziesmu. Līdzās takai plūstošais strauts rotaļīgi ieskāva klintis. Viss bija burvības pilns — no vismazākā kāpura līdz kuplajiem ozoliem.

Cik skaists ir viss Dieva radītais! viņa domāja. Tad ar pēkšņu maigu apgaismības uzplūdu šī patiesība atbalsojās viņā: Dievs radījis mani. Tātad man jābūt skaistai savā īpašā veidā. Burvība ir arī manī.

Šajā brīdī viņa ieguva jaunu sevis apjausmu. Viņai bija arvien no jauna jāuztur šī vīzija — daba bija sniegusi nenovērtējamu mācību, kas turpmākajos mēnešos un gados veicināja viņas izaugsmi.

-- Vai es godāju un cienu dabu un apkārtējo vidi?

--Vai man atliek laika kontaktam ar dabu?

-- Vai dabas piedzīvojumi man ir snieguši kādu maigu vai šokējošu mācību, ko šodien sev vajadzētu atgādināt?

Es godāju, cienu un uzturu sievišķo sevī un citos

Pamatnes čakras enerģija attiecināma ari uz "Mātes gaismu". Garīguma simboliskajā nozīmē fiziskais visums, ko asociē ar pamatnes čakru, pārstāv Dieva sievišķo jeb Mātes principu. Garīgais visums pārstāv vīrišķo jeb Tēva principu.

Vairākums no mums uzaudzis, tikai daļēji izprotot Dievu. Mēs esam pamatīgi apguvuši Dieva pasaules vīrišķo daļu — Dievs Tēvs, Dievs Dēls — to daļu, kas aizsargā un disciplinē, nosaka standartus un robežas. Bet, kā rāda pasaules reliģiju iekšējās tradīcijas, pastāv ari dievišķā otra puse: sievišķā daļa jeb Dievs Māte. Šī daļa gādā, māca un atbalsta. Viņa ir svētā enerģija, kas mierina un dziedina. Pamatnes čakra atbilst šim dzīvības sievišķajam aspektam.

Dievišķās Mātes jēdziens ietver sevī un vēl pārspēj visas reliģijas. Ebreju ticējumos Dieva sievišķais aspekts tiek dēvēts par Šekhinahu, kas burtiski nozīmē "dievišķā klātbūtni". Hinduismā viņa parādās kā Šakti, budismā kā Pradžnaparamita un ēģiptiešu ticējumos kā Izīda. Dažos Vecās Derības tekstos un Apokrifos dievišķā sievišķo aspektu sauc par Gudrību, tāpat kā kristietības gnostiķi to sauca Sophia jeb Pistis Sophia (nozīmē "Ticība — Gudrība").

Šīs sievišķā personifikācijas savā būtībā nav dievietes, ko var pielūgt. Tās ir Dieva sievišķo īpašību iemiesojumi, kas ar šo piemēru mūsos māca, kā realizēt savu sievišķo potenciālu. Mums visiem ir sievišķā puse. Tā ir jūtīga, intuitīva, radoša. Tā ir daļa, kas attīsta un uztur attiecības. Tā ir barojoša, pacietīga un priecīga. Veselīga sievišķā daļa nav atturīga vai pamest spējīga. Tā nav ari privātīpašnieciska vai apspiedoša.

Kad saglabājam vitālu un līdzsvarotu enerģijas plūsmu caur pamatnes čakru, spējam izteikt dievišķā sievišķā aspekta gādīgās īpašības. Mēs kļūstam arī jūtīgi pret citu vajadzībām.

Izmantojot dabas analoģiju, augs, kam vajadzīgs ūdens, nevar ar mums sarunāties un pateikt, ka tam slāpst. Tā augsne izkalst, lapas novīst un beigās nokrīt. Tāpat cilvēki, kam vajadzīgas mūsu rūpes, bieži vien nepasaka, kādas ir viņu problēmas. Mums jāievēro zīmes un jānoskaidro to jēga. Drūma sejas izteiksme ne vienmēr nozīmē nepatiku pret mums. Tā var liecināt, ka kādam vajadzīgs, lai pamanām, ka kaut kas nav kārtībā. Ja mums ir "mātišķa" attieksme pret dzīvi, aiz ārējām izpausmēm spēsim saskatīt patieso iekšējo stāvokli.

Es to pilnībā izpratu pirms dažiem gadiem Romā, stāvot Pieta priekšā. Meditējot par Marijas cēlo veidolu, kas turēja savās rokās krustā sisto dēlu, es sapratu, ka "māte" ikvienā no mums aicināta palīdzēt bezpalīdzīgajiem, tiem, kuriem vajadzīga mūsu beznosacījumu mīlestība un atbalsts. Tai vai citā brīdī mēs visi nonākam šādos apstākļos, un tai vai citā brīdī visi esam aicināti pildīt mātes lomu.

Pamatnes čakras līmenī esam ari spiesti pārbaudīt savas attiecības ar sievietēm, ar savu paša sievišķo aspektu un dvēseli. Vai godājam un cienām sievietes? Pat ja mums jāatrodas darījumu pasaules pirmajās rindās, vai mēs izpaužam savu sievišķo pusi neatkarīgi no tā, vai esam vīrietis vai sieviete, un novērtējam citus, kas to dara? Vai veltām laiku sevis lološanai?

Ja bērnībā bijāt atšķirts no mātes vai nejutāties vienots ar viņu, sevis lološana un nopietna attieksme pret savām dvēseles vajadzībām jums varētu sagādāt grūtības. Vienkārši atcerieties: piemērota barība dvēselei ir tikpat svarīga kā atbilstošs uzturs ķermenim.

Kas jūs dara laimīgu? Kas jums sniedz atvieglojumu, kad esat nelaimīgs? Vai tā ir mūzika? Dzeja? Labs romāns? Vai tas ir roku darbs, veidojot māla traukus vai šujot? Vai tās ir pārdomas? Vai tā ir lēna skriešana vai vingrošana? Kas jūsos izraisa maģiska mirkļa izjūtu?

Tā var būt svaigu ziedu pirkšana ik nedēlu, lai tos noliktu uz sava rakstāmgalda, vai palaikam jaunas gleznas ierāmēšana, lai to pieliktu pie sienas. Varbūt tas ir rotaļām ar bērnu veltītais laiks vai pastaiga mežā?

H Ko es varu darīt šonedēļ, lai izpaustu savu sievišķo pusi — savas dabas intuitīvo, jūtīgo, barojošo pusi?

3 Kādas dvēseles barības man trūkst, un kā man atvēlēt atbilstošu laiku un vietu, lai pabarotu dvēseli?

Es saglabāju savu enerģiju

Tie, kuri saglabā no sava Avota saņemto enerģiju, ir visradošākie, priecīgākie un efektīvākie ļaudis visās jomās, kurās tie izpaužas, jo šī garīgā enerģija viņus pārpludina, un viņi vēlas tajā dalīties ar citiem.

Ko nozīmē "saglabāt" enerģiju? Ik dienas mēs saņemam no sava Avota daļu garīgās enerģijas. Tā ir enerģija, kas liek domāt, just, runāt un darboties. Kā jau teicu, mums ir brīva griba izlemt, ko ar to darīt. Mēs varam ar jaukiem darbiem un garīgo treniņu palīdzību pacelt šo svēto uguni, lai apveltītu visas savstarpējās darbības ar šo gara vitalitāti.

No otras puses, varam izšķiest šo enerģiju jebkurā no čakrām, nododoties nelīdzsvarotām darbībām, kas nebagātina mūsu garīgo ceļu. Tas var ietvert jebko, sākot no dusmu izvirdumiem un beidzot ar pārlieku pļāpāšanu, egoismu, kritiku, tenkošanu, aizvainotību, nespēju piedot, perversu vai pārlieku lielu seksuālu aktivitāti, greizsirdību, apmātību ar materiāliem objektiem, nožēlu par sevi, rotēšanu ap pagātni, pastāvīgiem uztraukumiem par nākotni un tamlīdzīgi.

Galvenais: mēs izšķiežam Dieva dārgo enerģiju darbībām, kas nepalīdz mūsu garīgajai izaugsmei, — tās drīzāk sasaista enerģiju nekā ļauj tai brīvi plūst. Labākā mēraukla ir sev pajau

tāt: vai tas, ar ko es nodarbojos, man palīdz izteikt vairāk savu garīgo būtību? Vai tas man palīdz integrēt savu garīgumu ikdienas dzīvē? Vai lauj saprātīgi palīdzēt citiem?

Saglabājot enerģiju (kundalini), kas mīt mugurkaula pamatnes čakrā, tā dabiski paceļas, lai barotu citus centrus, aktivizējot mūsos jaunus garīgās apziņas līmeņus. Ja mēs to izšķiežam vai liekam šķēršļus tās pacelšanai, var būt divējādas sekas. Pirmkārt, mēs samazinām pieejamo enerģijas daudzumu tās pacelšanai caur citām čakrām, un tādējādi šo čakru latentais spēks paliek neizmantots.

Otrkārt, ja mūsu uzmanība būs pievērsta tikai fiziskajam un nevirzīsies augšup, enerģija koncentrēsies pamatnes čakrā. Ja pamatnē sakrājas pārāk daudz enerģijas, tā "prasa izeju. Dažiem indivīdiem tā var izpausties kā dusmu izvirdums, fiziska vardarbība vai seksuālās enerģijas nepareiza izmantošana.

Gan pamatnes čakra, gan sakrālā čakra saistās ar seksualitāti. Mēs varam radīt nelīdzsvarotu stāvokli pamatnes čakrā, ja pārmērīgi koncentrējamies uz seksuālām aktivitātēm vai baidāmies no seksualitātes. Daudzas garīgās mācības pauž, ka līdzsvarota seksuālā aktivitāte pareizajā kontekstā ir veselīga. Sekss ir svēto enerģiju apmaiņa. Svēta seksualitāte var būt Dieva un dievišķās enerģijas pieredze. Tās enerģijas, kas mīt mūsos un mūsu partneri. Šī iemesla dēļ ir svarīgi pret savām attiecībām izturēties kā pret svētām un uzmanīties, lai tajās nemīņātos uz vietas.

Jebkurās attiecībās mēs ieguldām savu dārgo enerģiju, un ļaujam otram būt polaritātes pozīcijā savstarpējās enerģijas apmaiņai. Mums jābūt drošiem, ka esam gudri ieguldījuši savu enerģiju. Tas attiecas uz jebkurām attiecībām un partnerību. Dažkārt cilvēkiem gribas paturēt esošo draudzību, partnerību vai attiecības, kas nav dziļas, "līdz parādīsies kaut kas labāks". Taču viņi nav radījuši vakuumu vai palielinājuši iekšējās gaismas magnētu, lai pievilktu īsto partneri. Radot savu paša garīgo veselumu, mēs automātiski pievelkam īstos partnerus.

Mēs nonākam pie fakta: jo vairāk saglabājam savu dzīvības spēku, jo lielāka enerģija mums pieejama fiziskam, emocionālam un garīgam dzīvessparam. Ja nesargājam šo enerģiju, mums var nepietikt iekšējo resursu, lai tiktu galā ar dzīves sīkumiem, un mēs daudz mazāk rūpējamies par garīgās izaugsmes dziļāko būtību.

isi Vai es novirzu savu enerģiju uz aktivitātēm vai attiecībām, kas nepalīdz manai izaugsmei?

H Kā es varu labāk saglabāt savu enerģiju? Darbs ar pamatnes čakru

Daži piesardzības vārdi darbam ar pamatnes čakru. Strādājot ar katru no pamatnes čakras dzīves mācībām un izmantojot savu enerģiju gudri, pamatnes čakras enerģija dabiski un pakāpeniski pacelsies. Tas nenozīmē, ka notiekošo noteikti sajutīsim fiziskā veidā, jo tas darbosies mūsu būtnes iekšējos līmeņos.

Pastāv vairāki paņēmieni saistībā ar kundalini paātrinātu pacelšanu. Tomēr, pirms pamatnes čakra nav līdzsvarota un attīrīta, šie vingrinājumi var būt bīstami. Jo enerģija paceļoties var aktivizēt to negatīvo, kas ir mūsos un ap mums. Šī iemesla dēļ iesaku labāk meditēt par augšējām čakrām — no sirds līdz vainagam. Intensificējot augšējo čakru gaismu, tās kļūst par gaismas magnētiem, kas dabiski un droši paceļ enerģiju no pamatnes čakras.

Efektīvs veids, kā attīrīt visas čakras un paātrināt to darbību, ir piekļūt augstas frekvences garīgajai enerģijai, pazīstamai kā violetā liesma, ar lūgšanu un meditācijas palīdzību (sk. 60.-65. Ipp.). Nākamajās lappusēs sniegtā meditācija un apliecinājumi arī var palīdzēt līdzsvarot un attīrīt pamatnes čakru.

Garīgās tehnikas Mantra iekšējās gaismas atdzimšanai

Vizualizācija

Lietojot turpmāko apliecinājumu, iztēlojieties un izjūtiet gaismu sevī kā perlamutra maigumu, kas ķermeni peldina patīkamā, pārpludinošā siltumā. Iztēlojieties gaismu, kas apņem ikvienu ķermeņa šūnu un atomu, tai kļūstot arvien baltākai. Kad šūnu un atomu procesi paātrinās, tie sāk griezties, izdalot baltu gaismu, lai attīrītu un spēcinātu miesu, dvēseli un jūtas.

Kad lasāt šos apliecinājumus, nostājieties un paceliet rokas virs galvas. Iztēlojieties, ka virzāt enerģiju, kas paceļ jūsu čakru pinumu, lai atdotu to Dievam.

Piezīme: jūs varat skaitīt šo apliecinājumu vienmēr, jūtot, ka enerģijas straume kādā dzīves jomā ir bloķēta, aizvietojot vārdus "manas būtnes ikviena šūna un atoms" ar konkrēto dzīves jomu, ko vēlaties atjaunināt.

ES ESMU atdzimšana, un manas būtnes ikviena dzīvā šūna un atoms!

Otrais enerģijas centrs Sakrālais (svētais)-svadhishthana

Novietojums: vidusdaļā starp nabu un mugurkaula pamatni

Krāsa: violeta

Nosaukums sanskritā: svadhishthana ('svaigums' vai 'Es mājoklis')

Ziedlapas: 6

Pozitīvas izpausmes: brīvība, žēlsirdība, piedošana, taisnīgums, neparastums, alķīmija, pārmaiņa, diplomātija, intuīcija, pareģojums, atklāsme

Impulsīvas izpausmes: piedošanas, taisnīguma vai žēlsirdības trūkums, neiecietība, takta trūkums, nevērība pret citiem, cietsirdība

Ķermeņa daļa: izvadorgānu un reproduktīvā sistēma

Muzikālie instrumenti: koka pūšamie instrumenti

Dārgakmeņi: ametists, dimants, akvamarīns

Garīgā tradīcija: daoisms

Apgūstot dvēseles savdabīgo modeli, varam brīvi realizēt visu savu radošo potenciālu

Dvēseles čakra

Dzīves mācība:

ESI PATIESS PRET SEVI

Cilvēka dzīves galvenais uzdevums ir radīt pašam sevi.

Ērihs Fromms

Ar otrā enerģijas centra — sakrālās čakras — palīdzību izdzīvojam brīvību kļūt par to, kam mums jābūt. Senči sakrālo čakru uzskatīja par īstu enerģijas vietu. Austrumu cīņu mākslā tas ir līdzsvara un čī galvenais centrs, iekšējās enerģijas pamats dzīvības uzturēšanai.

Šī čakra ir ari vieta, kur kontaktējamies ar savu dvēseli un saņemam tās iespaidus un vadību. Dvēsele ir gudra un var sniegt mums lielus iekšējos norādījumus. Mums visiem piemīt dvēseles spēki. Kādu instinktīvi izjūtot, esat saņēmis acumirklīgu dvēseles iespaidu. Dažreiz dvēsele brīdina: "Šeit nav droši iet, vai nav vēlams to darīt tieši šobrīd…" Tā ir daļa no iekšējās vadības sistēmas.

Vairākumā gadījumu šie iespaidi ir precīzi. Jo vairāk dvēsele ir kontaktā ar tās patieso garīgo būtību, jo jūtīgāki un precīzāki tās lasījumi. Sakrālās čakras iniciācijas saistītas ar dvēseles patiesās balss un tās radošo impulsu izpausmi. Dvēseles līmenī saskaramies ari ar arhetipiem, modeļiem un personību.

Es ieguldu enerģiju atbilstoši savas dvēseles sākotnējam mantojumam un modelim

Radīšanas spēki vīrietī un sievietē nostiprināti ar sakrālās čakras palīdzību. Sēkla un olšūna nodod tālāk fizisko un kar- misko modeli ar gēnu un hromosomu palīdzību. Tie savukārt nodod tālāk mūsu identitātes garīgo matrici — garīgo mantojumu.

Dvēsele, pat ja neskaidri, atceras savu dievišķo izcelsmi, dievišķo modeli un savu lomu Dieva shēmā. Kaut ari dvēselei būtu jābūt šā sākotnējā moduļa skaidram ūdens atspulgam, dažreiz ūdeņi saduļķojas. Savā ceļojumā cauri laikmetiem dvēsele laiku pa laikam pieņem veidus, kas nesaskan ar tās dievišķo modeli.

Daudzi no mums centušies izpildīt savu dzīves misiju, kamēr kāds cits, varbūt labu domādams, vēlējies mums uzspiest savu versiju par mūsu dzīves uzdevumu. Jūsu izdevība dvēseles čakras līmenī ir no jauna notvert dvēseles identitātes pirmatnējo matrici, esot patiesam pret sevi pašu. Izaicinājums ir atbrīvot savu dvēseli, lai atpazītu un tad pilnībā atgūtu tiesības uz savu garīgo mantojumu un modeli. Septiņpadsmitā gadsimta kabalists Mozus Zakuto rakstīja: "Meklējiet un atrodiet savas dvēseles sakni, lai varētu piepildīt un atjaunot tās sākotni, tās būtību. Jo vairāk piepildīsiet sevi, jo vairāk tuvosities savam īstajam Es."1

Sevis izzināšana — sava patiesā Es un īstā ceļa apzināšanās dzīvē — iezīmē mūsu personiskā spēka un dvēseles atbrīvošanas sākumu. Patiesi brīva dvēsele ir tāda, kas var izteikt savu īsto dabu.

Ja trūkst paraugu vai atbalstītāju, kas iedvesmo noskaņoties un attīstīt savu unikālo dvēseles identitāti, var pat neras-

ties atskārta par dvēseles īsto uzdevumu. Ja vecāki vai citas spēcīgas autoritātes uzspiež savu gribu, mēs varam apjaust, ka kāda mūsu daļa dzenas pakaļ svešiem sapņiem.

Lai līdzsvarotu enerģijas sakrālajā līmenī, jānoskaidro, vai ļaut savai enerģijai aizplūst pa kāda cita virzītiem sānceļiem. Mēs nekad nebūsim pilnīgi laimīgi, apmier

ināti un piepildīti, ja neatprasīsim šo enerģiju un nepiešķirsim tai atkal savas dzīves galveno virzienu.

® Kas ir tas galvenais uzdevums, kuru esmu aicināts piepildīt šajā dzīvē?

0 Vai es ļauju saviem spēkiem noklīst blakusceļos, kas nav daļa no manas dvēseles modeļa un dzīves mērķa?

Es pastāvīgi un godīgi novērtēju, cik daudz no manas identitātes tiek ieguldīts manā cilvēciskajā ego un manā īstajā Es

Garīgajā ceļā atklājam, ka lielākie izaicinājumi ir nevis ārējie, bet iekšējie. Kā reiz teica kādas multiplikācijas filmas varonis: "Mēs esam sastapuši ienaidniekus, — un tie esam mēs!"

Ceļš uz sevis pilnveidošanu ir nepārtraukts pašpārbaudes process. Ir vīrišķīgi jāizpēta, cik daudz no mūsu identitātes ieguldīts mūsu patiesajā, dievišķajā dabā un cik zemākajā — cilvēciskajā ego. Kabalisti šo mūsu dabas tumšo pusi dēvē par "velnišķīgo dzinuli". Svētais Pauls to sauca par "miesas dvēseli". Ezoterikā to pazīst kā "sliekšņa iemītnieku".

Mūsos visos slēpjas misters Haids (Apslēptais), kas izlec pēkšņi, kad to vismazāk gaidām. Mahatma Gandijs reiz asprātīgi

izmeta: "Man ir tikai trīs ienaidnieki. Mans mīļākais ienaidnieks — tāds, kas visvieglāk ietekmējams uz labo pusi, — ir Britu impērija. Ar manu otro ienaidnieku, indiešu tautu, ir daudz grūtāk. Bet mans visbrīnišķīgākais oponents ir vīrs, ko sauc par Mohandu K. Gandiju. Šķiet, ka uz viņu man ir ļoti maza ietekme."

Vārdu sakot, cilvēka ego apkrāpj viņa īsto Es. Sakrālajā līmenī sākam apzināties, kādi personības aspekti ir daļa no mūsu patiesās dabas un kādi ne. Tā, iespējams, nav ērtākā atrašanās vieta, toties ir vienīgā īstā vieta.

Toma gnostiskajā evaņģēlijā Jēzus sacīja, ka sāpes, sastopoties ar šo patiesību, sagādās rūpes, bet tās ir pirmais nepieciešamais solis to pārvarēšanā un sevis pilnveidošanā. Tās ir katalizators, kas mūs mudinās atbrīvot visu slēpto potenciālu. Jēzus teica: "Ļaujiet tam, kas meklē, turpināt meklēt, līdz viņš atrod. Kad viņš atradīs, viņš kļūs nemierīgs. Kad viņš kļūs nemierīgs, viņš būs pārsteigts un valdīs pār visu."2

Dvēseles čakras iepazīšana dod iespēju atbrīvoties no tiem personības aspektiem, kuri neveido mūsu patieso būtību, — no "maskas", kā Marks Prafits to bieži sauca.' Dažkārt attīstām šo personu, jo domājam, ka tā ir tā, ko citi cilvēki no mums gaida, pat ja tie neesam patiesie mēs.

Ja gribam pilnībā atklāt sava patiesā Es skaistumu, mums jānoplēš masku slāņi, kas to ieskauj. "Cilvēks pazīst tik daudz lietu; viņš nepazīst pats sevi," bija četrpadsmitā gadsimta mistiķa Meistara Ekharta novērojums: "Kāpēc dvēseli sedz trīsdesmit vai četrdesmit tik biezas un smagas ādas kā vērsim vai lācim? Ieejiet savā pamatbūtībā un mācieties iepazīt sevi."

Kā rīkoties, ja savā pasaulē esam uzgājuši modeļus, ko vairs ilgāk nevēlamies atzīt par savējiem? Vispirms jāzina, ka, pateicoties dvēseles čakras tīrajām enerģijām, neesam pagātnes cietumnieki. Mēs varam radīt jaunus enerģiju modeļus.

Jāapzinās ari, ka ieradumu modeļi vai iemiesojumi, ko

esam radījuši daudzu gadu gaitā, nevar pazust dienas laikā. Tie nepazudīs, iekams, pirmkārt, neiedziļināsimies tajā, kāpēc mūsu dvēsele izveidojusi tās biezās ādas. Tam būs daudz labu iemeslu. Dvēsele ir jūtīga un viegli ietekmējama, un, kaut ari visu piedzīvoto visos savos iemiesojumos nemaz apzināti neatceramies, dvēsele atceras. Tā satur nepatīkamas pieredzes, kurās tika ievainota. Piedzīvojot fizisku vai emocionālu traumu, mēs to sajūtam ne tikai savā ķermenī vai emocijās, bet ari dvēselē.

Lai aizsargātu sevi un remdētu sāpes, ievainotā dvēsele izveido zināmu uzvedību, aizsardzības mehānismus, kas var nelabvēlīgi ietekmēt turpmākās attiecības dzīvē, nomākt sava patiesā Es attīstību un radīt nosprostojumus ķermeņa enerģijas sistēmā.

Mūsos visos ir noteikta enerģija, kas sasaistīta neveselīgos modeļos. Dziedinot dvēseles ievainoto daļu, mēs varam atbrīvot šo enerģiju, lai to izmantotu šeit un tagad.Daudzreiz dziedināšanas process prasa pievērst nopietnu uzmanību psiholoģijas problēmām (burtiski — psihes vai dvēseles pētīšanai), un mēs varam gūt panākumus, strādājot ar pieredzējušu terapeitu, kas izprot garīgo ceļu. Iesakņojušos modeļu pārradīšanai vajadzīga prasmīga sagatavošana, kā ari nopietns iekšējais darbs.

Kā rakstīja Junga psihoanalīzes speciālists Edvards Edingers: "Psiholoģiskā attīstība visās tās fāzēs ir atbrīvošanas process. Mērķis ir atpestīt ar apzinātu izpratni savu slēpto Es, kas paslēpts neapzinātajā identificēšanā ar ego."4 Mēs varam paātrināt šo dvēseles darbu ar garīgu instrumentu palīdzību: ar lūgšanām, mant- rām, meditācijām un vizualizācijām. Dziļai dvēseles dziedināšanai bieži vien vajadzīgs gan psiholoģiskais, gan garīgais darbs.

0 Kuras savas personības daļas es izjūtu kā manas patiesās būtības atspoguļotājas?

0 Kādus ieradumu modeļus, kas nebalsta manu garīgo izaugsmi, esmu izveidojis?

Es esmu spējīgs uztvert un brīvi

izpaust savus radošos impulsus

Mēs radām katru bridi. Lai ko ari mēs atbildētu uz jautājumu: "Kā es šodien esmu izmantojis savu enerģiju?", tā ir mūsu ikdienas radīšana. Domas, vārdi, darbības un izjūtas ir mūsu radītais. Ejot garīgās attīstības ceļu, mēs apzināmies šī radītā nozīmi un uzņemamies atbildību par to, kā mūsu domas, vārdi un darbi ietekmē citus.

Mums ir jārēķinās ar to enerģijas daudzumu, kāds mums ik dienas tiek piešķirts. Kur mēs to ieguldām? Ko mēs ar tās palīdzību radām? Vai mūsu radošās spējas tiek aizturētas mūsu vainas izjūtas, frustrācijas un neatbilstības dēļ?

Dziednieki ir konstatējuši, ka slimības sakrālajā zonā, kas atbilst reproduktīvo un izvadorgānu sistēmai, dažkārt saistāmas ar neatrisinātu radošās izpausmes problēmu. Kad jūtamies "iesprūduši" un nevaram izteikt savu iedzimto radošumu, jūtas un ķermenis atspoguļo šo spriedzi.

Man zināmi vairāki gadījumi, kad sievietes šīs iespros- totības sajūtas dēļ nomocījušās ar hroniskām veselības problēmām krūtīs un dzemdē, iekams viņas, kā, piemēram, Dženisa un Elena, atskārta to cēloni. Viņām, kam vienmēr bija pilna galva jaunām idejām, darba vide neļāva šīs dāvanas izpaust. Tādējādi abas apsvēra savu situāciju un žēlojās, juzdamās nespējīgas izlauzties no šī sprosta. Abām bija sākušās veselības problēmas.

Galu galā Dženisa bija spiesta mainīt darbu. Tā bija apslēpta svētība, kas viņai atvēra jaunas durvis, ļāva sekot savai sirdij un

uzņemties atbildību, nesot uzplaukumu. Elena savos piecdesmit gados spēra pārgalvīgu soli un atgriezās skolas solā, lai nodotos savai īstajai kaislībai. Abas uzplauka, un viņu jūtas un veselība tam bija apliecinājums.

Kad Dženisa un Elena beidzot apstājās un ieklausījās savas dvēseles intuīcijā, viņu priekšā atklājās jauna pasaule. Tas notiek, ja mēs ar sakrālās čakras palīdzību sazināmies ar savu dvēseli. Nespēja noskaņoties uz dvēseles balss viļņa dažkārt meklējama pārlieku aktīvajā vai dominējošajā intelektā, kas nomāc dvēseles izjūtas.

Intelekts ir brīnišķīgs posms saiknei ar Augstāko Es, bet saprātīgais, izglītotais prāts viens pats neradīs šo svarīgo saikni ar dvēseli. Patiesībā tas var .to apiet. "Pastāv par intelektu augstāks zināšanas veids," teica piektā gadsimta neo- platonisma filozofs Prokls. "Ļaujiet gudrajai dvēselei pārveidot intelektu… Tas, mans draugs, ir dvēseles dievišķais darbs."

Intelekts nevar ieņemt dvēseles vietu. Tāpēc sirds un dvēseles izglītošana ir tikpat svarīga kā prāta izglītošana. Lai radītu drošu ostu dvēselei, dažkārt jāizslēdz intelekts un apzināti jāieklausās sirdī un dvēselē, lai nāktu saskarē ar savu iedzimto radošo būtību.

0 Vai es spēju izteikt savu radošumu vai ari jutos jebkādā veidā apspiests?

O Vai mājas un darba vide mani iedrošina būt radošam? Ja ne, kā es to varu mainīt?

0 Kas man palīdz uz bridi neiesaistīt intelektu un loģisko prātu un uztvert savu radošo būtību ar dvēseles izjūtu palīdzību? Kā es varu vairāk no tā iekļaut savā ikdienas dzīvē?

Piedodot sev un citiem,

es atbrīvojos no veciem modeļiem

Lai atbrīvotos no veciem modeļiem, šī procesa būtiska sastāvdaļa ir — piedošana. Ja nepiedodam pret mums vērstu pāridarījumu un netaisnību, karmas likums mūs piesaista pāridarītājam.

Indivīdu, ģimeņu un pat nāciju uzturētā senā asinsatrie- bība citai pret citu gadsimtu garumā turpinās tieši šī iemesla dēļ. Kari nekad nebeidzas, jo naids vij stipru virvi, sasaistot pašus un ienaidniekus. Turklāt virve, pieaugot naidam, kļūst arvien resnāka. Kad iesaistītie atkal reinkarnējas, viņi atnes sev līdzi to pašu iesakņojušos enerģiju modeļus, un vendetu dzīvotspēja turpinās.

Aizvainojums ir burvju aplis. Tas izsūc enerģiju, jo kāda mūsu daļa vienmēr ir koncentrējusies uz šo neatrisināto problēmu. Kā Emeršons par to izteicies: "Mēs neesam brīvi to izmantot šodien vai solīt rit, jo sevi jau esam ieķīlājuši vakardienā." Piedodot atbrīvojam 100% enerģijas konstruktīvai darbībai.

Mēdz būt reizes, kad nespējam kādam piedot. Uzskatām, ka pret mums vai mūsu mīļajiem izdarītais noziegums bijis pārāk smags. Dievs mani mācījis šādā situācijā iesaistīt dvēseli un tad lūgt Dievu un viņa eņģeļus sasaistīt tā cilvēka neīsto Es, viņa tumšo pusi, kas tam likusi izdarīt noziegumu.

Neatkarīgi no tā, cik slikti bijuši cilvēka darbi, ja mēs piedodam dvēselei — tai viņa būtnes daļai, kas saglabājusi labā potenciālu, — varam izvairīties no karmiskās "bizes". Neatlaižot šos nepatīkamos piedzīvojumus, mūsu enerģija samezglojas un nobloķējas.

Tā nekad nav personiska problēma, kaut arī tāda var likties. Situācija bieži vien ir tests — izdevība ieraudzīt, vai mēs esam sevī attīstījuši piedošanu un līdzjūtību. Māte Terēze reiz teica: "Cilvēki bieži vien ir nesaprātīgi, neloģiski un egocentriski;

vienalga, piedodiet viņiem. Ja esat laipns, cilvēki jūs var apsūdzēt par savtīgiem, slepeniem nodomiem; vienalga, esiet laipns… Ja esat godīgs un atvērts, cilvēki var jūs piekrāpt; vienalga, esiet godīgs un atvērts… Redzat, galu galā tas risinās starp jums un Dievu; katrā ziņā tas nekad nerisinās starp jums un viņiem."

Bieži vien atlaišanas vissmagākā dala ir piedošana sev — apzināšanās, ka neatkarīgi no izdarītajām kļūdām tajā brīdī darījām labāko, ko varējām. Mēs nevaram noliegt kļūdu, bet mēs varam tai pārkāpt. Mums ir sev jāpasaka: "Kļūda nebija laba, bet es palieku labs cilvēks," tā mācoties no pieredzes. No kļūdām mēs mācāmies. Kā Tomass Edisons teica: "Es neesmu cietis neveiksmi. Es tikai esmu uzgājis 10 000 veidu, kas nedarbojas."

Dažkārt pat nevaram iedomāties, ka nespēja sev piedot velk mūs atpakaļ. Viktorija nonāca pie šīs dvēseles atziņas, nostājoties uz atveseļošanās ceļa. Apmēram trīsdesmit gadu vecumā sieviete uzzināja, ka viņai ir krūts vēzis. "Pēc sākotnējā šoka," viņa teica, "man bija vajadzīgs laiks, lai apzinātos, ka tas bija brīdinājums, kas nāca ne tikai no ķermeņa, bet arī no manas dvēseles. Man vajadzēja nopietni pārdomāt faktu, ka esmu sevi nokausējusi (ziņa, ko sūtīja mans ķermenis), un notiekošais man vairs nesagādāja prieku (ziņa, ko sūtīja mana dvēsele).

Pēc operācijas es izmainīju ēdienkarti un sakārtoju savu grafiku. Fiziski sāku atveseļoties. Emocionāli — man turpinājās krīze. Es biju ietriekusies mūri un nezināju, kā to apiet.

Kādu dienu es vienkārši sabruku un asaru plūdu vidū izdzirdēju savu sāpju pilno dvēseli, kas man iedeva atslēgu: es biju situsi sevi no tā brīža, kad uzzināju jaunumu. Visu šo laiku es biju uzskatījusi sevi par "sliktu" cilvēku, jo biju saslimusi. Es nekad nebiju sev piedevusi saslimšanu ar vēzi — tāpēc, ka es domāju — neesmu pelnījusi piedošanu. Tas bija mūris.

Pirms doties tālāk, man vajadzēja nonākt līdz punktam, kurā pietiekami augstu vērtētu sevi, lai pieņemtu, ka es, iespējams, neesmu izdarījusi neko "sliktu" un, pat ja tā būtu, biju pelnījusi piedošanu.

Nebija viegli maldīties pa šo pārpratumu labirintu, kurā kaut kādā veidā biju iekļuvusi. Bet, ejot cauri šim procesam, notika pārmaiņas. Es sāku uzplaukt. Sāku vairāk priecāties. Mans patiesais Es iznāca no slēptuves."

Gautama Buda reiz teicis: "Jūs varat pārlūkot visu pasauli un nekad neatrast kādu, kas būtu pelnījis vairāk mīlas pārjums pašiem." Ja vēlamies dzīvē radīt ilgstošas pārmaiņas, mums ir jāmīl un pacietīgi jālolo dvēsele, iesaistoties tās dziedināšanas procesā.

0 Vai ir kāds, kam man jāpiedod, lai atbrīvotu sevi un viņu?

0 Vai ir kaut kas, ko neesmu sev piedevis un kas neļauj man virzīties uz priekšu? Vai ir kāds pamatīgi nepareizs priekšstats, kas attur mani izpaust lielāku žēlsirdību pret savu paša dvēseli?

Garīgās tehnikas- Piedošanas apliecinājums

Apustulis Pāvils mums ieteicis: "Neļaujiet saulei noiet savu dusmu dēļ." Ja katras dienas beigās spējam atbrīvoties no visām netaisnības un dusmu izjūtām (pat no vainas apziņas par pašu kļūmēm), mēs uzlabosim veselību, iegūsim lielāku mieru un patiesu laimi.

Vizualizācija

īsi pirms iemigšanas aizveriet acis un ļaujiet dienas notikumiem kā filmai slīdēt acu priekšā. Atsauciet atmiņā cilvēkus, kam vajadzīga jūsu mīlestība un piedošana. Lūdziet Dievu piedot viņiem un piedot jums.

Tad ļaujiet violetajai gaismai, kas ir dvēseles čakras dabiskā gaisma, piepildīt šis ainas. Iztēlojieties, kā violetā gaisma pārvēršas intensīvās violetās liesmās. Vērojiet, kā šīs liesmas neitralizē dienas notikumu negatīvo ietekmi.

Izsakot tālāko apgalvojumu, koncentrējiet uzmanību uz sirdi. Sūtiet mīlestību un piedošanu visiem tiem, pret kuriem esat izturējušies netaisni, un tiem, kas pret jums izturējušies netaisni, nododot situācijas Dieva rokās. Jūs varat atkārtot šo apliecinājumu tik daudz reižu, cik vajadzīgs.

Piedošana

ES ESMU piedošanu nesošs.

Es padzenu šaubas un bailes,

Darot cilvēkus mūžīgi brīvus

Un ar uzvaru spārnojot.

ES ESMU pilnā balsī saucošs

Pēc piedošanas ik stundu.

Visam dzīvajam piedodot,

Es visur izleju žēlastību.

Trešais enerģijas centrs Saules pinums-manipura

Novietojums: pie nabas

Krāsas: purpura un zelta ar spilgti sarkaniem lāsumiņiem

Nosaukums sanskritā: manipura ('dārgakmeņu pilsēta' vai 'pildīts ar dārgakmeņiem')

Ziedlapas: 10

Pozitīvas izpausmes: miers, brālība, nesavtīga kalpošana, pareiza vēlme, līdzsvars, nekaitīgums

Impulsīvas izpausmes: dusmas, satraukums, fanātisms, agresija, egoisms, pārlieku iecietīga izturēšanās, bailes, nemiers, pasivitāte

Ķermeņa daļas: gremošanas orgānu sistēma, aknas, aizkuņģa dziedzeris

Muzikālais instruments: ērģeles

Dārgakmeņi: topāzs, rubīns, aleksandrits, dimants ar pērli

Garīgā tradīcija: islāms

Pilnveidojot emocijas un vēlmes, mēs kultivējam iekšēju mieru, brālību un nesavtīgu kalpošanu

Saules pinuma čakra Dzīves mācība:

LĪDZSVARO SEVI

Atsakieties no impulsīvā "es gribu" un "man būs"! Tajā iestrēgst cilvēku vairums.

"Suta-Nipata"

Nākamais solis pašatklāsmes ceļojumā ir pacelties no sakrālās čakras līdz saules pinuma līmenim. Šeit dvēsele mācās kultivēt iekšēju mieru un brālību. Tā to dara, pilnveidojot emocijas un vēlmes, saskaroties ar karmas pārbaudījumiem un pārdzīvojumiem.

Saules pinums, no kā čakra ieguvusi savu vārdu, ir plašs nervu sazarojums, kas atrodas aiz kuņģa. Dažkārt, ar kādu saķildojoties, iemantojam "tauriņus vēderā" vai enerģētiska belziena sajūtu pa kuņģi. Šīs emocijas tika izlaistas caur enerģētisko centru, kas atrodas saules pinumā.

Dusmu, satraukuma vai baiļu sajūtas, tāpat kā garīgās miera vai dievbijības izjūtas, tiek izfiltrētas šajā centrā. Saules pinuma un kakla centri ir cieši saistīti, tāpēc bieži vien emocijas paužam ar runas palīdzību. Mūsu izjūtas ir tik spēcīgas, ka saules pinuma čakra spēj pavairot — par svētību vai postu — to, kas izpaužas ar citu čakru palīdzību.

Ar emociju spēku

es nodrošinu mieru

Kad Jēzus sacīja, ka "no viņa vēdera plūdīs dzīvinoša ūdens upes", viņš runāja par tiem, kuri varētu kļūt par miera nodrošinātājiem, kad pilnveidos tās varenās straumes, kas plūst caur saules pinuma čakru.

Emociju savaldīšana nenozīmē to trūkumu. Emocija vienkārši nozīmē enerģiju kustībā. Mēs varam izmantot savu enerģiju darbībā, lai atspoguļotu un paplašinātu dvēseles izjūtas vai ari lai pakļautu dvēseli. Mēs varam izmantot savu darbīgo enerģiju, lai izstarotu mieru vai lai palielinātu satraukumu — lai iedvesmotu vai provocētu.

Saglabājot mieru apkārtējā haosā, uztverot spēcīgo miera krātuvi saules pinumā, varam savākt milzīgu daudzumu enerģijas, lai stabilizētu situāciju — mājās vai pūlī. Džeks Kornfīlds stāsta ~ par kambodžiešu mūku Mahu Gosa- nandu, kas parada varu, ko varam turēt savās rokās ar mierīgas saules pinuma čakras palīdzību.

Maha Gosananda tika apmek

lējis tūkstošiem .Kambodžas bēgļu, kas glābās no Pola Pota posta. Mūks viņus ielūdza uz budistu ceremoniju, kur sapulcējās vairāk nekā desmit tūkstoš bēgļu. Kādu brīdi Maha Gosananda klusēja. Viņa priekšā bija dziļi ievainoti cilvēki, kuru ģimenes locekļi tikuši nogalināti, mājas un tempļi iznīcināti. Viņš sāka skandēt pantu no "Dhammapadas": "Naidu nekad nemazina naids, to var dziedināt vienīgi mīla. Tas ir sens un mūžīgs likums." Drīz visa bēgļu grupa, šīs mūžīgās patiesības aizkustināta, piedziedājumā viņam pievienojās.

Maha Gosananda varēja izmantot viņu sagrautās cerības un dusmas. Tā vietā viņš izvēlējās palīdzēt viņiem uztvert miera un mīlestības krātuvi, ko Pols pots nekad tiem nespētu atņemt.

"Ja esat rāms un mierīgs," mācīja Laodzi, "jūs varat kļūt par pasaules valdnieku." Līdzīgi Zālamana Pamācību grāmata iesaka: "Tas, kurš neiekarst dusmās, ir labāks par vareno; un tas, kurš valda pār savu garu, ir labāks par tādu, kas ieņem pilsētu."

Emocionālā pārbaude notiek gan lielās lietās, gan sīkumos, kārdinot ar izdabāšanu savām emocijām vai ar kontroles zaudēšanu pār tām. Dažkārt šie testi ir veids, kādā par sevi atgādina karma1 , kad atgriežas mūsu pagātnes darbības, prasot risinājumu pašreizējo apstākļu gaismā. Dažreiz šī ievadīšana ir tre- niņlaukums. Skolā apgūstam un pilnveidojam noteiktus priekšmetus. Reālā dzīve ne ar ko neatšķiras, izņemot to, ka tajā ir mazāk teorijas un vairāk prakses.

Dievs vēlas, lai mēs pilnveidotu savu enerģijas plūsmas mācību, un viņam jābūt pārliecinātam, ka esam to apguvuši pareizi. Dievs mums nedod vairāk enerģijas, nekā to varam saturēt savā čakru kausā un labi izmantot. Kāpēc mēs vēlamies enerģijas rezervi? Tādēļ, lai vajadzības gadījumā varam to sūtīt citiem ar čakru un auras palīdzību dziedinošu prieka, brīvības, miera, mīlestības, spēka, redzējuma un gudrības gaismu.

Tas ir tikpat kā saņemt aizdevumu. Ja mēs pierādām, ka spējam Dieva enerģiju izmantot gudri citu labumam, Viņš zina, ka Viņa ieguldījums ir drošs. Ja to izmantojam nepareizi, piemēram, dusmās vai satraukumā, galu galā mūsu nodrošinājums tiks atņemts, jo neesam pierādījuši, ka spējam to izmantot atbildīgi.

Tādējādi, kad saskaraties ar dzīves grūtībām, kas jūs, šķiet, cenšas izmest no segliem, tas ir nevis tāpēc, ka rīkojaties nepareizi, bet tāpēc, ka pareizi. Kad nostājamies uz garīgās izaugsmes ceļa, varam sagaidīt pārbaudījumus. Kā Bukers T. Vašingtons reiz sacījis: "Panākumus nevērtē pēc dzīvē sasniegtā stāvokļa, bet drīzāk pēc pārvarētajiem šķēršļiem, kas bijuši ceļā uz panākumiem."

Par to vēsta svētdienas skolā apgūtais savādais pants: "Uzskatiet to par prieku, kad krītat dažādos kārdinājumos, zinot, ka jūsu ticības pārbaude prasa pacietību. Ļaujiet pacietībai darboties, lai jūs varētu kļūt pilnīgi."2 "Grūtības ir īstais ceļš uz nemirstību," teica Laodzi, iesakot mums tās sagaidīt "mierīgi un atvērti, lai kā ari tās atklātos".

Kas attiecas uz saules pinumu, pārbaudījumi mums dod izdevību paust savu paškontroli. Tie dod iespēju parādīt, ka mūsu mīlestība uz Dievu un pateicība par Viņa dāsni piešķirto dzīvības spēku, kas nolīst pār mums ik dienas, ir lielāka nekā mūsu vajadzība ļaut vaļu jūtām, pat ja cits cilvēks mūs ir apgrūtinājis ar dusmām, agresiju, nemieru vai satraukumu.

Tibetas budisms māca, ka dusmas ir viena no indēm, kas ir nāvējoša mūsu garīgajai izaugsmei. Dusmu dēļ var ātri zaudēt jebkuru iegūto pamatu. Līdzīgi zīdainim, kas kliedz līdz pilnīgam spēku izsīkumam, dusmu tirādes vai citas emocionālās vardarbības formas spēj izsmelt enerģijas rezerves un raisīt nemieru citu cilvēku enerģijas centros.

Dusmas, protams, ir dziļāka savārguma simptoms, mudinot paskatīties, kas notiek aiz fasādes. Bieži vien turpat tuvumā gozējas bailes, nedrošība vai bēdas, un dusmas ir veids, kaut ari neveselīgs, ko izvēlamies, lai tiktu ar visu galā. Tomēr pēc ilgāka laika redzams, ka tā nevar tikt galā, jo dusmas nemaina situāciju. 1639. gadā Tomass Fullers deva labu padomu: "Par divām lietām cilvēkam nekad nevajadzētu dusmoties: par to, ko viņš var palīdzēt, un to, ko nevar."

Ja nopietni vēlamies pārvarēt nelīdzsvarotās emocijas, mums vispirms jāatklāj, kas ir to pamatā. Vienīgi pēc tam varam veidoties par īsteniem miera nesējiem.

Bieži vien uztura maiņa var palīdzēt cīnīties ar dusmām. Ķīniešu medicīnā ikviena nelīdzsvarota emocija saistīta ar atsevišķa orgāna vārgumu. No šī skatpunkta raugoties, cilvēki ar piesārņotām aknām mēdz būt īgni un agresīvi. Cilvēki ar veselām aknām ir pacietīgi un uzmanīgi pret citiem. Tātad, apgrūtinot aknas ar pārlieku lielu daudzumu zāļu, alkohola,

kafijas, bezalkoholisko dzērienu vai treknu ēdienu, esam vairāk pakļauti aizkaitinājumam un dusmām. Speciālisti atzīst, ka, ierobežojot gaļas ēdienus un lietojot vairāk graudu un dārzeņu, mēs ari varam sev palīdzēt kļūt līdzsvarotākiem un mazāk aizkaitināmiem.

0 Vai es ļaujos nelīdzsvarotām emocijām?

0 Kādus konkrētus soļus man spert, lai pilnveidotu savu dabisko (emocionālo) enerģiju?

0 Kā man kļūt par miera iemiesojumu?

Es cenšos iet vidusceļu

Gautama Buda skaidri formulēja iepazīstināšanu ar saules pinuma čakru, kad mācīja, ka vislabāko garīgo progresu var panākt, ejot vidusceļu. Gautama to zināja no paša pieredzes. Sešus gadus viņš piekopa stingru askētismu un šī iemesla dēļ kļuva tik vārgs, ka ģība un tika uzskatīts par nāvei nolemto.

Atveseļojies viņš apjauta pārspīlēta un ilgstoša askētisma veltīgumu. Kādu dienu pēc spēcinošas barojoša rīsu piena maltītes Gautama deva solījumu sēdēt zem bodhi koka, līdz sasniegs apskaidrību. Tur sēdēdams, viņš sastapās ar daudziem kārdinājumiem — kārdinājumiem, ar kuriem viņš nekad nespētu tikt galā, ja ķermenis, tāpat kā sirds, gars un dvēsele, nebūtu bijis stiprs.

Savā pirmajā sprediķī pēc apskaidrības, kas notika Sar- nathā, Indijā, Gautama izskaidroja, ka apskaidrību var sasniegt, vienīgi izvairoties no pašizdabāšanas un pašapspiešanas galējībām — ejot vidusceļu. Vēlākajos gados viņš teica saviem mācekļiem: "Kad cilvēks kļūst iztukšots un vārgs, nav iespējams sasniegt pilnīgu apskaidrību." Tā viņš skaidri uzsvēra vienu no visu laiku vissvarīgākajiem garīgajiem priekšrakstiem: tiecieties pēc līdzsvara visās lietās.

Viena no vidusceļa iezīmēm ir iecietība. Tās atmaksa ir fanātisms vai ekstrēmisms, vienalga, uz labo vai kreiso pusi. Iecietība nozīmē, ka citus pieņemam tādus, kādi tie ir, jo mēs nevaram ielīst viņu ādā un nezinām to nastu, kas tiem, iespējams, jānes. No otras puses, izvairīšanās no galējībām nenozīmē, ka esam nenoteikti. Mūsu līdzsvara un atbalsta punkts ir stiprs, jo tas iecentrēts spēcīgā identitātes izjūtā un mērķa apziņā.

0 Vai es palieku līdzsvarots, sekojot savām vēlmēm un kaislībām, vai man ir tieksme uz galējībām?

0 Vai šīs galējības atstāj kaitīgu iespaidu uz mani un citiem?

0 Vai ir kaut kas, pēc kā es nepārvarami dzenos un kas mani attur no iekšējā miera sasniegšanas?

0 Vai man ir viegli atgūt zaudēto līdzsvaru? Es cenšos pieskaņot savas vēlmes dzīves mērķiem

Mēs nevaram būt iekšēji mierīgi, ja neapvaldām savas vēlmes. Tas nenozīmē, ka mums to nav. Savaldīt vēlmes nozīmē tās pieskaņot savas dvēseles patiesajai vēlmei un Dieva vēlmei attiecībā uz mums. Kad būsim spējīgi to darīt, saules pinuma enerģijas kustība mūs virzīs uz dvēseles dievišķā potenciāla piepildījumu.

Mūsu vēlēšanās, tāpat kā emocijas, automātiski nenozīmē "slikto". Savā Sarnathas sprediķī Gautama mācīja, ka mūsu ciešanu iemesls ir alkas. Komentētāji sacīja, ka Buda bija mēģinājis izskaidrot, ka mēs ciešam tad, kad mūsu vēlmes ir egocentriskas un savtīgas, kad tās pastiprina cilvēka ego un neņem vērā citu vajadzības.

Ir kāds budistu izteiciens par šo cilvēka dabas sagrābjošo, apsēsto daļu: "Viss ļaunums, ar ko šī pasaule ir pārpilna, visas bailes un ciešanas — tā ir pieķeršanās savam Es, kas to ir izraisījis! Ko man iesākt ar šo vareno dēmonu?"

Mūsu alku motivācija ir ievērības gūšana. Piemēram, ja vēlamies gūt izglītību un kļūt par ārstiem vai juristiem, lai varētu dalīties savā Dieva dotajā talantā un uzlabot citu cilvēku dzīvi, tā ir pareiza vēlēšanās. Ja šī nodarbošanās pamatota vienīgi ar vēlmi uzkrāt bagātību un kontrolēt citus vai radīt iespaidu uz viņiem, tā ir egocentriska, neapvaldīta vēlēšanās.

Ar vārdu sakot, vienmēr pastāv iespēja piepildīt savas vēlēšanās augstākā mērā, kalpojot dzīvei. Kad izvēlamies šo augstāko plānu, kad apvienojam savu brivo gribu ar universālo gribu dinamiskā partnerībā, mūsu enerģija labu mērķu sasniegšanai spēj kalnus gāzt. Tāpēc tāda sieviete kā Māte Terēze varēja ne tikai nenogurstoši strādāt, bet ari būt par lielu dzinējspēku pasaulei.

Vēlēšanās garīgā nozīmē ir-

Dievs un Dieva klātbūtne jūsos, kas ļauj dzimt jūsu dvēseles augstākajām un cēlākajām tieksmēm. Lai ari ko jūs vēlētos, jūs kaut ko radāt (vai dodat kaut kam dzīvību). Ja jūsu saules pinuma enerģijas ir līdzsvarotas un mierīgas, viss, ko būs radījušas jūsu ilgas, būs skaists, spēcīgs un iedarbīgs.

Patiesībā var daudz pateikt par saules pinuma čakras stāvokli pēc tā, cik efektīvas ir mūsu darbības. Ja nevaram izprast, ko īsti vēlamies, vai arī mums ir dažādas vēlēšanās, kuras cīnās cita ar citu, nespēsim sakopot enerģiju vai sparu mērķu sasniegšanai. Vēlmju pretstraumes izraisa apmulsumu un nemieru un rada grūtības saules pinuma enerģijai. Tas atgādina spēkus izsmeļošo virves vilkšanas spēli. Mēs nevirzāmies uz priekšu, jo neesam izlēmuši, pa kuru ceļu iet.

Nemiers saules pinumā var rasties no mums izvirzītajām prasībām. Tiekšanās pēc panākumiem, bagātības vai slavas var būt pretrunā ar būtisko vēlmi pēc garīgas izaugsmes, dvēseles piepildījumā un kalpošanas dzīvei. Viens no izaicinājumiem saules pinuma līmenī ir enerģiju atbrīvošana — to atpestīšana no vēlmēm, kas nesaskan ar to, ko Dievs vēlas no mums, — tā, lai mūsu būtne pilnībā piemērotos tās īstajiem dzīves mērķiem.

Vārdu sakot, kad enerģiju sasaista nenozīmīgas vēlmes, kas mūs novirza no galvenā dzīves uzdevuma, enerģija kļūst nepieejama tās ieguldīšanai šeit un tagad. Mēs zaudējam vitalitāti un skaidrību. Mēs jūtamies sagrauti un pievilti.

Mēs attīstām saules pinuma čakru, kad atsijājam vēlēšanās un vienkāršojam dzīvi, lai būtu redzams, kur patiesībā gribam nonākt. Ja to nedarīsim, iespējams, kļūsim par savu iegribu (un kredītkaršu) vergiem. Kā mūs brīdina senā "Dhammapadas" gudrība: "Tie, kuri ir savu iegribu vergi, tiek ierauti vēlmju straumē tāpat kā zirneklis, kas iekļūst tīklā, kuru pats noaudis."

Izglītības pionieris un fantasts Džordžs Treveļjans reiz sacījis, ka izglītība "ir radījusi plašu populāciju, kura spēj lasīt, bet nespēj atšķirt, kas ir lasīšanas vērts". To pašu var teikt par mūsdienu "progresīvo" cilvēci. Tā ir radījusi neskaitāmas iespējas mūsu vēlmju piepildīšanai, īpaši ar neticamo plašsaziņas līdzekļu un reklāmas sasniedzamību, bet nemāca tās novērtēt.

Tāpēc vien, ka jūtam dzinuli kaut ko iegūt vai darīt, vēl nenozīmē, ka tas būtu pareizi. Ir jāprot atšķirt dvēseles līmenī, vai tas, uz ko atsaucamies, ir Dievam vēlams vai ari rodas no pagātnes neveselīgā modeļa.

Ja atklājat, ka iekšēji cīnāties ar vēlēšanos — "vai man to vajadzētu vai nevajadzētu?" —, tas, iespējams, nozīmē, ka ir laiks mazliet atkāpties un būt godīgam pret sevi: Kāpēc es vēlos šo jauno…? Vai tas ir līdzeklis, kas man palīdzēs izpaust sevi un piepildīt savu uzdevumu, vai ari tas ir tikai tāpēc, lai pielūgtu savu ego? Vai tas man palīdzēs būt līdzsvarotākam vai ari liks pievērsties kaut kam citam?

Vēl viens labs veids, kā novērtēt vēlēšanos, ir ļaut tai pierimt. Ja jums jāpieņem būtisks lēmums, atvēliet pietiekami daudz laika, lai nodotu savas vēlmes Dieva rokās atbildes saņemšanai. Labs palīgs būtu regulārs lūgšanu rituāls dažas dienas vai nedēļas. Lūgšanu laikā lūdziet Dievu jums atklāt tieši dievišķo gribu.

Tas ir īpaši iedarbīgi, kad izmantojat apliecinājumus un lūgšanas, kas izraisa violetās liesmas augstfrekvences garīgo enerģiju (sk. 59.-65. Ipp.). Ja vēlēšanās rodas no kaitīgu ieradumu modeļa, kas jūs kavē, violetās liesmas pastiprinātā enerģija var palīdzēt mainīt šā modeļa ieradumus. Iespējams, pēc vairākām nedēļām, kad būsit ievirzījis violeto liesmu šajos apstākļos, atklāsit, ka vēlme ir izgaisusi. Vai arī, ja vēlēšanās ir patiesa, violetā liesma palīdzēs gūt jaunu izpratni par tās svarīgumu jūsu dzīvē.

Otra atslēga vēlmes izvērtēšanai ir perspektīva. Dažreiz attālināšanās no situācijas piešķir realitātes izjūtu. Tas ir tāpat kā ar lupu — ja kaut kam pievirzāties pārāk tuvu, tas kļūst neskaidrs. Ja mazliet atvirzāt, viss iecentrējas. Nebaidieties atkāpties un nogaidīt, lai pieņemtu lēmumus, kas būtiski ietekmēs jūsu dzīves virzību vai garīgo ceļu.

0 Ko manas vēlēšanās rada un vai es esmu apmierināts ar radīto?

0 Vai man ir pretrunīgas vēlmes, kas izraisa enerģētiskas grūtības? Kā man jārīkojas, lai atrisinātu šīs konfliktējošās vēlmes un atbrīvotu enerģiju?

Es nolieku malā savas vēlmes, kad citiem vajadzīgs mans atbalsts un palīdzība

Kādā pārdomu bridi Vadonis Luters Stāvošais Lācis teica: "Būdams bērns, es sapratu, kā dot. Es esmu aizmirsis šo labvēlību, kopš esmu kļuvis civilizēts."

Jūsu lielākā dāvana ir sevis dāvināšana. Dievs mūs apvelta ar talantiem un sevišķām īpašībām, lai mēs tajās varētu dalīties ar citiem. Mēs esam kā Dieva ziņneši. Mēs esam Dieva rokas un kājas zemes virsū, izdalot mīlestību un mierinājumu, prieku un atskārsmi tiem, kuriem viņš nevar pieskarties fiziski. "Dāsni jūs esat saņēmuši, dāsni dodiet," mācīja Jēzus. Jo vairāk mēs dodam, jo vairāk atveram enerģijas plūsmu. Jo vairāk to stimulējam, jo vairāk šī enerģija atgriežas pie mums. Tas ir pārpilnības princips, un tas darbojas.

Mūsu ziņā ir pateikt: "Te es esmu, Dievs. Tu esi mani radījis. Izmanto mani. Izmanto ikvienu mana prāta, sirds un dvēseles aspektu un visas manas čakras, lai es ikvienam sastaptajam nestu tavu gaismu un mīlestību!" Vai ari mēs varam kļūt privātīpašnieciski. Mēs varam pretendēt uz enerģiju, kas atnāk pie mums no universālā Avota, kā uz mums piederošu un apstādināt plūsmu.

Apturot plūsmu, enerģija sastrēgst. Tas rada lejupejošu enerģijas spirāli, kas mūs drīzāk piesaista zemākajam Es, nekā pozitīvo enerģijas spirāli, kura mūs paceļ garīgās apziņas augstākajās vibrācijās.

Kāds priesteris reiz apguva mācību par došanu, kamēr atradās nošķirtībā. Viņš atstāstīja piedzīvoto: "Tur ir mūks, kas nekad nesniegs padomu, bet tikai uzdos jautājumu. Man tika teikts, ka viņa padomi varētu būt loti noderīgi. Es viņu uzmeklēju.

"Es esmu draudzes priesteris," es teicu. "Es atrodos šajā nošķirtībā. Vai jūs man varat uzdot jautājumu?"

"Ak, jā," viņš atbildēja. "Mans jautājums ir, kas viņiem vajadzīgs?"

Es aizgāju vīlies. Es pavadīju pie šī jautājuma dažas stundas, rakstot atbildes, bet beigās atgriezos pie viņa.

"Atvainojiet mani. Varbūt es skaidri neizteicos. Jūsu jautājums ir bijis noderīgs, bet es nebiju tik daudz ieinteresēts domāt par savu draudzes darbu šīs nošķirtības laikā. Drīzāk es vēlējos nopietni padomāt par savu paša garīgo dzīvi. Vai jūs varat man uzdot jautājumu par manis paša garīgo dzīvi?"

"Ak, skaidrs. Tad mans jautājums ir, kas viņiem PATIESI vajadzīgs?""4

Lielisks jautājums, ar ko sākt katru dienu.

0 Kas cilvēkiem, kuru dzīves krustosies ar manējo, šodien vajadzīgs no manis?

0 Ko no saviem vitalitātes krājumiem es varu dot citiem?

0 Kā es varu dzīvei atdot atpakaļ talantus un dāvanas, ko tā man ir piešķīrusi?

Garīgās tehnikas- Apliecinājumi līdzsvaram un iekšējam mieram

Svētā Franciska lūgšana

Miers, esi rimts! Miers, esi rimts! Miers, esi rimts!

ES ESMU Dieva darbīgā roka,

Kas strādājot gūst uzvaru ik dienas;

Manas tīrās dvēseles lielais apmierinājums

Ir staigāt Vidusceļu.

Dievs,

Padari mani par sava miera instrumentu.

Ļauj man naida vietā sēt mīlestību,

Aizvainojuma vietā piedošanu,

Šaubu vietā ticību,

Izmisuma vietā cerību,

Tumsas vietā gaismu un

Skumju vietā prieku.

Ak, Dievišķais Valdniek!

Atļauj man ne tik daudz

Meklēt mierinājumu, kā mierināt,

Būt saprastam, kā saprast,

Būt mīlētam, kā mīlēt.

Jo dodot mēs saņemam,

Piedodot mums tiek piedots un

Mirstot mēs dzimstam mūžīgai Dzīvei.

Enerģijas centru attīrīšana

3a upe plūst skaidri un tīri

Pa īsto gultni.

Viss būs labi tās krastos.

Laodzi

Ikkatru bridi mums pieplūst enerģija, un ikkatru bridi mēs izlemjam, vai palielināsim tās pozitīvo vai negatīvo riņķojumu. Saskaņā ar apfa likumu, karmas likumu, šī enerģija atgriezīsies pie mums. Kad atgriežas pozitīva enerģija (kā pozitīva karma), mēs redzam savā dzīvē ienākam pozitīvas lietas un mums piemīt dzīvesspars. Enerģija, kas riņķo negatīvi, jo mēs esam to izmantojuši, lai drīzāk kaitētu citiem, nevis palīdzētu, arī atgriežas pie mums (kā negatīva karma) — šoreiz meklējot atrisinājumu.

Šī enerģija ir kā gruži, kas savācas ap septiņiem enerģijas centriem, traucējot dabiskajai gaismas un vitalitātes kustībai pa mūsu ķermeņa enerģētisko sistēmu. Kad enerģijas centri un ar tiem saistītie kanāli ir aizsprostoti, čakras nevar griezties savā ierastajā frekvencē un pilnībā atvērties. Mēs jūtamies kūtri, pesimistiski un slimi, pat nezinot, kāpēc. Kad čakras un ar tām saistītie enerģiju riņķojumi ir tīri, mēs jūtamies daudz enerģiskāki un pozitīvāk noskaņoti, prieka pilni un dodoši.

Karmiskā pielīdzināšana

Cits veids, lai izprastu, kā mūsu pagātnes darbības ietekmē šodienas dzīvi, ir paskatīties uz karmiskajiem gružiem, kas ietver čakras, no fenšui skatpunkta. Tā ir sena Austrumu ārējās vides sakārtošanas māksla, lai radītu harmoniju un līdzsvaru dzīvē.

Fenšui skolotāji māca, ka nekārtība ap mums nomāc enerģijas (vai čī) plūsmu apkārtnē. Viņi saka, ka enerģijas plūsma (vai tās trūkums) ietekmē veselību, finanses, attiecības — dzīves gaitu. Tieši tāpat "karmiskais juceklis" var radīt blokādes enerģijas plūsmā smalkajā, enerģētiskajā līmenī mūsos, padarot mūs fiziski, emocionāli, mentāli un garīgi kūtrus.

Karmiskie gruži līdzinās lapām, kas pēc vētras aizsposto- jušas notekcauruli. Lai ūdens pa to varētu netraucēti tecēt, tā jāattīra no lapām. Līdzīgā veidā, lai garīgā enerģija plūstu cauri un aktivizētu čakras, mums jāattīra šiem svētajiem centriem pielipušais. Tieši tāpat kā nomazgājam pa dienu sakrājušos netīrumus un kvēpus, tāpat jāievieš čakru mazgāšanas un attīrīšanas ikdienas rituāls.

Augstfrekvences garīgā enerģija

Lūgšanas un paradumi, kas nodoti no paaudzes paaudzē ar pasaules reliģiju palīdzību, ir svētās formulas, kas rada Svētā Gara gaismu attīrīšanai. Dažās garīgajās tradīcijās šī spēcīgā transformējošā enerģija tikusi aplūkota kā violeta gaisma, pazīstama kā violetā liesma.

Tieši tāpat kā saules gaisma, izejot caur prizmu, lauž starus septiņās varavīksnes krāsās, tāpat garīgā gaisma izpaužas kā septiņi stari vai liesmas. Izsaucot šīs garīgās liesmas savās lūgšanās un meditācijās, katra liesma izraisa konkrētu darbību ķermenī, prātā un dvēselē. Violetā liesma ir garīgās gaismas krāsa un frekvence, kas stimulē žēlsirdību, piedošanu un trans- mutāciju.

"Transmutēt" nozīmē kaut ko pārveidot, mainīt uz augstāku veidu. Šo terminu pirms gadsimtiem izmantojuši alķīmiķi, kas mēģināja fiziski pārveidot pamatmetālus zeltā — un garīgajā līmenī sasniegt transformāciju un mūžīgo dzīvi. Tieši to var veikt violetā liesma. Tā ir augstfrekvences garīgā enerģija, kas atdala karmas "rupjos" elementus no patiesā Es zelta, lai mēs varētu sasniegt savu augstāko potenciālu.1

Violetā liesma darbojas arī līdzīgi atmosfēras spiedienam barometrā. Kad radām violeto liesmu gružu savākšanai čakru tuvumā, tā spiež. Spiediens un šīs gaismas pieaugums mūsos izraisa kundalini dabisku pacelšanos un citu čakru barošanu.

Kas violeto liesmu padara par tik varenu instrumentu? Fiziskajā pasaulē violetajai gaismai ir augstākā frekvence redzamajā spektrā. Fritjofs Kapra darbā "Fizikas dao" izskaidro, ka violetajai gaismai ir augsta frekvence, īss vilnu garums, un tādējādi tā sastāv no augstas enerģijas fotoniem un augsta impulsa.' Fiziskajā universā no visām garīgajām liesmām violetā ir vibrācijās vistuvākā ķīmiskajiem elementiem un savienojumiem, tāpēc tai piemīt vislielākā spēja ietiekties un pārveidot matēriju atomu un subatomu līmenī.

Jūs varat skaitīt apliecinājumus un lūgšanas violetajai liesmai kā papildinājumu saviem garīgajiem vingrinājumiem. Tie, kuri ir izmantojuši violeto liesmu lūgšanās, atklājuši, ka tā palīdz pārvarēt apziņas ieradumus, izkliedēt iekšējās sāpes un radīt līdzsvaru dzīvē. Tas veicina apzināšanos un saskaņu ar savu iekšējo Es, rosinot radošumu un dzīvības, labsajūtas un darbīguma izjūtu labā vairošanai zemes virsū.

Kāda sieviete man rakstīja: "Gadiem ilgi es konsultējos ar psihologiem. Viņi man palīdzēja saskatīt cēloņus, bet kā es varu mainīties?" Viņa sāka ik dienas strādāt ar violetās liesmas lūgsnām un atzina, ka violetā liesma ietiecās un izgaisināja būtisku aizvainojumu. "Ar violetās liesmas palīdzību," viņa sacīja, "es kļuvu veselīga, enerģiska un pateicīga."

Esmu redzējusi tūkstošiem cilvēku sekmīgi strādājam ar violeto liesmu. Tas prasa katram cilvēkam atšķirīgu laika daudzumu — apmēram no dienas līdz vairākiem mēnešiem —, lai redzētu rezultātus. Ja būsit nelokāmi, sāksiet izjust atšķirību.

Es to vienmēr iesaku iesācējiem eksperimentā ar violeto liesmu. Iesaku nodoties violetās liesmas lūgsnām un apliecinājumiem vismaz mēnesi piecpadsmit minūtes dienā un atzīmēt pozitīvās izmaiņas, kas sākas dzīvē. Jūs varat nodoties šiem apliecinājumiem rīta lūgšanas rituāla laikā, tad, kad mazgājaties dušā vai pošaties dienai, vai pat ceļā uz darbu, pildot savus uzdevumus vai vingrinājumus.

Varat izmantot šīs nodaļas "Čakras apliecinājumus" čakru attīrīšanai un spēcināšanai, lai spētu pieredzēt sava garīgā potenciāla augstākos līmeņus.3

Šie apgalvojumi sākas ar galveno — sirds čakru, un spirālveida kustības darbībā iziet cauri visām čakrām, kas atrodas augšup un lejup no sirds.

Garīgās tehnikas- Čakru apliecinājumi

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība![1]

Mana sirds ir violetās uguns čakra, Mana sirds ir Dieva ilgotā skaidrība!

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība!

Mana kakla čakra ir violetās uguns ritenis, Mana kakla čakra ir Dieva ilgotā skaidrība!

Mans saules pinums ir violetās uguns saule, Mans saules pinums ir Dieva ilgotā skaidrība!

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība!

Mana trešā acs ir violetās uguns centrs, Mana trešā acs ir Dieva ilgotā skaidrība!

Mana dvēseles čakra ir violetās uguns lode, Mana dvēsele ir Dieva ilgotā skaidrība!

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība!

Mana vainagčakra ir violetās uguns lotoss, Mana vainagčakra ir Dieva ilgotā skaidrība!

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība!

Mana pamatčakra ir violetās uguns avots, Mana pamatčakra ir Dieva ilgotā skaidrība!

ES ESMU violetās uguns būtne, ES ESMU Dieva ilgotā skaidrība!

Ceturtais enerģijas centrs Sirds

Novietojums: krūškurvja centrs

Krāsas: sārta, rožaina

Nosaukums sanskritā: anahata ('nepārspēts' vai 'nesalauzts')

Ziedlapas: 12

Pozitīvas izpausmes: mīlestībā, līdzjūtībā, skaistums, nesavtīgums, novērtēšana, atbalsts, radošums, labdarība, augstsirdība

Impulsīvas izpausmes: naids, nepatika, egoisms, sevis žēlošana, cilvēciska līdzjūtība, nevērība

Ķermeņa daļas: sirds, aizkrūtes dziedzeris, asinsrites sistēma

Muzikālais instruments: arfa

Dārgakmeņi: rubīns, dimants, granāts, rožainais kvarcs,sārtais berils

Garīgā tradīcija: kristietība

Sirds maigās gādības un žēlsirdības ugunis mūs mudina uz gudriem un līdzjūtīgiem darbiem

Būtiski ir nevis daudz domāt, bet daudz mīlēt; tātad dariet to, kas jūs vairāk pamudina mīlēt.

Aviļas Terēza

Sirds centrs ir vissvarīgākais ķermeņa enerģijas centrs. Tāpat kā ar skābekli bagātinātās asinis sirds no plaušām pārsūknē uz pārējām ķermeņa daļām, tāpat enerģija, ko saņemam no Dieva, vispirms plūst caur sirds čakru, pirms dodas bagātināt citas ķermeņa čakras un sistēmas.

Kad enerģija iziet caur sirds čakru, tā pieņem tās nospiedumu — jūsu sirds vienreizējo vibrāciju un kvalitāti. "Kā (cilvēks) domā savā sirdī, tāds viņš ir," saka Gudrības grāmata. Ja sirds motīvs ir tīrs un mēs esam noskaņoti citiem sniegt mīlestību, laipnību un līdzjūtību, caur sirds čakru plūstošā enerģija izdalīs svētību un enerģiju.

Savukārt, ja sirds čakras izstarotā enerģija ir netīra — ja to iekrāso egoisms, naids vai nepatika —, no tās cietīs visas pārējās čakras. Tāpēc ir ļoti svarīgi sākt meditācijas un garīgos vingrinājumus ar sirds attīrīšanu un līdzsvarošanu.

Sirds čakra

Dzīves mācība- LAI TAVA MĪLESTĪBA IR DARBĪGA

Daudz cilvēku šodien runā par koncentrēšanos sirdī, runāšanu no sirds, darbošanos no sirds. Bet šai sakarā radušies daži pārpratumi. īsta mīlestība nav sentimentāla vai pasīva. Tā ir stipra un maiga un, kā mistiķi mums vēsta, — augstākā mērā praktiska.

Sūfisma dzejnieks Rūmī, piemēram, rakstīja: "Kāds jautā, kā mīlestībai var būt rokas un kājas. Mīlestība ir roku un kāju dīgstu dobe!" Māte Terēze būtu tam no visas sirds piekritusi, jo no viņas mīlestības bija dzimusi visaptveroša kalpošana citiem. Viņai mīlestība nozīmēja ikdienas dzīves drāmas būtisku sastāvdaļu. "Mēs nedarām neko lielu," viņa paskaidroja, "mēs tikai darām mazas lietas ar lielu mīlestību."

Mistiķis un svētais Krusta Jānis sacīja, ka dzīves mērķis, mūsu galīgā savienošanās ar Dievu, var vienīgi tikt sasniegta caur šo "mīlestības dzīvo liesmu".

Tāpēc ka sirds centrs un tā mīlestības ugunis ir tik vajadzīgas mūsu fiziskajai, emocionālajai un garīgajai vitalitātei, ini- ciācija un mācības, kas ietver sirdi, ir vienas no vispamatīgākajām, ar ko mums jebkad nāksies sastapties.

Es kultivēju līdzjūtību

Kas ir īsta līdzjūtība? Lai atbildētu uz šo jautājumu, jāatšķir līdzjūtība no žēlošanas. Mums ir tendence savstarpēji aizstāt šos vārdus, bet, lai izprastu tos smalkumus, kas iesaistīti sirds čakras attīstībā, šī atšķiršana palīdzēs: līdzjūtība rodas no mūsu augstākā Es līmeņa un dod otram to, kas tam attiecīgajā brīdī ir patiesi vajadzīgs. Žēlošana nāk no zemākā Es līmeņa un stāv ceļā tam, kas dvēselei patiesi nepieciešams.

Žēlums ļauj mums atvainot sevi, attaisnot savas vājības, ieslīgt sevis žēlošanā. Žēlums drīzāk aizstāv šo upura sajūtu nekā palīdz palūkoties uz izaicinājumiem kā iespējām. Aurā žēlums parādās kā sīrupaina enerģijas pilēšana no sirds un kā lejupejošas enerģijas spirāles, galu galā kaitējot emocijām un dvēseles apziņai.

Līdzjūtība savukārt iegremdējas sirds tīrajās ugunīs, lai, citus paceļot, palīdzētu tiem pilnībā realizēt savu potenciālu.

Līdzjūtība atbalsta dvēseles izsmalcinātības procesu. Līdzjūtība nepamet nevienu nelaimē.

Mums vajag atbalstīt bērnu, draugu vai mīļoto, bet, ja mūsu gādība tiem nepalīdz apgūt vajadzīgās mācības un ar to palīdzību augt, tas pārvēršas par lāča pakalpojumu. Dažreiz tiem, kurus mēs tik ļoti mīlam, nepieciešama patiesības deva, aicinājums pamosties.

Te parādās otra atšķirība starp līdzjūtību un žēlošanu. Žēlošana var būt drīzāk valdonīga vai apspiedoša nekā atbalstoša. Mēs nevaram paātrināt puķes ziedēšanu, izretinot lapas vai pārlaistot. Bet varam pārliecināties, vai tai pietiek (vai nepietiek) gaisa, ūdens, saules, barības — pareizā vide un pareizās barības vielas. To izdarot, mēs varam vienīgi paiet malā un ļaut "puķei attīstīties, paļaujoties uz tās iekšējo "grafiku" un izturību. Tas pats attiecas uz mūsu aprūpē esošajām dvēselēm.

Atlaist reizēm ir ļoti grūti. Kad bērni sper pirmos soļus, mēs viņus vēlamies pasargāt no sasitumiem un sniegt nepieciešamo atbalstu. Tomēr ir ļoti svarīgi tiem ļaut mēģināt atkal un atkal, līdz pirmie soļi kļūst par pilnīgi patstāvīgiem soļiem. Šī patiesība attiecināma uz visiem soļiem, ko speram dzīvē. Neviens to nevar izdarīt mūsu vietā, un mēs to nevaram veikt neviena cita vietā.

Vai es cenšos just līdzi atbalstošā un reālistiskā veidā vai arī žēloju izdabājot vai apspiežot?

Vai esmu spējīgs atkāpties, kad man to vajag darīt, un ļaut citiem spert pašiem savus soļus uz priekšu?

Kā es varu pārvērst žēlošanu līdzjūtībā daudz biežāk savā dzīvē?

Es raugos uz izaicinošiem apstākļiem kā uz iespēju turēt savu sirdi atvērtu

Pastāv divas universālas patiesības, ko dažkārt aizmirstam.

Pirmā: ne katrs domā, jūt un darbojas līdzīgi mums.

Otrā: ir labi, ka ne katrs domā, jūt un darbojas tāpat kā mēs.

Nav jākaro, lai kādu izmainītu. Un nav jādalās Henrija Hi- ginsa sentimentā: "Kāpēc sieviete nevar vairāk līdzināties vīrietim?" — Kāpēc viņš/viņa nevar būt tāds/tāda pats/pati kā es?

Viena no vissvaigākajām lietām, kas jāmāca bērniem jau agrā bērnībā, ir priecāties par cilvēku atšķirībām. Ļaujiet cilvēkiem būt tiem, kas viņi ir. Mēs pasaulē sastapsim daždažādus ļaudis, kas, iespējams, neatbildīs mūsu modelim. Viņiem, visticamāk, vajadzēs mums kaut ko iemācīt. Vienalga, kurš gadās jūsu ceļā, centieties paturēt sirdi atvērtu un atklāt, ko Dievs vēlas, lai

jūs no viņiem iemācītos, jo kļūdu nav. Dzīve mūs saved kopā ar cilvēkiem un situācijām, kas mums vajadzīgas.

Kad filozofs un garīgais skolotājs Gurdžijevs vadīja kopienu Francijā, viens no tajā dzīvojošajiem bija ātri aizkaitināms un nolaidies - vecs vīrs. Viņš labi nesapratās ar grupu, un ari viņu slikti pieņēma. Likās, ka pat vecais vīrs to saprata un pēc dažiem smagiem mēnešiem devās uz Parīzi. Gurdžijevs viņam sekoja un lūdza pārdomāt, bet vecais vīrs nebija ar mieru atgriezties tik nepatīkamā situācijā. Beidzot Gurdžijevs piedāvāja vīram nozīmīgu pensiju, lai tas pievienotos kopienai.

Kad kašķīgais biedrs atkal parādījās, citi kopienas locekļi bija pārsteigti. Un, kad uzzināja, ka Gurdžijevs viņam bija maksājis — kamēr viņi patiesībā maksāja Gurdžijevam, lai dzīvotu kopienā —, tie vēl vairāk apjuka.

Beigās Gurdžijevs viņiem paskaidroja, kāpēc vienkārši nevar ļaut vīram aiziet. "Ja viņa šeit nebūtu, jūs nebūtu apguvuši to, ko jums nepieciešams apgūt par dusmām vai par līdzjūtību," viņš teica. "Tas ir iemesls, kāpēc jūs maksājat man, bet es maksāju viņam!" Šis gudrais skolotājs zināja, ka īgnais vecais vīrs bija labs smilšu grauds, kairinātājs, kas varētu radīt mirdzošas pērles viņu kopienā.

Vai jūs nedomājat, ka Dievs dara tieši to pašu? Viņš "inscenē" lietas, lai mēs varētu mācīties par dusmām, aizkaiti- nāmību, pacietību un līdzjūtību. Ja mums rodas pēkšņa nepatika pret kādu, varbūt mēs uzduramies savai karmai. Jo ātrāk stāsimies pretī šai karmai un to atrisināsim ar mīlestību, jo ātrāk no tās atbrīvosimies. "Esiet pateicīgi par visu, kas vien nāk," ieteica Rūmī, "jo tas ir ceļvedis no citas pasaules."2

Čukstiet lūgšanu Dievam, lai viņš palīdzētu jums saglabāt atvērtu sirdi un parādītu, tieši kas būtu jāmācās no attiecīgās situācijas. Vērsieties pie sava Augstākā Es un pie otra cilvēka Augstākā Es vadīt jūsu attiecības. Tad vienkārši esiet laipns un ļaujiet pārējam atraisīties.

īsā laikposmā, iespējams, šķiet vieglāk ignorēt situāciju, sacelties vai bēgt no tās. Bet to nevar attiecināt uz tālāku nākotni. Ja mums kāds nepatīk, mēs sevi piesaistām viņam. Atceraties ainu no "Džedija atgriešanās"? Lūks Skaivokers ir saistīts ar ļauno imperatoru un Dārtu Veideru. Imperators mēģina pievilināt Lūku Tumšajai Pusei. Vienā brīdī imperators vērsās pie Lūka un izsmēja viņu ar šādiem vārdiem: "Tu pašlaik esi naida pilns. Ņem savu Džedija ieroci. Izmanto to. Es esmu neapbruņots. Nogāz mani zemē ar to. Padodies dusmām. Ar katru aizejošo mirkli tu sevi arvien vairāk padari par manu kalpu."

Lūks apzinājās, ka viņa naids to piesaistīs Tumšajai Pusei. Viņš koncentrējās savā sirdī, no jauna apstiprināja savu uzticību "Spēkam" un galu galā — ar savu mīlestību — izrāva Dārtu Veideru atpakaļ gaismā. Bet imperatoram bija pilnīga taisnība: naids mūs noliek pie nīstamā objekta kājām.

<@> Kādas izaicinošas situācijas ir manā dzīvē, un kas man no tām būtu jāmācās?

Vai pašlaik manā dzīvē ir tādi apstākļi, kurus varu uzlūkot kā izdevību atvērt savu sirdi? Kā rīkoties, lai šajās situācijās mana līdzjūtība būtu darbīga?

Es atzīstu un novērtēju

garīgo skaistumu sevī un citos

Daudzi no mums nebija gatavi citu apmācīšanai. Mūsu paraugmodeļi bija menedžeri, nevis padomdevēji. Šajā jaunajā gadu tūkstotī, Ūdensvīra laikmetā, daļa no mūsu kopējā izaicinājuma ir barot un izpaust mūsu gādīgo sievišķo pusi — to pusi, kam ir saistība ar attiecību veidošanu, citu sagatavošanu, komandas darbu.

Labs iesākums ir vienkārši sākt novērtēt citus. Katru dienu pieej kādam un pateicies par viņa devumu — vai tas būtu labs darbs, ko viņš paveicis, vai vienkārši fakts, ka viņš ir tik priecīgs un saulains. Jo vairāk izcelsim pozitīvo citos, jo ticamāk, ka viņi atkārtos šo pozitīvo uzvedību. Bet, jo vairāk citos stiprināsim negācijas, jo ticamāk, ka viņi noticēs, ka tas ir viss, uz ko viņi ir spējīgi, un tādējādi atkārtos tieši šo izturēšanos.

Turklāt, jo vairāk mēs mācāmies mīlēt un novērtēt sevi, jo vairāk mīlestības piesaistām savai pasaulei. "Mīlošs cilvēks dzīvo mīlošā pasaulē. Naidīgs cilvēks dzīvo naidīgā pasaulē," sacīja Kens Kīss Jaunākais. "Ikviens satiktais ir jūsu spogulis." Lūsila Bola ikdienišķos vārdos reiz pateica: "Man ir ikdienas reliģija, kas man palīdz. Pirmām kārtām mīliet sevi, un viss pārējais nostāsies savā vietā. Jums patiešām ir sevi jāmīl, lai saņemtu visu šai pasaulē padarīto."

Sirds garīgā aktivitāte noteikti iespaido veselību un dzīves- sparu. Piemēram, Sirds zinātnes institūta pētnieki ir parādījuši, ka tādas jūtas kā dusmas un vilšanās piepūlē sirdi un citus orgānus. Tādām jūtām kā mīlestība, līdzjūtība un atzinība ir pretēja iedarbība: tās harmonizē ķermeni, palielinot imunitāti un uzlabojot hormonālo līdzsvaru.3

Ir brīnišķīga hasīdu pasaka, kas parāda to milzīgo iedarbību, kāda var būt atzinībai ne tikai attiecībā uz mums, bet uz visu apkārtējo pasauli. Laiku pa laikam rabīns

varēja patverties nošķirtībā mazā meža būdā klostera apkaimē. Kādu dienu klostera priekšnieks apmeklēja rabīnu un prasīja viņam padomo. Viņš paskaidroja, ka viņa mūku ordenis sarucis — tik ļoti, ka tur dzīvoja tikai pieci mūki, un tiem visiem bija pāri septiņdesmit gadiem.

Rabīns sacīja mūkam, ka viņš piedzīvojis to pašu. Sinagogai bijis maz apmeklētāju. "Es baidos, ka nevaru dot jums padomu," sacīja rabīns. "Es varu vienīgi jums pateikt, ka viens no jums ir Mesija.

Pēc atgriešanās mājās klostera priekšnieks pastāstīja pārējiem četriem mūkiem, ko bija teicis rabīns. Vai tiešām viens no viņiem bija Mesija? Tie brīnījās. Lai arī katram no mūkiem piemita mazas dīvainības, tie sāka saskatīt arī otra labās īpašības. Tāpēc, ka ikviens no viņiem varētu izrādīties Mesija, viņi sāka uzmanīgāk attiekties cits pret citu — ar lielāku atzinību un cieņu. Un viņi sāka novērtēt un cienīt ari paši sevi.

Laiku pa laikam pilsētas ļaudis varēja baudīt piknikus skaistajā klostera teritorijā un dažreiz meditēt tās vecajā kapelā. Pēc vairākiem mēnešiem cilvēki sāka izjust kaut ko īpašu. Šajā vietā valdīja noteikta gaisotne, jo mūki savstarpēji izturējās ar patiesu cieņu.

Tā pilsētas ļaudis sāka daudz biežāk atgriezties šeit. Viņi sev līdzi atveda draugus. Galu galā daži no jaunekļiem, kas apmeklēja klosteri, sāka aprunāties ar mūkiem. Tie viens pēc otra vēlējās pievienoties ordenim. Aizritēja daži gadi, un klosteris bija pilns. Tas kļuva par liela garīguma centru — un viss, tikai pateicoties rabīna gudro vārdu ietekmei uz klostera priekšnieku un novērtējuma spēkam.

Sirds dziedinošais spēks, protams, var izraisīt ķēdes reakciju. Šajā hopi ziņojumā Apvienotajām Nācijām 1992. gadā Tomass Benjasija sacīja: "Ja atgriežamies pie garīgās harmonijas un dzīvojam no sirds, mēs varam piedzīvot paradīzi šajā pasaulē."

Liu Imings, ap 1737. gadu dzimis daoists, sacījis, ka spēks mainīt pasauli ikvienā no mums nāk no iekšienes. Viņš rakstīja: "Viedais sacīja: "Ja jūs varat sevi uzveikt uz vienu dienu un atgriezties pie taktiskas uzvedības, visa pasaule atgriezīsies pie cilvēcīguma." Vai jūs domājat, ka cilvēcīgums atkarīgs no jums pašiem vai citiem? Tas, protams, ir šīs vārdu apmaiņas smalks jautājums.'"

<@> Vai es meklēju veidus, kā novērtēt citus? Vai es rīkojos neparasti, pienācīgi novērtējot kādu par viņa ieguldījumu?

Vai es meklēju veidus, kā novērtēt sevi?

W Ja man tiek dota iespēja būt par vadītāju vai padomdevēju, vai es to izmantoju, lai atraisītu citu cilvēku radošo poten ciālu, nevis piepildītu savu dienas kārtību? Vai es vadītāja stāvokli izmantoju citu vadīšanai vai apmācīšanai?

Es nosaku saprātīgas robežas

Gluži tāpat kā viena no sirds iniciācijām ir to turēt atvērtu, otra ir — novilkt saprātīgas robežas. Jā, jums ir atļauts teikt

"nē"!

Jūsu nespēja vajadzības gadījumā noteikt robežas faktiski ir kaitīga — ne tikai jums, bet arī citiem. Sakot "jā" visam, jūs zināt, cik viegli ir pārpūlēties un iztukšoties, kļūt viegli aizkaitināmam un neradošam. Ja sev nepiešķiram pietiekami daudz laika un telpas atjaunotnei un barošanai, mēs nespējam tik efektīvi pildīt savu misiju. Lai patiesi spētu palīdzēt citiem, pirmām kārtām jāvelta uzmanība sev.

Saprātīgu robežu noteikšana nozīmē ari to, ka varam aizstāvēt savus principus, saskaroties ar cilvēku grupas vai sabiedrības spiedienu. Tas nozīmē, ka mēs varam pateikt "nē" lietām, kas mūs nevirza uz priekšu — uz galīgajiem dzīves mērķiem.

Divdesmitā gadsimta trapistiešu mūks un rakstnieks Tomass Mertons reiz uzsvēra, ka pat garīgajā vidē grupas spiediens var būt problēmaf'Nabadzīgākais cilvēks reliģiskajā kopienā nebūt nav tas, kam ir piešķirti vairāki objekti lietošanā… Bieži vien viņš ir tas, kurš ir jebkura cita rīcībā. Viņu var izmantot visi, un viņš nekad neatvēl laiku, lai paveiktu kaut ko īpašu sevis labā."5 Rabīns Moše Leibs ir paudis to pašu viedokli: "Cilvēks, kurš pa visu dienu neatrod vienu stundu sev, vispār nav cilvēks."

Ir kāds budistu stāsts par jaunu sievieti, kas apguva svarīgu mācību par robežām no sava budistu meditācijas skolotāja. Katru dienu viņai vajadzēja koncentrēties uz maigas gādības attīstīšanu savā sirdī. Bet, tiklīdz viņa atstāja māju,

lai dotos uz tirgu, viņai vajadzēja __________________________

saskarties ar tirgotāju, kas viņu sagaidīja ļoti nelaipni. Beigās viņa zaudēja savaldību un, draudīgi vicinot lietussargu, dzinās pa ielu pakaļ bezkaunīgajam veikalniekam.

Nelaimīgā kārtā viņas meditācijas skolotājs bija viņu vērojis no ielas. Viņa tuvojās skolotājam, kaunēdamās, ka bija zaudējusi savaldību. Vismaigākajā tonī viņš tai teica: "Nākamo reizi, kad kaut kas tāds atgadās, piepildi savu sirdi ar tik daudz maigas gādības, cik vien iespējams, — un tad paņem lietussargu un trāpi šim nelietim tieši pa galvu!"

Pienāk laiks, kad jāuzzīmē personiskās enerģijas un čakru aizsardzības līnija, un parasti to var izdarīt, nesitot kādam pa galvu ar lietussargu! Dažkārt man vajadzējis apgūt mācību, stingri novelkot robežas. Reiz kāds cilvēks man zvanīja pa telefonu un saniknojās uz mani. Pēc sarunas man burtiski sāpēja sirds, un vajadzēja paiet zināmam laikam, lai es attaptos. Es vēlāk iedomājos, ka visjaukākais, ko es būtu varējusi darīt gan sevis, gan tās personas labā, kas atradās vada otrā galā, būtu bijis novilkt robežas, pieklājīgi pasakot sveiki, un nolikt klausuli.

Kad cilvēki dusmojas, mums ir iespēja tiem maigi, bet stingri paskaidrot, ka būsim laimīgi parunāt ar viņiem vēlāk, kad viņi jutīsies labāk, un mums vajadzēs beigt sarunu, ja tie turpinās runāt šajā manierē. Ne vienmēr iespējams izmainīt kādu citu, taču vienmēr var uzņemties atbildību sargāt savu paša enerģiju, novelkot veselīgas robežas.

Vai manā dzīvē ir tādi apstākļi, kad man nepieciešams

novilkt robežas pašam sev?

Kā es šajās situācijās varu draudzīgi likt manīt šīs robežas?

Es apzinos maiguma spēku

Gan Austrumu, gan Rietumu adepti māca, ka lielākais spēks kosmosā ir maigums. Laodzi izmantoja analoģiju ar ūdeni: "Nav nekā mīkstāka un vājāka par ūdeni, un tomēr nav nekā labāka uzbrukumam cietām un stiprām lietām… Vājais pārspēj stipro un mīkstais pārspēj cieto…6 Vismīkstākā, vislokanākā lieta pasaulē skarbi uzveic viscietāko lietu pasaulē."7

Kad ūdens skrien caur pirkstiem, tas neliekas "stiprs", un tomēr ūdens var sagrauzt klinti un atrast tajā taciņas, izlau- žoties cauri un apejot milzīgus šķēršļus. Maiguma spēks spēj tieši to pašu.

Maigums ir uztveres veids, kad nedabiskas, spēcīgas cilvēka darbības un reakcijas dod ceļu sirds dabiskajai kustībai. Maigums ir barojoša, dodoša attieksme, kas neaizstāvas. Maigums ir nervozitātes, stingrības un pretestības pretpols. Trauslas lietas var saplīst, bet maigumam piemīt elastība un pakļāvība. Kā reiz izteicās gudrs komentētājs: "Svētīti ir lokanie, jo tie netiks izsisti no līdzsvara."

Viss šis princips ir pamatā Austrumu cīņas mākslām, piemēram, taidzi. Tās bāzētas uz iekšējo enerģiju un maiguma attīstīšanu, svinot uzvaru pār ārējā — muskuļu spēka lietošanu. Ķermenim ārēji jāliekas maigam un delikātam, bet tam jāpiemīt lielai iekšējā spēka koncentrācijai.

Lielais divdesmitā gadsimta taidzi skolotājs raksta: "Tie, kuri mīl cīņu, vienmēr nekļūdīgi izmanto smagu un brutālu spēku, lai sistu savus pretiniekus, vai ari ātrus paņēmienus, lai saķertos cīņā ar viņiem… Ja kāds pret to pārmērīgi aizsargājas, tas var nest sakāvi un ievainojumus abām pusēm. Tā nav meistarība.

Ja mans pretinieks ir nežēlīgs, es to neitralizēju ar maigumu. Ja mans pretinieks uzbrūk ar kustību, es viņu sagaidu mierīgi… Tieši to Laodzi attiecināja uz maigumu un vājumu, kas pārspēj cietsirdību un spēku."8

Savstarpējās attiecībās maigums ir delikāts veids, kā tikt galā ar situāciju, lai nepazeminātu otru cilvēku (vai sevi), bet parādītu viņam, ka sirds dziļumos jums ir svarīgas viņa intereses. Lūk, piemērs no dzenbudisma. Students, kas nodarbojās ar meditāciju dzena skolotāja vadībā, naktī varēja pārlīst pār tempļa sienu un doties uz pilsētu izklaidēties.

Meistars to atklāja kādā naktī, kad viņš pamanīja ķebli, ko students bija izmantojis, lai bēgtu un atgrieztos. Tā kādu nakti meistars gaidīja aukstumā un stāvēja tai vietā, kur parasti bija nolikts ķeblis. Kad students atgriezās, viņš uzkāpa uz skolotāja galvas un nolēca zemē. Kad viņš aptvēra notikušo, viņš bija šokēts un samulsis.

"Ir diezgan auksts šajā rīta stundā," viņa skolotājs vienkārši teica. "Uzmanies, lai nesaķertu iesnas." Students nekad vairs neķērās pie pusnakts bēgšanas. Viņa meistara vienkāršā maiguma izpausme izmainīja viņa dzīvi.

d Vai man kaut kad gadījies redzēt, ka maigums labāk par bargumu izmaina situāciju, un ko es varu no tā mācīties?

Nākamreiz, kad atradīšos uzlādētā situācijā, kā es varēšu izmantot maigumu, lai izmainītu situāciju?

Garīgās tehnikas- Sirds apliecinājums

Šīs un pagājušo dzīvju pieredzes var būt par nastu sirdij. Dažreiz šie piedzīvojumi liek aizvērt sirdi. Mēs kļūstam piesardzīgi, jo esam tikuši sāpināti un nevēlamies to piedzīvot atkal. Dažreiz sirdi apgrūtinājis pašu egoisms, dusmas vai cietsirdība. Ja izmantojam savu sirds enerģiju nelaipnā veidā, šī enerģija paliek ar mums kā daļa no apziņas, iekams ar mīlestības palīdzību to nepārveidojam.

Sekojošais sirds apliecinājums palīdzējis daudziem cilvēkiem būt saskaņā ar mīlošo sirdi. Tas rada garīgo klimatu sirds apvidū, kas palīdz kļūt daudz atvērtākiem, jūtīgākiem un līdzjūtīgākiem pret sevi un pret tik daudzu nožēlojamo stāvokli, kam vajadzīga mīlestība un lūgšanas.

Šis apliecinājums piesauc violetās liesmas alķīmiju, lai attīrītu pagātnes pieredžu sāpīgos ierakstus. Tas palīdz attīrīt zemapziņu, kas pieņēmusi kādas grupas vai autoritātes nepareizos spriedumus, kuri mūs pazemojuši vai iebaidījuši. Violetā liesma var atrisināt šos apziņas modeļus un atbrīvot mūs, atdodot mūsu īsto Es.

Sirds apliecinājumu ir viegli atcerēties, un jūs varat to runāt skaļi (vai čukstus) katru reizi, kad neiet labi vai jūtat smagumu sirds apvidū. Jūs to varat skaitīt vienu, trīs vai simt reižu, ieejot dziļāk un dziļāk meditācijā un vizualizācijā.

Vizualizācija

Runājot sirds apliecinājumu, vizualizējiet violeto liesmu sirds čakrā kā pulsējošu violetu gaismu, kas atmaidzina un sasilda jūsu sirdi. Vērojiet, kā izkūst un izzūd garozām līdzīgie slāņi ap sirdi.

Kad violetā liesma iekrāso sirds čakru, izjūtiet, kā tā pārvērš dusmas līdzjūtībā, rūgtumu saldumā, nemieru mierā. Vērojiet, kā jūsu sirds centra divpadsmit ziedlapas atraisās, kad sirds izstaro dievišķās mīlas dabisko enerģiju.

Sirds

Violetā uguns, ar mīlu dievišķo

Spīdi un dedz manā sirdī!

Tu esi mūžam patiesā žēlsirdība.

Lai mūs vieno mūžīgā saskaņa.

Meditācija par sirds gaismu

Jo vairāk mēs koncentrēsimies uz sirdi un tās īpašībām savā dzīvē un garīgajā praksē, jo spēcīgāka un jūtīgāka kļūs mūsu sirds. Brīnišķīgā Senžermēna lūgšana "ES ESMU Sirds Gaisma" cildina dievišķo dzirksti sirdīs un var palīdzēt vairāk koncentrēties uz sirdi.

Vizualizācija

Runājot "ES ESMU Sirds Gaisma", vizualizējiet sirds čakrā no Dieva nākošu starojošu gaismu, kur tā tiks atlaista saskaņā ar lūgšanas vārdiem.

Tad koncentrējiet uzmanību uz sirds čakru krūškurvja vidū. Dažreiz ir vieglāk koncentrēt uzmanību, ja krūškurvja centrā novieto īkšķi un nākamos divus pirkstus.

Tagad uzgleznojiet saules spožumu pusdienlaikā un pārvietojiet šo gleznu uz krūškurvja vidu.

Skatiet tūkstošiem saules staru, kas iziet no sirds, lai iekļūtu un izšķīdinātu jebkuru tumsu, izmisumu un depresiju jūsos, jūsu mīļajos un visos cilvēkos pasaulē. Projicējiet savu mīlestību (kas patiešām ir Dieva mīlestība) uz ārpasauli.

Skatiet šo mīlestību kā košus, ugunssārtus lāzerstarus, kas salauž visas robežas ceļā uz panākumiem jūsu attiecībās, ģimenē, garīgajā izaugsmē, karjerā, attiecībās ar apkārtējiem cilvēkiem un tautu.

ES ESMU Sirds Gaisma

ES ESMU Sirds Gaisma, Spīdoša būtnes tumsā Un visu pārvērtoša Kristus gara zelta dārgumu lādē.

ES ESMU savu mīlu Pasaulē izstarojoša, Lai izdzēstu visas kļūdas Un salauztu visus šķēršļus.

ES ESMU bezgalīgās mīlas spēks, Sevi vairojošs, Līdz tas kļūs par uzvaru, Par nebeidzamu pasauli!

Piektais enerģijas centrs Kakls (rīkle)-višudha

Novietojums: kakls

Krāsa: zila

Vārds sanskritā: višudha ('tīrs' vai 'attīrīt')

Ziedlapas: 16

Pozitīvas izteiksmes: spēks, griba, ticība, aizstāvēšana, vadīšana, drosme, padevība

Nelīdzsvarotas izpausmes: kontrole, nosodīšana, dīka pļāpāšana, tenkas, cilvēciska ietiepība, nevarība, gļēvulība, šaubas

Ķermeņa daļas: vairogdziedzeris, plaušas, elpošanas orgānu sistēma

Muzikālie instrumenti: pūšamie instrumenti

Dārgakmeņi: dimants, safīrs, zvaigznes safīrs, lazurits

Garīgā tradīcija: jūdaisms

Pilnveidojot gribu un spēku, mēs atbrīvojam paceltās sirds enerģijas ar runātā vārda palīdzību sevis un pasaules pārveidošanai

Kakla čakra Dzīves mācība

SAVĀC SAVU IEKŠĒJO SPĒKU KONSTRUKTĪVĀM PĀRMAIŅĀM

Labāks par tūkstoš nevajadzīgiem vārdiem ir viens vienkāršs vārds, kas sniedz mieru.

'Dhammapada

Kakla čakra ir spēka centrs. Šajā līmenī mēs spējam apvienoties ar mūsu prātā un sirdī esošā vārda palīdzību. Austrumu un Rietumu gudrie vēsta, ka vārdi ir pārmaiņu atslēga. Pirmā Mozus grāmata, piemēram, apraksta, ka radīšanas process sākās, kad Dievs teica: "Lai top gaisma!" Ar kakla čakras palīdzību mēs varam kļūt par Dieva līdzradītājiem.

Austrumu un Rietumu gudrie ari teica, ka kakla čakras meistarībai ir galvena nozīme garīgajā attīstībā. Šī meistarība ietver sevī ne tikai to, ko sakām, bet kā to pasakām — un ko mēs izvēlamies nepateikt.

Es vingrinos runas dāvanu

pareizā izmantošanā

Katru reizi atverot muti, mēs izvēlamies: palīdzēt vai kaitēt. Jēzus izskaidroja, ka vārdiem ir būtiska loma, kad viņš teica: "Pēc taviem vārdiem tu tiksi attaisnots, un pēc taviem vārdiem tu tiksi tiesāts." Tas ir tāpēc, ka vārdi nāk no mūsu spēka centra, un tādējādi tiem ir neticama ietekme. Kad atceramies savā dzīvē brīžus, kas mūs visvairāk ir ievainojuši un bijuši visnozīmīgākie, tie bieži vien ietver sevī kāda cilvēka sacīto mums vai par mums.

Runas dāvanu pareiza izmantošana ir galvenais budisma priekšraksts. Tā ir viena no Gautamas Būdas astoņkārtējā ceļa pamatprincipiem, kas ved uz atbrīvošanu. Būtībā pareiza runa nozīmē, ka mēs apvaldām caur kakla čakru plūstošās enerģijas straumi un apzināmies to iespaidu, ko tā atstāj uz citiem. Tas nozīmē, ka mēs uz mūsu spēju runāt raugāmies kā uz Dieva dotu dāvanu, lai izteiktu līdzjūtību, laipnību un mācītu.

Gautama mācīja, ka cilvēks, kas atbalstā pareizu runāšanu, nešķeļ citus ar tenkām, bet izmanto valodu harmonijas un vienotības veicināšanai. "To, ko viņš

dzirdējis šeit, viņš neatkārto citur, lai izraisītu strīdu," sacīja Buda. Tā vietā tāds cilvēks "priecājas par saskaņu" un "samierina tos, kuri nav vienisprātis". Viņš ir atteicies no skarbas valodas… Viņš ir atteicies no rupjiem vārdiem, viņa vārdi ir ausij tīkami, mīloši, sirdi iepriecinoši, laipni (..), daudzus iedvesmojoši."1

Teosofists Līdbīters saka, ka enerģētiskajā līmenī vārdi pat ikdienas runāšanā ir daudz iedarbīgāki, nekā mēs iedomājamies. "Daudzi cilvēki domā, ka ikdienas dzīvē nav jāpūlas skaidri izteikties," viņš raksta. "Tam ir daudz lielāka nozīme, nekā mums liekas, jo mēs visu laiku veidojam savu apkārtni, un tā mūs ietekmē."

Viņš paskaidro: ja, piemēram, kāds ieslīgst depresijā, viņa istaba "piesātinās ar šo nomāktību, un jebkurš jūtīgs cilvēks, ienākot tajā, apzinās zināmu vitalitātes pazemināšanos, gaisotnes zušanu." Tāpat "cilvēks ar paviršu un nekulturālu valodu, kas izpaužas nepatīkamās skaņu formās, rada atmosfēru, kurā šīs formas uz viņu pastāvīgi iedarbojas."

"Patiesībā," Līdbīters atzīst, "katrs izteiktais vārds veido mazu formu ēteriskajā vielā, tāpat kā doma — mentālajā vielā." Viņš saka: "Piemēram, vārds naids rada šausmīgu formu — tik lielā mērā, ka es, kas esmu redzējis šo formu, nekad šo vārdu nelietoju. Mēs varētu teikt, ka mums kaut kas nepatīk vai ka mūs tas neuztrauc, bet mums nekad nevajadzētu lietot vārdu "naids" vairāk, nekā vajag, jo, tikai redzot vien tā veidoto formu, rodas asa diskomforta sajūta… Noteikti būtu labāk, ja ap mums būtu vairāk skaistuma nekā neglītuma, pat ja tas būtu ēteriskajā vielā."2

Līdbīters to rakstīja 1925. gadā un sacīja, ka viņš ticot, ka kādu dienu "to visu varētu izmantot zinātniski".3 "Līdz tam brīdim," viņš sacīja, "parasti vārdi, kas saistīti ar vēlamām īpašībām, rada patīkamas formas, un tie, kuri saistīti ar negatīvām īpašībām, rada neglītas formas."

Kakla čakras mācības ir cieši saistītas ar ego un saules pinumu. Ja meklējam ķildu, ir pārāk viegli ļaut sāpinātām jūtām saules pinuma līmenī izsūkties un lokveidā pacelties uz kakla čakru. Mēs pat nespējam iedomāties, cik ātri tas notiek. Tāpēc prātnieki iesaka apiet šo emocionālo atbildi. Viņi mudina nomierināties un padomāt par vārdu iespaidu, pirms atvērt muti. "Ļauj ikvienam cilvēkam ātri sadzirdēt, lēni runāt, lēni iekaist dusmās," brīdina Jēkaba Vēstule. "Labiem cilvēkiem jābūt lēniem uz runāšanu, bet ātriem uz darīšanu," saka Konfūcijs.

Pareiza runa nozīmē atbalstošu, laipnu, cieņas pilnu runu. To loti labi saprata Amerikas pirmais prezidents. Deviņpadsmitajā gadsimtā Vašingtona mājā Mauntvernonā tika atrastas Džordža Vašingtona skolas piezīmes. Šķiet, ka 1745. gadā četrpadsmit gadus vecais Džordžs bija ierakstījis savā piezīmju burtnīcā vairāk nekā simt "Pieklājības likumu cilvēku sarunās", ko viņš bija pārrakstījis no 1664. gadā vai vēl agrāk izdota darba.

Šie "pieklājības likumi" ir brīnišķīgs ceļvedis pareizai sarunai. Lūk, daži piemēri:

"Citu klātbūtnē nedungojiet pie sevis, kā arī nebungojiet ar pirkstiem vai kājām. Nerunājiet, kad citi runā, nesēdiet, kad citi stāv, un neejiet, kad citi apstājas."

"Neglaimojiet un neizturieties pret kādu tā, ka viņš par to nav sajūsmināts."

"Lai jūsu pārrunas ar biznesmeņiem būtu īsas un saprotamas.

"Nepārsteidzieties, noticot naskām valodām, lai celtu kādam neslavu."

"Neizsakieties zemiski un frivoli pieaugušu un mācītu cilvēku vidū, kā arī nerunājiet par ļoti grūtiem jautājumiem vai priekšmetiem neizglītotu cilvēku vidū, ne ari par lietām, kam grūti noticēt."

"Neizsmejiet cilvēka likstas, jo tām, šķiet, ir iemesls." "Domājiet, pirms runājat; neizrunājiet vārdus pavirši, ne arī pārāk sasteigti, bet precīzi un skaidri. Kad kāds runā, esiet uzmanīgs un netraucējiet klausītājus." "Nesačukstieties citu klātbūtnē."

"Centieties, lai jūsu krūtīs būtu dzīva tā mazā debesu uguns dzirkstele, ko sauc par sirdsapziņu.'"1

O Vai es domāju par vārdu ietekmi uz citiem, pirms sāku runāt?

O Vai es izmantoju valodu harmonijas un vienotības radīšanai?

Es apzinos klusuma vērtību

Viena no vissmalkākajām nelīdzsvarotības formām kakla čakrā ir dīka pļāpāšana. "Tiem, kuriem ir spēks, ir kaut kas sakāms, bet tiem, kuriem ir kaut kas sakāms, var ari nebūt šī spēka," bija novērojis Konfūcijs.

Gautama mācīja, ka cilvēks, kas apguvis runas mākslu, "patur prātā priekšrakstu, kas vēsta: "Brāļi, ir divas lietas, ko satiekoties vajadzētu stingri ievērot: vai nu sarunu par Patiesību, vai svētu klusumu."

Dīka pļāpāšana vai diskutēšana ir šķērslis ceļā uz pašsavaldīšanos, jo tā izsūc enerģiju. Tā izšķiež spēka centra vitalitāti. 3a runājam vienīgi tad, kad mums jārunā, mēs saglabājam dzīvessparu. "Daodedzins" atklāti apraksta "spēcīgu, klusu tipu", kas ir apguvis šo ieteikumu: "Tie, kuri zina, nerunā. Tie, kuri runā, nezina… Aizveriet muti, apvaldiet sajūtas, un dzīve vienmēr būs pilnasinīga. Atveriet muti, esiet vienmēr steidzīgi, un dzīve būs bezcerīga."'

Tas nenozīmē, ka mums nekad nekas nav jāsaka. Gautama, piemēram, teicis, ka cilvēks, kas apguvis runas prasmi, "runā īstajā laikā, runā, balstoties uz faktiem, un runā par būtisko."8 Ir laiks runāt, un ir laiks klusēt.

Viens praktisks, svarīgs likums: ja tas, ko grasāties teikt, sarunu nepapildinās ne ar ko būtisku, kāpēc to teikt?

Kvēkeri balstīja savas lūgšanu sanāksmes uz šī pilnības principa.

Kad sapulcējās, viņi ieņēma sēdvietas un klusējot gaidīja. Nododot sevi un savas lietas Dieva rokās, viņi atvēra sirdis un prātus dievišķajam Garam. Ja kāds juta iekšējā Gara aicinājumu kaut ko teikt, viņš to varēja darīt, un neviens viņu nepārtrauca. Tie, kuri klausījās, ar žēlsirdību uzņēma sacīto un garu, kas aiz tā visa stāvēja.

1863. gadā dzimušais amerikāņu kvēkeris Rufuss Džounss liecināja par šī klusuma brīnumu un tiem spēcīgajiem vārdiem, kurus tas radīja. Viņš rakstīja: "Mūsu maltīte vienmēr sākās ar pateicības klusumu; mēs vienmēr iesākām dienu ar "ģimenes sapulcēšanos", kurā māte lasīja nodaļu no Bībeles. Pēc tam sekoja svarīgs klusums."

Džounss rakstīja, ka šim klusumam bija liela nozīme viņa garīgajā attīstībā. "Gan mājā, gan ārpus tās gaidīja daudz

darāmā, un tomēr mēs tā sēdējām klusi un mierīgi, neko nedarot. Es loti ātri atklāju, ka norisinājās kaut kas būtisks. Mēs it kā sajūtām to vietu, no kurienes jānāk dzīvinošajiem vārdiem, un loti bieži tie arī nāca. Cilvēks varēja izjust dziļu cieņu un sarunāties ar Dievu tik vienkārši un mierīgi, ka Viņš nekad nešķita kaut kur tālu projām esošs."

"Vārdi palīdzēja izskaidrot klusumu. Mēs tikām atraduši to, ko bijām meklējuši. Kad pirmoreiz sāku domāt par Dievu, es par viņu nedomāju kā par kaut ko nesasniedzamu."

Cik spēcīgi un patiesi vārdi var būt, kad tie vispirms ir iegremdējušies mūsu gara klusumā. Anna Morova Lindberga reiz teica: "Mūzikas nots iegūst nozīmi no klusuma abās pusēs."

0 Vai es atļaujos klusēt, ja man tajā bridī nav nekā būtiska ko teikt?

0 Vai es pirms.runāšanas veltu laiku tam, lai nāktu saskarē ar savu iekšējo garu?

Es aizstāvu un runāju taisnību

Gautama Buda mācīja, ka cilvēks, kas piekopj pareizu valodu, "runā taisnību, ziedojas taisnībai, stingri ievēro taisnību, ir uzticēšanās vērts."7 Runāt taisnību nozīmē pasniegt faktus bez izkropļošanas. Tas nozīmē nepārspīlēt un neizdarīt pārsteidzīgus slēdzienus. Tas nozīmē uzveikt savu pasivitāti un aizstāvēt to, ko uzskatām par pareizu, par spīti citu domām. "Jums nevajag attaisnot, uzdodot jautājumus," sacījis vēsturnieks Džeikobs Neisners. "Bet, ja jūs domājat, ka esat atradis atbildes, jums nav tiesību klusēt."

Attiecībā uz pārspīlējumiem — manam tēvam bija paradums pārspīlēt, kad viņš stāstīja notikumus, un viņam patika stāstīt. Tā ari man jaunībā pielipa šis paradums. Vēlāk garīgie skolotāji vērsa uz to manu uzmanību. Viņi man mācīja, ka pārspīlēšana ir kas vairāk nekā meli, jo tā ir faktu sagrozīšana. Viņi mācīja arī to, ka ir svarīgi nedot tādu solījumu, par kuru neesat pārliecināts, ka spēsit to turēt. Tie šķiet sīkumi, bet tiem ir būtiska nozīme savstarpējā sadarbībā.

Būtu interesanti atzīmēt, cik daudz reižu dienas gaitā ignorējat patiesību — pat ja tas būtu tikai par milimetru. Vēl interesantāk būtu uzzināt, kāpēc. Vai tikai ieraduma dēļ? Vai tā ir nedrošības un baiļu sajūta vai raizes par to, ko citi cilvēki par jums domās?

Konfūcijs ir teicis, ka, esot godīgiem un atbalstot tos, kuri ir godīgi, mēs varam atmodināt veselu nāciju. "Paaugstiniet godīgos, paceļot tos pāri negodīgajiem," viņš teica, "un jūs liksit negodīgajiem iztaisnoties… Ja vadītāji ir uzticības cienīgi, cilvēki neuzdrošināsies būt negodīgi… Ir teiciens —ja labi cilvēki strādā valsts labā simt gadu, iespējams uzveikt vardarbību un nogalināšanu. Šis teiciens, protams, ir patiess."8

Bērni atdarina tos, kurus viņi ciena. Tāpat dara ari pieaugušie. Ikviens no mums kādam ir paraugs. Mēs izstarojam uz apkārtējiem savas sirds un dvēseles iekšējo darbību ar runas palīdzību — ar to, ko nepasakām, ko pasakām un kā to pasakām.

0 Vai es vienmēr saku taisnību vai ari palaikam pārspīlēju?

0 Vai es izsaku pieņēmumus pirms faktu noskaidrošanas?

0 Vai es varu paļauties uz to, ka izteikšos, ja tas būs vajadzīgs?

Es apgūstu vārda spēku, lai pārveidotos

Tāpat kā ir laiks runāt un laiks klusēt, tāpat ir laiks meditēt un laiks novākt meditācijas augļus un izplatīt tos vārda zinātnē. Skaņas radošais spēks ir pasaules garīgo tradīciju sirdīs gan Austrumos, gan Rietumos — vai tas būtu ebreju Šema un

Amidaha, kristiešu Mūsu Tēvs, musulmaņu Šahadaha, hindu Gaijatri vai budistu Om Mani Padme Hum.

Indiešu jogi izmantojuši mantras aizsardzībai un gudrībai, lai palielinātu koncentrēšanos un celtu meditācijas vērtību un lai palīdzētu sasniegt apgaismību un vienotību ar Dievu. Ebreju mistiskajā tradīcijā kabalisti mācīja, ka, piesaucot Dieva vārdus un meditējot par tiem, mēs varam uztvert bezgalīgo spēka avotu, lai atjaunotu mieru un harmoniju pasaulē. Katoļu tradīcijā Rožukronis un citas lūgšanas tiek atkārtotas, lai panāktu dievišķīgo aizlūgšanu.

Gan zinātnieki, gan prātnieki māca, ka runāts vārds burtiskā nozīmē var radīt pārmaiņu un transformāciju. Piemēram, Hārvarda Medicīnas skolas Dvēseles/Miesas medicīnas institūta prezidents un dibinātājs Dr. Herberts Bensons atklājis, ka tie, kuri atkārtojuši sanskrita mantras tikai desmit minūtes dienā, piedzīvojuši psiholoģiskas pārmaiņas — lēnāku sirds ritmu, pazeminātu stresa līmeni un lēnāku vielmaiņu.

Tālākie pētījumi rādīja, ka mantru atkārtošana var uzlabot imūnsistēmu, atbrīvot no bezmiega, samazināt nepieciešamību apmeklēt ārstu un pat paaugstināt pašcieņu. Kad Bensons ar kolēģiem pārbaudīja citas lūgšanas, ieskaitot "Kungs, Jēzu Kristu, apžēlojies par mani," viņi atklāja, ka tās ietekmē tikpat pozitīvi. Vārdu sakot, atkārtojošas lūgšanas spēcina.

Kas attiecas uz čakrām, lūgšana un apliecinājumi var nodrošināt ari personiskās izaugsmes uzplaukumu, jo tas var palīdzēt likvidēt nepareizu mentālu programmēšanu, kas iegulusies zemapziņā. Zemapziņa līdzinās magnetofonam. Tā ieraksta ikvienu šīs un iepriekšējo dzīvju laikā uzsūktu iespaidu — gan labo, gan slikto. Diemžēl tajā ietverts ari viss negatīvais, ko esam dzirdējuši par sevi un kam esam noticējuši.

Katru reizi, kad par sevi domājat kaut ko negatīvu, katru reizi, kad kāds kritizē vai iebiedē jūs, jūsu zemapziņa fiksē

notikumu. Dažkārt neiedomājamies, cik loti mūs ietekmējušas citu domas vai vārdi, it īpaši vecāku, brāļu un māsu vai autoritāšu. Šīs negācijas ir slazdi, kas var noniecināt panākumus. Pārāk bieži mēs ierobežojam sevi — savu darbu, ienākumus, izglītības līmeni, dzīves mērķus — ar to, kam ticam attiecībā uz sevi.

Zemapziņa ne tikai ieraksta negatīvos iespaidus, bet kā magnetofona lentes atskaņotājs, kas var automātiski atkārtot, tas atskaņo pagātnes ierakstus. Tieši tāpēc pozitīvie apliecinājumi, kā ticis atklāts, ir tik noderīgi. Ja tos kārtīgi lieto, tie var palīdzēt sakārtot zemapziņu, apliecinot dvēseles iedzimto skaistumu un pozitīvo potenciālu.

Vislabākie rezultāti zemapziņas tīrīšanā no negatīvā man ir bijuši, lietojot mantras un apliecinājumus violetajai liesmai. Jūs varat lūgt savam Augstākajam Es vērst violeto liesmu uz tām konkrētajām domām, darbībām un vārdiem, kuri atstājuši negatīvus ierakstus jūsu zemapziņā. Iedomājieties, ka violetā liesma burtiski izdedzina (aprij, izkvēpina) šos ierakstus citu pēc cita.

Stīvens Kavijs savā populārajā darbā "Augstas efektivitātes cilvēku septiņi principi" atzīst, ka apliecinājumi un vizualizāci- jas var būt ļoti noderīgas. Viņš mums atgādina, ka "efektīvā personīgā vadībā vizualizācijas un apliecinājumu tehnika dabiski izaug no labi pārdomātiem mērķiem un principiem, kas kļūst par cilvēka dzīves centru." Viņš saka, ka šie paņēmieni "ir ārkārtīgi spēcīgi reskripta un pārprogrammēšanas līdzekļi", kad vēlamies saskaņot savu dzīvi ar sev svarīgiem mērķiem un principiem.'

Apliecinājumi, it īpaši tie, kuros izmantots "ES ESMU", ir iedarbīga mutvārdu lūgšanas forma. ES ESMU apliecinājumi

Dieva vārdus "ES ESMU" izmanto, lai palielinātu garīgo spēku. "ES ESMU" nāk no "ES ESMU TAS, KAS ES ESMU" — vārdu, ko Dievs atklāja Mozum, kad viņš teica: "Tas ir mans vārds uz mūžīgiem laikiem, un tas ir mans piemineklis visām paaudzēm."10 Jeruzalemes Bībele tulko šo epizodi kā "Tas ir mans vārds uz visiem laikiem; ar šo vārdu es tikšu piesaukts visās nākamajās paaudzēs."

Ko nozīmē "ES ESMU TAS, KAS ES ESMU"? Man tas vienkārši, bet būtiski nozīmē — "kas augšā, tas apakšā". Dievs apliecina: "Es esmu šeit apakšā tas, kas ES ESMU augšā." Ja sakāt: "ES ESMU TAS, KAS ES ESMU", jūs apliecināt, ka Dievs ir tur, kur esat jūs. Patiesībā jūs sakāt: "Tāpat kā Dievs ir debesīs, tāpat Dievs ir uz zemes manī. Dievs ir tieši tur, kur atrodos es. Es esmu tas, kas "ES ESMU".

ES ESMU apliecinājumā jūs savācat kakla čakras iekšējo spēku un Dieva spēku jūsos, lai izraisītu konstruktīvu pārmaiņu. Jūs pats varat izveidot savus īsus, spēcīgus ES ESMU apliecinājumus, kas pielāgoti jūsu vajadzībām, piemēram, "ES ESMU piedošana, kas iedarbojas šeit", "ES ESMU sirds gaisma" vai "ES ESMU miera spēks". ES ESMU apliecinājumi tiek sniegti ar noteiktību un spēku.

Ik reizi, kad sakām: "ES ESMU…", mēs patiešām sakām: "Dievs manī ir…" Vienalga, kāds apliecinājums seko vārdiem "ES ESMU", — tas kļūst par mūsu pasaules realitāti — vai mēs sakām: "Es esmu slims", "es esmu noguris", "man ir lieliska diena" vai "es esmu vesels". Tas ir tāpēc, ka mūsu miesas Stāvoklis ir atkarīgs no mūsu domām un vārdiem. Caur mums plūstošā Dieva gaisma pakļausies mūsu virzienam. Vārdu sakot, vārdi vada enerģiju. Ar kakla čakras palīdzību mēs radām sevi piepildošus pareģojumus.

Iedomājoties, ka caur jums ik brīdi plūst Dieva milzīgā enerģija, jūs sākat izjust cieņu un godbijību. Jūs sev sakāt: "Šī ir Dieva enerģija. Ko es ar to šodien darīšu? Vai es izmantošu Dieva enerģiju, lai pastiprinātu dzīves negatīvo pusi? Vai ari es to izmantošu, lai apliecinātu kaut ko skaistu, īstu, kaut ko tādu, kas vairo manu garīgo progresu un sniedz labumu citiem?"

0 Kādus apstākļus esmu radījis savā dzīvē, apliecinot vai nu savas pozitīvās, vai negatīvās īpašības?

0 Kāda negatīva pārliecība par sevi mazina manus panākumus dzīvē?

0 Kā es varu iekļaut savā dzīvē vārda spēku ar lūgšanu, apliecinājumu un mantru palīdzību, lai pārveidotu savas negatīvās īpašības?

Garīgās tehnikas apliecinājumi kakla čakrai

Lūk, ES ESMU nācis izpildīt tavu gribu, Dievs!

ES ESMU dzīve, ko Dievs vada,

Dedz manī, patiesības gaisma.

Sniedz visu Dieva pilnību,

No nesaskaņas atbrīvo.

Veido un nostiprini mani mūžam

Tava plāna taisnīgumā —

ES ESMU pilnības klātbūtne,

Dievs, dzīvojošs cilvēkā.

Sestais enerģijas centrs Trešā acs-ajna

Novietojums: starp uzacīm

Krāsa: smaragdzaļš

Nosaukums sanskritā: ajna ('komandēt')

Ziedlapas: 96 (vai 2)

Pozitīvas izpatismes: taisnība, iztēle, spēja redzēt sevi un citus, dziedināšana, veselums, pārpilnība, skaidrība, pastāvība, koncentrētība, mūzika, zinātne

Impulsīvas izpausmes: meli, iztēles trūkums, prāta kriticisms, skaidrības trūkums, nepastāvība, grimšana garīgā nabadzībā

Ķermeņa daļa: smadzeņu hipofīzes (vai epifīzes) daļa

Muzikālais instruments: klavieres

Dārgakmeņi: smaragds, dimants, nefrīts, kvarca kristāls

Garīgā tradīcija: konfuciānisms

Ar iekšējo redzi koncentrējoties uz dievišķo plānu, mēs iegūstam skaidrību un radošu atklāsmi

Trešās acs čakra Dzīves mācība:

STIPRINI VISA KĀ VESELUMA REDZĒJUMU

Ķermeņa gaisma ir acs. Tāpēc, ja tava acs būs patiesa, Visa tava miesa būs gaismas pilna.

Jēzus

Ar sestā enerģijas centra — trešās acs čakras — palīdzību mums pieejams iekšējā redzējuma spēks īstenās situācijas uztverei. Turklāt trešās acs čakra, tāpat kā vainaga čakra, mūs savieno ar augstākā saprāta un tā atklāsmes, ģenialitātes un oriģinalitātes uzplaiksnījumiem.

Atklāsme jeb ieskats nozīmē ieskatīšanos, iedziļināšanos. Vārds ieskatīties nozīmē spēju ieskatīties situācijā, sevī vai lietu iekšējā būtībā. Tā ir uztveres spēja un iegremdēšanās. Trešā acs ir arī saistīta ar intuīciju, kas ir latīņu vārds un nozīmē skatīšanos, iedziļināšanos, apcerēšanu. Ieskats un intuīcija ir iekšējā atklāsme, kas rodas ar trešās acs čakras palīdzību, kad esam vienoti ar savu Augstāko Es.

Šīs atklāsmes var nākt kā nojautas, pamudinājumi vai pat redzējumi. Daudzreiz, kad Dievs vēlas, lai es kaut ko darītu vai zinātu, es atklāju, ka viņš to pavēsta ar kādas ainas palīdzību, kas man parādās. Es saņemšu burtiskā nozīmē vīziju — attēlu — to, kas man būtu jādara.

Kad kļūst pieejama trešās acs tīrā enerģija, mums rodas

skaidra uztvere un skaidra dzīves perspektīva. Ar trešās acs palīdzību mēs paturam prātā augstāko plānu un labāko iznākumu attiecīgajai situācijai. Noskaņojamies uz to, kam vajadzētu būt, nevis uz to, kas pašlaik notiek, un mums tiek dota spēja atšķirt, lai apjēgtu patieso situāciju un tās iekšējo realitāti.

Sakrālā un trešās acs čakras ir cieši saistītas. Runājot par dvēseles enerģijām, kas paceltas līdz trešajai acij, adepts Divals Kuls saka: "Kamēr ārējais cilvēks pieņem par skaidru zeltu šķietamas vērtības, dvēsele enerģijas, karmas un dzīves ciklu plūsmu vērtē no iekšējās realitātes viedokļa… Dieva tēls un līdzība, pēc kuras vīrietis un sieviete tika radīti, ir saglabājies ikviena cilvēka trešajā acī kā potenciāls, ko ikvienai dzīvai dvēselei lemts piepildīt."1

Tāpēc mūsu izaicinājums trešās acs līmenī, viņš saka, ir attīrīt šo enerģijas centru, lai varētu tajā noenkurot savas būtnes ideālo modeli ārējā formā un koncentrēties uz Augstākā ES augstāko sasniedzamību.

Es godāju radošo apdāvinātību un

atklāsmes sevī un citos

Savu radošo atklāsmju godāšana ir viens no veidiem, kā pārvaldīt trešās acs čakras enerģijas. Tas prasa nolikt malā analītisko domāšanu un spriešanu un atvēlēt telpu iespējamiem ģenialitātes uzplaiksnījumiem.

Spēt detalizēti analizēt un vērtēt ir svarīgi un vajadzīgi. Bet pārspīlēta analizēšana var noslāpēt radošo uguni. Tāpēc radošas rakstīšanas kursos mudina nefiltrēt domas, pirms tās nonāk uz papīra. Tiek dots padoms vienkārši sēdēt un rakstīt, jo, ja kritizēsit savus vārdus, iekams tie parādīsies, tie var nekad neizkļūt no prāta sprieduma radītā cietuma.

Mums ir atbildība pret sevi un citiem ļaut abām smadzeņu pusēm izteikties — gan radošajai, gan loģiskajai. Laikam visi esam piedzīvojuši reizes, kad bijām tik sajūsmināti par jaunu ideju, ka nevarējām sagaidīt, kad varēsim dalīties tajā ar savu draugu, partneri vai vecākiem. Bet vienkāršas noklausīšanās un iedrošināšanas vietā viņi sāka analizēt un stāstīt, kāpēc tas varētu vai nevarētu darboties: "Vai tu esi par to padomājis vai apsvēris?"

Šie jautājumi ir svarīgi, sperot nākamo soli, bet tie ne vienmēr ir noderīgi vai piemēroti radošo sulu tecēšanas laikā. Atcerieties, kā jūs devāties prom — tā, it kā kāds jūsu ugunij būtu uzgāzis spaini auksta ūdens! Tāda situācija ir bīstama. Ja to uztveram pārāk personiski, šāda veida situācijas uz ilgu laiku var izsist no sliedēm un atturēt no iztēles un oriģinalitātes uzliesmojumu pieņemšanas.

Otras lamatas, no kurām būtu jāuzmanās, ir pašu intelekta radīti stingri spriedumi. Zemākais prāts mēģinās mūs pārliecināt, ka tikko- galvā ienākusī ideja nav iespējama vai pat ir pilnīgi muļķīga. Neļaujiet sev vai kādam citam noraidīt savu iedvesmu un atklāsmi kā "vienkāršu iedomu". Faktiski, tikko šīs idejas iekrīt prātā, pierakstiet tās. Turieties pie tām.

"Iztēles nevaldāmais spēks ir Dieva dāvana," sacījis divdesmitā gadsimta kabalists Ābrahāms Izaks Kūks. "Savienojumā ar prāta varenumu, secinājuma iespēju, ētisko dziļumu un dievišķā dabisko sajūtu iztēle kļūst par svētā gara instrumentu."2

Napoleons Hils savā darbā "Domā un kļūsti bagāts" uzsver "radošās iztēles" nozīmību mērķu sasniegšanā. Viņš saka, ka tikai neliels skaits cilvēku pārdomāti izmanto savas radošās iztēles spējas. "Tie, kuri izmanto šīs spējas brīvprātīgi un ar tās darbības izpratni, ir ģēniji." Radošās iztēles spēja ir tieša saite starp ierobežoto prātu un Bezgalīgajām Gara Spējām. Arī tā sauktās atklāsmes, kas attiecināmas uz reliģijas pasauli, un visi pamata vai jauno principu atklājumi izgudrojumu jomā iespējami radošo iztēles spēju dēļ.

Hils tālāk saka, ka "viens no Amerikas visveiksmīgākajiem un pazīstamākajiem finansistiem bija izveidojis paradumu pirms lēmuma pieņemšanas uz divām trim minūtēm aizvērt acis. Kad viņam vaicāja, kāpēc viņš tā dara, viņš atbildēja: "Ar aizvērtām acīm es spēju piekļūt augstāko gara spēju avotam."

Daži visatjautīgākie izgudrojumi nākuši no trešās acs radošās iztēles un inspirācijas. Līplente, piemēram, tika atklāta 1940. gadā, kad šveiciešu izgudrotājs Žoržs de Mestrals gāja pastaigāties ar savu suni un pēc tam pamanīja, ka viņa bikses un suņa kažoks noklāts ar dadžiem. Zinātkāre (vai ari tā bija augstākā iedvesma?) viņu vedināja pētīt dadžus zem mikroskopa. Viņš atklāja to dabisko āķveida formu. Tas kļuva par pamatu līplentes radīšanai.

Ja nu Žorža-sieva vienkārši būtu ieteikusi viņam notīrīt bikses un beigt pļāpāt par trako jauno ideju? Viņam, iespējams, nekad nebūtu pieticis paļāvības sekot savai nojautai.

Vai es cienu savas un citu jaunās idejas vai arī dažkārt apeju radošo procesu ar savu analītisko prātu?

Vai citu cilvēku viedokļi gadu gaitā nomākuši manu radošo ģēniju? Ja tā, kā es varu rīkoties, lai savā dzīvē iegūtu laiku un telpu šo iedvesmas vīziju veicināšanai?

Es apzinos, ka kļūšu par to, kas būs

manas uzmanības vērts

Kad Jēzus sacīja: "Tāpēc, ja tava acs būs patiesa, visa tava miesa būs gaismas pilna," viņš tika runājis par trešās acs taisnīgo redzējumu. Viņš runāja par to patiesību, kas, piesaistot mūsu uzmanību, arī piepildīs mūsu būtni ar gaismu/enerģiju. Kad acs ir "patiesa" — kad tā koncentrējas uz Dievu, uz labo, uz augstāko potenciālu —, mēs atveram milzīgu gaismas ceļu starp savu un dievišķo pasauli.

Būdami aizņemti ar ikdienišķo, cik bieži mēs atceramies padomāt par Dievu, labo, par šo augstāko potenciālu? Pat neliels brīdis dienas gaitā, veltīts tam, lai ar trešo aci koncentrētos uz iekšējo gaismu. Dievu, augstākajiem mērķiem, var radīt neiedomājamu atšķirību. Tas, kam pievēršam uzmanību, mūs uzlādē. Pat vairāk — mēs kļūstam par to, kam pievēršam uzmanību. Gautama Buda to rezumēja vislabāk, sacīdams: "Mēs esam tas, ko domājam, kļuvuši par to, ko domājām."

Dr. Čārlzs Gārfīlds ir pierādījis, ka slaveni izpildītāji, ieskaitot izcilus sportistus, visi izmanto vizualizācijas spēku. Viņi faktiski redz sevi, sasniedzot mērķus. Viņi izmanto trešās acs, iekšējās acs spēku, lai koncentrētu uzmanību. Viņi kļūst par to objektu, kam pievērsuši uzmanību. Mēs varam darīt to pašu.

Dr. Veins Daijers, piemēram, saka, ka to, ko patiesi, patiesi, patiesi, patiesi vēlamies, mēs iegūsim. Un to, ko patiesi, patiesi, patiesi, patiesi nevēlamies, mēs ari iegūsim — jo tas, kur ieguldīsim enerģiju, sarežģīs stāvokli. Vienkārši padomājiet par to, ko teica ījabs: "Tas, par ko es ārkārtīgi bažījos, uzbruka man, un tas,

no kā es baidījos, mani sasniedza." -

"Uzmanība ir atslēga," teica Senžermēns. "Uz ko vērsta cilvēka uzmanība, turp aizplūst viņa enerģija." Un tam, kur aizplūst mūsu enerģija, sekos radīšana. No tā rodas secinājums, ka tam, kam nav pievērsta mūsu uzmanība, kam atņemam enerģiju, sekos sairšana.

Ainā no televīzijas speciālizlaiduma "Merlins" šis jēdziens bija brīnišķīgi uztverts. Šajā Merlina stāsta versijā karaliene Meba ir ļaunuma radītāja. Viņas viens vienīgs mērķis ir kontrolēt karali Artūru un Merlinu. Viņa provocē Madrida dzimšanu un no bērnības audzina viņu par Artūra ienaidnieku. Bet, kad Madrids un Artūrs mirst viens otra rokās, viņas plāni izjūk.

Vienā no beigu ainām karaliene Meba un Merlins konfron- tējas. Merlins aizsargājas pret karalienes Mebas maģiskajām spējām, bet tas nav viegli. Kad viņa turpina to izsmiet, Merlins viņai paziņo, ka tai nav pilnīgi nekādas varas pār viņu un Kame- lota bruņiniekiem, tāpēc ka tie vienkārši viņu "aizmirsīs".

Viņš kopā ar bruņiniekiem pagriež muguru Mebai un dodas citā virzienā. Viņa kliedz un prasa, lai Merlins paskatītos uz viņu, bet ne Merlins, ne bruņinieki nepievērš uzmanību viņas lūgumam. Viena un bez neviena pretinieka — neviens viņu neatbalsta un nebaidās no viņas — viņa lēni izzūd nebūtībā. Viņa nevar pastāvēt, ja neviens netic, ka viņa ir reāla.

Šiem priekšstatiem ir liela nozīme mūsu dzīvē un čakras attīstībā. Ja gribam pilnveidot kādas zināmas spējas vai tikumu, mums tam jāpievērš uzmanība un ir jānovērš uzmanība, redzējums no tā, kas neveicina sasniegumus.

Tā kā domām un vīzijām piemīt radīšanas spēks, vienmēr mudinu sievietes, kas ir stāvoklī, meditēt, klausoties klasisko mūziku un baudot brīnišķīgus mākslas darbus, lai savam vēl nedzimušajam bērnam pārraidītu skaistuma un pilnības modeļus. Nākamās mātes un tēvi var veidot meditācijas grāmatu ar ziedu, skaistu dabasskatu, eņģeļu un Madonnas ar bērnu attēliem. Nākamās māmiņas var slīdināt pirkstus pa Mikelandželo Dāvida statujas līnijām, lai nodotu auglim pilnības arhetipisko formu.

Laba ideja ir ari aktīvi izmantot iekšējā redzējuma spēku garīgajās nodarbībās. Meditējot vai lūdzot jums būs labāki panākumi, ja vizualizēsit lūgšanas vēlamo rezultātu. Iztēlojieties to skaidri acu priekšā. Detalizēti skaidri skatiet šos mērķus — tā, it kā jūs jau būtu pie finiša līnijas —jaunu darbu vai mājas, mīlošas attiecības, mīļotā izveseļošanos.

© Vai es varu atcerēties reizi, kad savu uzmanību esmu veltījis kaut kam pozitīvam (vai ne tik pozitīvam) un tā piesaistījis to savā dzīvē?

0 Vai pašlaik manā dzīvē ir kaut kas tāds, uz ko man būtu jākoncentrējas daudz pamatīgāk? Vai ir kaut kas tāds, kam man būtu jāatņem sava enerģija, tāpēc ka tas traucē radošajiem centieniem?

Es cenšos apzināties un pārvarēt prāta

nostādnes un raudzīties ar Dieva acīm

Kad mums ir patiess skatījums, kad savu uzmanību vēršam uz Dievu, mūsu acs kļūst par Dieva aci. Mēs redzam to, ko Dievs redz. Mēs redzam tā, kā Dievs redz.

Tas, kas bieži vien traucē skatīt lietas tā, kā Dievs redz, ir mūsu nostiprinātās prāta nostādnes, mūsu stereotipi. Prāta ievirze nozīmē "ievirzīt prātu".

Kāds dzenbudisma adepts reiz teica: "Beidziet runāt, beidziet domāt, un nebūs nekā tāda, ko jūs neizpratīsit… Nav vajadzīgs meklēt Patiesību: tikai atbrīvojieties no uzskatiem." Tie uzskati, par kuriem viņš runā, ir mūsu prāta nostādnes. Jo stingrāki tie ir, jo mazāk iespēju tiek atvēlēts Dievam vai kādam citam, lai uz kaut ko paraudzītos citādi, no jauna, rodot jaunu atklāsmi.

Vai kādreiz esat ievērojuši, cik grūti ir būt radošam un iedvesmotam, kad apkārt ir cilvēki ar nelokāmiem uzskatiem? Cilvēks ar stingru prāta viedokli ir kā dzeloņstiepļu žogs. Tieši tāpēc alķīmijas meistari, kā Senžermēns, ir teikuši, ka nav labi dalīties savos plānos pat ar vistuvākajiem draugiem.' Cilvēku prāta ievirzes vai noslēgts prāts var sabojāt mūsu radošos centienus un apturēt augstākās apziņas uztveršanu. Trešās acs čakras enerģiju spēcīga ļaunprātīga izmantošana, lai kaitētu vai sabojātu cita cilvēka plānus, ir tas, ko daži dēvē par "ļaunu aci".

Marks Prafits runāja par prāta ieviržu un stereotipu briesmām lekcijā ar nosaukumu "Audzināt savu redzējumu". Marks sacīja: "Kas ir stereotipi? Nu, cilvēki paskatīsies uz kādu un sacīs: "Šis cilvēks ir līdzīgs manai tantei Meimijai. Mana tante Meimija domā šādi, un tāpēc šim cilvēkam vajadzētu domāt tāpat."

Viens no maldiem, kurā mums ir tieksme iekrist, ir, skatoties uz cilvēkiem, radīt savu priekšstatu par viņiem. Kad veidojam viedokli par citu cilvēku, mēs cenšamies viņu burtiski iekalt bruņās. Un pirmais, ko jūs piedzīvojat, ir tas, ka stingrie viedokli par viņiem kļūst par viņu pieredzi, un tie brīnās, kāpēc tā rīkojas."

Tālāk Marks izstāstīja piedzīvojumu ar kādu Raita kungu, kas bijis viņa darba devējs. Šim atturīgajam džentlmenim bija paņēmiens darbiniekos attīstīt noteiktus stereotipus (noteiktas prāta nostādnes): "Šis ir efektīvs. Tas nav efektīvs." Viņš tos šķiroja. Vienmēr, kad Raita kungs tuvojās Markam, viņam sākās drausmīga mazvērtības sajūta. Viņš sāka stostīties, kaut ari nekad to nedarīja, kontaktējoties ar kādu citu.

Kā Marks sacīja, cilvēkiem ir tieksme citus sašķirot pa plauktiem un nekad no tā neatteikties: "Viņi grib teikt, ka agrāk viņa bija šāda. Agrāk viņš bija tāds. Pēdējais, ko es zināju par viņu, bija tas, ka viņš bija dzērājs vai narkomāns, vai Dievs zina kas." "Tā vietā," mudināja Marks, "labāk ļaujiet cilvēkiem brīvi izpaust savus augstākos aspektus, nevis ieslodzīt viņus mūsu pašu radītā cietuma kamerā."

Q Kādas prāta nostādnes vai stereotipi man joprojām ir par sevi vai citiem?

0 Vai es mēģinu paskatīties uz citiem ar Dieva acīm?

Es vingrinos paturēt apziņā augstāko priekšstatu par citiem cilvēkiem, pat ja viņi pašlaik to, iespējams, neparāda

Ar trešās acs iekšējā redzējuma un dvēseles čakras intuīcijas palīdzību jūs varat uztvert "tīro priekšstatu" attiecībā uz savu dzīvi, saviem projektiem un plāniem. "Tīrais priekšstats" ir dievišķais plāns par to, kam jānotiek. Ja pastāvīgi paturam prātā šo priekšstatu, ja uz to fokusējam savu enerģiju un iekšējo redzējumu, mēs radīsim to tēlu, kuru "redzam", un tas sāks dzīvot.

Varam paturēt šo plānu prātā ne vien attiecībā uz sevi pašu, bet arī uz citiem. Tieši tāpat kā Dievs nepārtraukti uztur ideālo priekšstatu par mums, tāpat mēs varam uzturēt ideālo priekšstatu par. citiem cilvēkiem. Gēte reiz teicis: "Ja jūs izturēsities pret cilvēkiem tā, kā viņi to pelnījuši, jūs nekad viņus neizlabosit. Ja jūs izturēsities pret viņiem tā, it kā viņi būtu tādi, kādus jūs tos vēlētos redzēt, jūs to panāksit."

Praktiskajā ikdienas rutīnas līmenī priekšstata uzturēšana attiecībā uz kādu nozīmē, ka nesteigsimies ar secinājumiem, pirms nezināsim faktus. Tas nozīmē, ka mēs dodam iespēju sev un citiem pārspēt to, kādi esam bijuši pirms gadu desmitiem, pirms nedēļas vai pat pirms stundas. Savas maldīgās uztveres apzināšanās var būt izaicinoša. Mēs ne vienmēr uztveram lietas tādas, kādas tās patiesībā ir, jo uzņemto izfiltrē mūsu pašu emocionālā un mentālā matrice.

Birmiešu politiskā disidente Aung San Sū Kī ir runājusi par to. Ja redzējāt filmu "Aiz Rangunas", viņa bija sieviete, kas drosmīgi stājās pretī karavīru rindai, kuru šautenes bija pavērstas pret viņu. Karavīri sajuta tādu godbijību par viņas drošsirdību, ka viņi to neaiztika. Sešus gadus viņa atradās mājas

arestā Birmā un tika atbrīvota 1995. gadā, bet stingrā valdības kontrolē Mjanmas (Birmas) galvaspilsētā Rangunā.

Valstī, kur tūkstošiem politisko ieslodzīto tiek turēti apcietinājumā un mocīti, Aung San Sū Kī bezbailīgi uzstājas par demokrātiju un ir patiesa budiste. Grāmatā "Cerības balss", ko veido sarunas ar Alanu Klementsu, viņa runā par "apziņas" kultivēšanu, kas attiecināms uz trešās acs čakras iepazīšanu.

Viņa sacīja, ka patiesības meklēšana "ir savā ziņā cīņa ar subjektivitāti", kad mācāmies distancēties no saviem aizspriedumiem, novērtējot situāciju.

"Patiesības meklējumi", viņa teica, "jāpavada apziņai… Ja apzināties, ko darāt, jums ir objektīvs skats uz sevi. Ja apzināties, ko citi cilvēki dara, jūs ari pret viņiem kļūstat objektīvāks.

Piemēram, apziņa nozīmē — ja apzināties faktu, ka kāds kliedz, jūs pie sevis nenodomājat: "Kāds šaus-

mīgs cilvēks." Tas ir tīri subjektīvi. Ja jūs apzināties, jūs zināt, ka viņš kliedz tāpēc, ka ir dusmīgs vai nobijies. Tā ir objektivitāte. Citādi bez šādas apzināšanās sāk pavairoties visāda veida aizspriedumi."5

Kādā citā sarunā Auna San Sū Kī sacīja, ka humors var mums palīdzēt attīstīt objektivitāti. Intervētājs bija izteicies, cik viņš bijis satriekts, ka todien, kad viņai ticis uzlikts arests, viņa un viņas asistenti "visi vienkārši smējušies par krīzi un sākuši jokot".6 Citā gadījumā Birmas demokrātiskās kustības vajātie līderi smējušies līdz asarām par birmiešu militārās izlūkošanas pārstāvju rīcības absurditāti, kas tikko vienu no viņiem bija pratinājusi divdesmit septiņas stundas bez apstājas.

Aung San Sū Kī atbildēja: "Skaidrs, ka tā nav laimīga situācija, kurā atrodamies, bet situācijas nopietnība ir kaut kas tāds, par ko mēs visi varam pajokot. Patiesībā daudzi birmieši par to joko. Ir joki par spaidu darbiem, par cietumu… Es domāju, ka humora izjūta prasa noteiktu objektivitāti, kas ari nosaka to, kāpēc tā ir tik veselīga."

"Ja redzat lietas kā vienu veselumu, jūs vienmēr ieraudzīsit to smieklīgo pusi. Tāpēc mēs smejamies par situācijām, kuras dažiem liekas tik nopietnas. Es domāju, kad U Vin Teins un citi smējās par viņa pratināšanas atskaiti, —ja jūs to uztverat kopumā, tas ir gandrīz smieklīgi. Ja uz to raugāties tikai no viena leņķa, tas dažiem cilvēkiem varētu likties saniknojoši, pazemojoši vai pat biedējoši."'

© Vai es steidzos ar secinājumiem, kad saskaros ar noteiktiem cilvēkiem vai situācijām?

0 Vai es ievēroju augstāko priekšstatu par sevi, savu ģimeni, partneri, līdzstrādniekiem?

Garīgās tehnikas- Apliecinājumi trešās acs līdzsvarošanai

Vizualizācija

Vairākas reizes dziļi ievelciet elpu. Koncentrējiet enerģiju trešās acs čakras punktā starp uzacīm.

Iztēlojieties trešās acs čakru kā pulsējošu enerģijas centru košā smaragdzaļā krāsā. (Ja šai punktā sākat izjust diskomfortu vai sāpes, uzmanīgi novirziet koncentrēšanos uz sirdi.)

Kad esat apguvis šo vizualizāciju, pēc tam varat vizualizēt, ko vien vēlaties — mērķa sasniegšanu, situācijas atrisināšanu darbavietā, attiecību uzlabošanos. To darot, atkārtojiet šādus apliecinājumus:

ES ESMU, ES ESMU visu ieraugošs,

Mana acs ir taisnīga, kad es saucu;

Pacel mani tagad un atbrīvo,

Lai būtu par tavu svēto atspulgu.

ES ESMU acs, ko Dievs izmanto,

Lai redzētu dievišķo plānu;

Šeit uz zemes viņa ceļu es izvēlos.

Viņa priekšstatu padaru par savu.

Septītais enerģijas centrs Vainags (kronis)-sahasrara

Novietojums: vainags

Krāsas: dzeltena, zelta

Nosaukums sanskritā: sahasrara ('tūkstoškārtīgs')

Ziedlapas: 972

Pozitīvas izpausmes: atskārsme, gudrība, sava zemākā un augstākā Es iepazīšana, izpratne, pazemība, kosmiskā apziņa, progresīva domāšana

Impulsīvas izpausmes: intelektuāls un garīgs lepnums, iedomība, racionālisms, egocentriskums, aprobežotība, izglītības trūkums

Ķermeņa daļas: epifīze (vai hipofīze), smadzeņu garoza, nervu sistēma

Muzikālie instrumenti: stīgu instrumenti Dārgakmeņi: dzeltenais dimants, dzeltenais safīrs, topāzs

Garīgā tradīcija: budisms

Iepazīstot savu iekšējo Es, mēs sasniedzam gudrību, apskaidrību un vienotību ar visu dzīvo

Vainaga čakra Dzīves mācība:

RADI VIENOTĪBU NO DAŽĀDĪBAS

Es esmu daļa no visa, ar ko es esmu saskāries.

Lords Alfrēds Tenisons

Septītais enerģijas centrs, vainaga čakra, ir tur, kur saņemam un pieredzam gudrību un apskaidrotību. Šī centra atvēršana tā zeltaini dzeltenās gaismas pilnā spožumā bijusi attēlota kā svēto oreols. Tas bijis portretēts ari kā vibrējošs vainags ap būdām un kā kupolveida vai liesmai līdzīgs izcilnis viņu galvas virsā.

Svēto un budu gudrība nav zināšanas par šīs pasaules lietām. Tās ir zināšanas par to realitāti, kas atrodas aiz fiziskās pasaules, — par iekšējo realitāti, kas atdzīvina ārējo formu. Vainaga čakras gudrība vēsta, ka daudz svarīgāka par visu intelektuālo veiklību ir zināšanas par iekšējo realitāti.

Kad Gautamam Budam tika jautāts: "Kas jūs esat?" — viņš atbildēja: "Es esmu atmodies." Būt apskaidrotiem nozīmē, ka esam apzinājušies savu iekšējo potenciālu. Kad apzināmies, mēs saprotam mūsu zemākā Es ierobežojumus un augstākā Es bezrobežu resursus.

Ar vainaga čakras palīdzību var savienoties ar augstāko zināšanu avotu — ar augstāko saprātu, kas ir vienots ar Dieva saprātu. Iespējams uztvert pašu radošo ģēniju, jo ģēnijs, kā to atzinis Napoleons Hils, ir vienkārši kāds, "kas ir atklājis, kā palielināt domas intensitāti līdz punktam, kurā tas var brīvi sazināties ar tiem zināšanu avotiem, kuri nav pieejami, operējot ar parasto domas kvalitāti".1

Vainaga gudrība, sarežģīti saistīta ar līdzjūtību, mudina saņemtajā dalīties ar tiem, kuriem tas visvairāk vajadzīgs. Pēc tam kad Gautama Buda bija meditējis zem bodhi koka un sasniedzis apskaidrotību, viņš atradās nirvānā četrdesmit deviņas dienas. Pirms viņš varētu citiem sniegt savākto gudribu, kārdinātāja Mara centās pārliecināt Gautamu atgriezties nirvānā. Mara sacīja, ka nav iespējams dalīties šajā pieredzē, jo neviens to nesaprastu. Bet Gautama neatgriezās. Viņš vienkārši atbildēja: "Daži sapratīs."

Tādā vai citādā veidā mēs visi tiekam aicināti dalīties tai apgaismībā, ko esam saņēmuši dzīves ceļā. Gudribu, ko savācam no mūsu augstākā saprāta, no pasaules universitātēm vai pat no "dzīves skolas", ir dāvana. Aiz līdzjūtības pret citiem mēs esam spiesti dalīties šajā dāvanā — vienalga, vai to izmantojam, lai dotu padomus saviem vai apkārtnes bērniem, vai izveidojam datorprogrammu, kas palīdzēs citiem apgūt jaunas iemaņas, vai ārstējam slimos.

Es cenšos pārsniegt cilvēka prāta robežas

Pablo Pikaso reiz teica: "Datori ir nederīgi. Tie var jums sniegt vienīgi atbildes." Kas attiecas uz jautājumiem, kuri lido aiz zināmā robežām, — tie mūs katapultē apdāvinātības valstībā. Kembridžas kosmologs Stīvens Hokings saka: "Nav iezīmēta ceļa, lai nonāktu pie jaunas idejas. Jums jāizdara intuitīvs lēciens."

Viens no vainaga čakras noslēpumiem ir tas, ka šis lēciens apziņā neprasa doktora grādu. Ja ir labi attīstīts intelekts, tas nebūt nenosaka, ka ir pieejama dievišķā informācija. Patiesībā Laodzi sacīja: "Nekur neejot, jūs varat pazīt visu pasauli. Pat neatverot logu, jūs varat zināt debesu ceļus. Redzat, jo tālāk jūs aizejat, jo mazāk zināt."

Izglītojoties varam sagatavot sevi sava augstākā prāta un Dieva prāta impulsu uztveršanai mūsu izvēlētajā profesijā. Bet intelekts nav Dieva prāts. Ralfs Valdo Emersons teica: "Cilvēkam jāiemācās noķert un vērot to gaismas uzplaiksnījumu, kurš pēkšņi iešaujas paša prātā, vairāk nekā dziesminieku un prātnieku debesjuma spožumu."

Faktiski mūsu izglītība var pat reizēm traucēt, it īpaši ja tā ir pamats lepnai uzvedībai. Jāprot apiet prāta priekšstatus, kas var atteikties no Dieva priekšstatiem.

Tas ir dzenbudisma skolotāju un viņu koanu jeb mīklu darbības veids. Kāds dzenbudisma skolotājs paskaidroja: "Tie, kuri meklē patiesību ar intelekta un mācīšanās palīdzību, vienīgi arvien vairāk no tās attālinās… Tikai tad, kad atmetīsit visas domas par kaut kā meklēšanu, kad jūsu prāts būs tik nekustīgs kā koks vai akmens, tikai tad nonāksit uz pareizā ceļa uz Vārtiem."

Bila stāsts paskaidro šo jautājumu. Bils, būdams datorprogram- mētājs, saka, ka dažreiz programmas, ko viņš raksta, ir tik sarež

ģītas, ka viņš saskaras ar mentāliem šķēršļiem. "Dažreiz es domāju, ka tas pārsniedz manas kompetences robežas. Es to vienkārši nespēju izdarīt," viņš saka. "Bet, kad es koncentrējos un iedomājos sevi par Dieva kausu, caur kuru tas tiek izstrādāts, no kādas vietas kosmosā — es nezinu, no kurienes, — man prātā ienāk iepriekš nebijusi doma.

Tā man liek paskatīties uz zināmu lietu. Tad tas noved pie kaut kā cita, un tas savukārt vēl pie kaut kā cita — un es nonāku pie atbildes. Bet, lai tur nokļūtu, man jāatbrīvojas no sajūtas, ka neesmu piemērots uzdevumam, un jākļūst pieejamam."

Savu augstāko gara spēju uztveršana var mums sniegt atbildes, kuras nevaram atrast nekur citur. Dažreiz mēs mazliet līdzināmies Pāvestam Jānim XXIII.

Viņš reiz jokoja: "Bieži gadās, ka es naktī pamostos un sāku domāt par kādu nopietnu problēmu un nolemju, ka man tas jāpastāsta pāvestam. Tad es pamostos pilnīgi un atceros, ka es pats esmu pāvests!"2

Kad pamostaties nakts vidū, meklējot atbildi uz problēmu, neaizmirstiet, ka jums ir neiegrožota pieejamība visām jums vajadzīgajām zināšanām un radošumam — ja vien esat gatavs to saņemt.

O Vai man ir tieksme pārāk paļauties uz savu intelektu vai ari es mēģinu uztvert savu augstāko radošo prātu?

O Kad es saņemu atklāsmes un iedvesmu, kas var palīdzēt citiem, vai es tajā dalos?

Es nesteidzos — es "samazinu ātrumu", nomierinu prātu un pavadu laiku vienatnē

Viens no veidiem, kā var līdzsvarot vainaga čakru un būt gataviem saņemt dievišķās informācijas impulsus, ir samazināt ātrumu un nomierināt prātu. Vai spējat nomierināt prātu? Vai esat viegli samulsināms? Vai jūsu prāts ir aizņemts ar trivial- itātēm un fantāzijām? Pārfrāzējot daoisma prātnieku Džuandzi: "Ja nespēsit savu prātu turēt grožos, tam būs vajadzība auļot pat sēžot."

Vai jūsu prāts auļo pat sēžot? Tā ir vispārēja problēma. Astoņpadsmitā gadsimta klasiskajā darbā, ko sauc "Ceļvedis uz bodhisatvas dzīvesveidu", dzejnieks — mūks Šantideva pielīdzina smagnējo prātu trakam zilonim. "Nav iespējams ievērot nekādu disciplīnu, neapvaldot nervozo prātu. Pakļautie un pārstrādinātie ziloņi nenodarīs šeit tos zaudējumus, ko neapvaldīts prāts — savvaļas zilonis — nodarīs." Ja kūtrais prāts ir piesaistīts vēl kam citam, viņš saka, visi garīgie vingrinājumi, pat ja mēs ar tiem nodarbojamies jau ilgu laiku, "ir veltīgi".3 Kam pievērsta uzmanība, turp aizplūst ari enerģija.

Dievišķā ES shēma

Prāts un ķermenis ir savstarpēji saistīti — tāpēc, lai nomierinātu prātu, jārūpējas par ķermeni. Ir vieglāk koncentrēties un fokusēt uzmanību, kad esam labi izgulējušies un vingrinājušies, un ja lietojam tādu pārtiku un vielas, kas mūs stiprina, nevis apgrūtina (taukvielu pārdaudzums) un padara nervozus (sāls vai kafijas pārdaudzums).

Vēl viens veids, kā līdzsvarot vainaga čakru, ir veltīt laiku meditācijai un Dieva apcerei. Veltiet laiku savu iemīļotāko svēto rakstu un iedvesmojošu darbu pētīšanai. Veltiet laiku tam, lai saņemtu atklāsmes, ko Dievs jums sniedz personiski. Pavadiet laiku vienatnē.

Dažreiz diena paiet tik daudzās aktivitātēs, ka aizmirstam ieklausīties gudrības iekšējā balsī. Kad izskatāt nedēļas darbu sarakstu, pirms-stundu aizpildīšanas ierakstiet tajā kādu sev atvēlētu laiku.

Reiz es runāju ar kādu cilvēku par tikšanās ieplānošanu. Viņš sacīja: "Būtu labāk, ja mēs to atzīmētu savos kalendāros jau tagad, pat ja tas būtu pēc trim nedēļām, jo mans laiks tiek aizpildīts ļoti ātri." Tad viņš paskatījās uz mani un sacīja: "To pašu es daru ar savu sievu." Viņš pašķīra pāris sava kalendāra lappušu divus mēnešus uz priekšu un sacīja: "Redzat, man ir tikšanās ar sievu divdesmitajā datumā astoņos vakarā. Viņa vēlējās norunāt tikšanos ar mani, lai būtu droša, ka man būs laiks apsēsties, lai parunātu ar viņu nākamajos divos mēnešos."

Tā šodien notiek mūsu sabiedrībā. Apgriezieni ir tik strauji, ka mums jārada laiks īpašajiem cilvēkiem savā dzīvē. Divi šie īpašie cilvēki esat jūs ar Dievu.

Tas, ka dažreiz nonākam depresijā vai esam nelāgā omā, rodas tāpēc, ka nepavadām pietiekami daudz laika ārpus neprātīgā pūļa. Ja dvēselei liegts sekot savai dabiskajai tieksmei pēc vienotības ar Dievu, ilgas pēc šīs savienības pārvēršas par vientulību, kam piepildījumu nevar sniegt pat vislieliskākās cilvēciskās attiecības.

1953. un 1954. gadā Tomass Mertons dažus īpašus brīžus spēja nodoties vienatnei un meditācijai, un viņš uzrakstīja savas domas par vienatni un apcerēm. Mertons atklāja, ka nevajag būt "ideāliem", lai Dievs dalītos ar mums savā gudrībā. "Tikai vientulība," rakstīja Mertons, "man ir iemācījusi, ka nevajag būt labam vai eņģelim, lai Tev (Dievam) patiktu, ka man nevajag kļūt par nevainojamu prātu bez jūtām un cilvēciskās nepilnības, lai Tu mani sadzirdētu. Tu negaidi, lai es kļūtu dižens, iekams Tu būsi ar mani un sadzirdēsi mani, un atbildēsi man."4

Nesteidzieties vienmēr tūlīt dalīties ar citiem savos visintīmākajos svētajos pārdzīvojumos. "Dievs nestāsta savus dziļākos noslēpumus kādam, kas ir gatavs tos atklāt," ievēroja Mertons. "Viņam ir noslēpumi, kurus viņš stāsta tiem, kas vēlas kādu ideju nodot citiem. Šie noslēpumi ir daudzu cilvēku kopējs īpašums. Viņam ir citi noslēpumi, par kuriem nav jārunā. Vien vēlēšanās par tiem stāstīt mūs padara nespējīgus tos saņemt."5 Ir zināmi garīgie piedzīvojumi, kas ir svēti, un tajos ir jādalās ar citiem. Marks Prafits reiz sacīja: "Es domāju, ka viena no lielākajām cilvēku pieļautajām kļūdām ir tā, ka viņi stāsta saviem kaimiņiem, draugiem vai kompanjoniem kādus no tiem garīgajiem piedzīvojumiem, kas viņiem atklājušies. Daudzreiz šie kompanjoni jums teiks: "Ak, tas ir tik brīnišķīgi! Tas ir tik mīļi." Tad viņi apgriezīsies un sacīs: "Vai zināt, es domāju, ka viņa kļūst mazliet senila!"

O Vai es pavadu pietiekami daudz laika vienatnē?

O Vai es dienas gaitā apzināti mēģinu "samazināt ātrumu", nomierināt prātu un pieskaņoties savam augstākajam prātam?

Es pieņemu vienotību, kas slēpjas zem dažādības

Vainaga čakras — tūkstošziedu lotosa — līmenī mēs esam ievadīti augstākajā gudrībā un augstākajā sapratnē — zināšanā, ka nav divu, bet ir viens.

Nav divu — tu un es. Nav divu — tu un Dievs. Ir tikai viens: ir tikai Dievs. Ir tikai Gars. Ir tikai Pats. Pārējais ir ilūzija.

Tas ir noslēpums, ko atminējuši mistiķi un adepti. Mēs to zinām racionālajā līmenī, bet, iekams to neizprotam ar visu savu sirdi, dvēseli un prātu, turpinām dzīvot sava veida duālismā — esam divi, nevis viens. Kamēr operējam no duālistiskā skatpunkta, mēs vēl neveidojam vienu veselu ar vainaga čakras augstākajām erterģijām.

Rūmī izteica šo patiesību vienkāršā līdzībā par cilvēka ego, kam ir grūti identificēties ar savu patieso Es un Dievu. Tas notiek kā šajā stāstā. Reiz kāds cilvēks pieklauvēja pie sava drauga ' durvīm. "Kas tur ir?" jautāja draugs. "Tas esmu es," sekoja atbilde. Bet draugs viņam lika doties prom, jo viņam neesot vietas "jēlai gaļai" pie sava galda.

Pēc gada cilvēks atgriezās — pilnībā "izcepts" — un klauvēja atkal. "Kas tur ir?" vaicāja draugs. Šoreiz bija atbilde: "Tu." Draugs atvēra durvis, paskaidrodams, ka šajā mājā ir tikai viena istaba vienam cilvēkam, un aicināja viņu ienākt.

Kad sapratīsim, ka nav divu, bet tikai viens, Dievs dalīsies sevī visā ar mums — jo mēs būsim dalījušies sevī visā ar Dievu.

Viens no šīs mistiskās tēmas vecākajiem atspoguļojumiem ir atrodams senajos indiešu svētajos rakstos — "Upanišadās". Sarunā ar jaunekli Načiketu Nāve apsola trīs dāvanas. Pirmkārt,

jauneklis lūdz viņu atkal samierināt ar tēvu. Otrā dāvana, ko viņš lūdz, ir uguns, kas ved uz debesīm. Kā trešo dāvanu viņš lūdz Nāvi izskaidrot, kas ar cilvēku notiek pēc nāves.

Viņu sarunas gaitā Nāve lēni atsedz nemirstības noslēpumu. Tā saka: "Daži nekad nav dzirdējuši par Pašu, daži ir dzirdējuši, bet nevar Viņu atrast… Loģika nevienu cilvēku nenoved pie Paša… Tas bezgalīgais Spēks, kas ir katra spēka avots un sevi sludina kā dzīvību, mājo ikvienā sirdī, dzīvo elementu vidū, tas ir tas Pats… Saki prātam, ka tas pastāv, bet ir Viens."

Nāve turpina skaidrot, ka Načiketam nevajadzētu meklēt šo "Pašu" ārpus sevis. Šis iemājojušais Gars, saka Nāve, ir "tā Persona, kas nav lielāka par īkšķi, kas deg kā liesma bez dūmiem, kas ir pagātnes un nākotnes veidotāja." Šis apslēptākais Pats, kas atklājas, ir Dievs — "kurš dzīvo sirdī".6

Gars, kas mājo mūsos, ir aprakstīts daudzās pasaules reliģijās. Indiešu tradīcijā "Katha Upanišada" ari runā par "Gara gaismu", kas paslēpta visu dzīvo būtņu "sirds slepenā augstā vietā". Budisti runā par "budisma iedīgļiem, kas eksistē ikvienā dzīvā radībā. Kristietības teologs un mistiķis Meistars Ekharts mācīja, ka "Dieva sēkla ir mūsos". "Ir kāda daļa no mums," viņš rakstīja, "kas saglabājas Garā uz mūžīgiem laikiem un ir dievišķa… Šeit Dievs staro un liesmo bez apstājas."

Kad mēs sākam sevi mazāk identificēt ar ārējo cilvēku — ego, bet vairāk ar to Cilvēku, kas mājo sirdī, — ar to, kas deg "kā mirdzoša liesma", — tad un tikai tad spējam pilnībā likt uzziedēt mūsu vainaga čakrai.

Kad vainaga čakras enerģijas pieaug un kļūst līdzsva- rotākas, mēs esam spējīgi uzturēt pastāvīgu vienotības sajūtu ar Garu, kamēr vien esam uz šīs zemes. Un spējam atpazīt šo Garu ikvienā cilvēkā.

Kad vainaga enerģijas ir nelīdzsvarotas, mēs nevaram uzturēt iemājojušā Gara apziņu, kas ir mūsu būtība. Otra galējība —

mēs varam ļaut mūsu garīgajiem piedzīvojumiem "sakāpt galvā", ja pārliecinām sevi, ka esam labāki par citiem. Vai arī varam baudīt garīgu svētlaimi pašu garīgajā ziloņkaula tornī un nekad nenolaisties uz zemes. Tas nav vainaga čakras ceļš. Vainaga iniciācija prasa, lai mēs atsacītos no sava lepnuma, sava ego un savrupības un atrastu veidu, kā padarīt garīgumu praktisku un visaptverošu.

Lepnības negatīvās vibrācijas var radīt drīzāk drūmu, tumšu vainagu ap galvu, nevis to mirdzoši dzelteno, kas raksturīgs apskaidrotajiem. Šī tumšā enerģija var iznīcināt kontaktu ar augstāko prātu, apgrūtinot dievišķo impulsu saņemšanu caur vainaga čakru.

Pārejas rituāls, ar ko saskaramies vainaga čakras līmenī, arī prasa, lai mēs novērtētu citus un mācītos no ikviena. Viena no mūsu ēras jaunā garīguma parādīšanās iezīmēm ir dažādības novērtēšana. Ieejot nākotnē, varam daudz mācīties no pagātnes milža — sešpadsmitā gadsimta mogulu imperatora Akbāra Lielā.

Akbārs bija dižens militārais ģēnijs un gudrs valdnieks, sava laika varenākais valdnieks. Bet viņa

dedzīgākā vēlēšanās bija samierināt visu to reliģisko ticību atšķirības, ko viņš redzēja, — kristiešu, musulmaņu, hinduistu, zoroastriešu un ebreju. Viņš bija pirmais monarhs viduslaikos, kas apzinājās, ka taisnība ir visām reliģijām. Cik daudz ļaužu pasaulē mūsdienās to atzīst?

Akbārs saskatīja patiesības sēklu visās reliģijās. Tāpēc viņš faktiski radīja savu paša monoteistisku, vienotu reliģiju, sauktu par Dievišķo Ticību. Viņa mērķis bija radīt vienotību dažādības vidū. Kad studēju pasaules reliģiju noslēpumainos ceļus, nonācu pie sapratnes, ka šajos ceļos ir daudz vairāk kopīga

nekā atšķirīga. Tā tas notiek ar daudzām lietām dzīvē. Mēs varam priecāties par dažādību — un pat gūt labumu no tās —, kamēr meklējam slēpto vienotību.

O Vai es godāju dažādību un mēģinu mācīties no tās?

O Vai es mēģinu atrast to kopējo saiti, kas var vienot mani ar citiem, vai ari kavējos pie atšķirībām?

Garīgās tehnikas- Vainaga čakras aktivizēšanas apliecinājumi

Ar vainaga čakras palīdzību mēs saņemam Dieva un mūsu Augstākā Es radošās domas. Turpmākie apliecinājumi var palīdzēt attīrīt prāta fiziskās un garīgās spējas. Tie var palīdzēt stiprināt intuitīvās spējas un attīstīt garīgo dimensiju asāku uztveri.

Sniedzot šos apliecinājumus, iedomājieties violeto liesmu, kas attīra prātu no visiem mentālajiem šķēršļiem, negatīvajiem priekšstatiem un ierobežojošajiem uzskatiem par sevi un citiem. Iedomājieties, ka prātu piepilda vainaga čakras spoži zeltainā gaisma.

Vainaga čakras meditācijas

Ak, gaismas spožā un zeltainā liesma,

Lūk, visbrīnumainākā liesma,

ES ESMU ikvienā smadzeņu šūnā spīdoša,

ES ESMU liesmas gudrība visu paredzoša.

Atskārsmē kvēlojošs.

Nemitīgi plūstošs avots,

ES ESMU, ES ESMU, ES ESMU atskārsme.

ES ESMU gaisma — Kristus ir manī,

Dedz vienmēr manā prātā;

Violetā uguns, gaiši dedz,

Atbrīvo manu prātu uz mūžiem.

Dievs, kas dod man dienišķo maizi,

Piepildi manu prātu ar violeto uguni,

Lai tavā debešķīgajā mirdzumā

Mans saprāts kļūtu par gaismas saprātu.

Čakru noslēgšana

Vitalitāte acīs rada skaidru redzi, ausīs — asu dzirdi, mutē — precīzu runu. Kad tā ienāk prātā, domas ir piesātinātas.

Huai Nandzi

Enerģijas centri (čakras) ir garīgie orgāni, kas pārvalda enerģijas plūsmu, ietekmējot vitalitāti, skatu uz dzīvi un garīgo izaugsmi. Mūžīgā enerģijas straume, kas plūst pa čakrām kā gaismas upe, tiks droši darboties miesai, dvēselei un garam. Enerģijas plūsmas trūkums, līdzīgi telpā sasmakušam gaisam, var izraisīt stagnāciju, depresiju un pat slimību.

Dažkārt, pat ja mēs to neiedomājamies, nespējam uzturēt savu enerģiju. Kad tas notiek, sākam justies iztukšoti un zaudējam dzīves garšu. Tas var dažādi izpausties katrā atšķirīgajā čakrā. Kā jau teicu, varam zaudēt enerģiju, ja to barojam ar negatīvo — ar negatīvu skatu uz sevi vai citiem, ar dusmām, agresivitāti, tenkām, pārliecīgu pļāpāšanu, naidu, greizsirdību.

Enerģijas kritumu var ari piedzīvot, atrodoties garīgi neveselīgā vidē. Piemēram, ja kontaktējamies ar saīgušu cilvēku, mēs arī paši sākam drūmi justies. Vienkārši atrodoties pūlī vai lielveikalā, varam justies izsmelti un nelāgā omā. Tas notiek vienkārši tāpēc, ka tie, kuriem ir zemāka vibrācija par mūsējo, ja neesam aizsargāti, dzer mūsu enerģiju tāpat kā izkaltusi zeme — ūdeni.

Ja sākat just, ka kaut kas vai kāds izmanto jūsu enerģiju, klāt ir bridis, kad jāķeras pie savas garīgo "instrumentu kastes".

"Gaismas caurules" apliecinājums un "Meditācija čakru noslēgšanai" nākamajās lappusēs var palīdzēt atjaunot līdzsvaru un sazināties ar savu mīlošo Augstāko Es.

Garīgā anatomija

Ikviens no mums spēj sazināties ar Dievu ar Augstākā Es palīdzību. Jūsu dievišķā Es shēma jums palīdzēs izprast šīs attiecības. Tā ir jūsu garīgās anatomijas diagramma un jūsu potenciāls kļūt par savu īsto Es. Autors Deniens Brinklijs, kas trīskārt piedzīvojis klīnisko nāvi, saka: "Tā jūs izskatāties, no garīgās valstības raugoties."

Shēmas augšējā figūra ir ES ESMU Klātbūtne, Dieva personiskā Klātbūtne, kas ir individualizēta ikvienam no mums. Budisti to dēvē par Dharmakaju jeb kosmisku ķermeni.

Vidējā figūra pārstāv jūsu Augstāko Es — jūsu gudro iekšējo skolotāju, galveno sargeņģeli un dārgāko draugu. Daži dēvē Augstāko Es par "iekšējo Kristu" vai "iekšējo Budu". Ikvienam no mums šeit uz zemes jākļūst par Augstākā Es atspulgu, sludinot savas garīgās dabas pilnu potenciālu.

Gaismas stabs, kas nolaižas no ES ESMU Klātbūtnes sirds līdz zemākajai figūrai, ir kristāla saite, nabassaite, kas savieno jūs ar jūsu garīgo Avotu un barojušu enerģijas centrus. Zemākā figūra, kas pārstāv jūs garīgajā ceļā, ir ietīta violetās liesmas attīrošajā garīgajā enerģijā un aizsargājošajā baltajā gaismas caurulē, ko varat parādīt savās garīgajās nodarbībās.

Baltā gaisma

Svētie un mistiķi savās lūgšanās un meditācijās jutuši baltas gaismas klātbūtni. Izraēlieši, piemēram, pieredzēja gaismas cauruli kā "mākoņstabu" dienā un kā "ugunsstabu" naktī, kad viņi ceļoja pa tuksnesi. Dievs ar pareģa Zaharija palīdzību apsolīja: "Es būšu tai (Jeruzalemei) apkārt ugunssiena, un vidū būs triumfs."

Baltā gaisma jums var palīdzēt saglabāt koncentrāciju un mieru. Tā aizsargā no negatīvām enerģijām, ko pret jums var vērst kāda cilvēka dusmas, nosodījums, naids vai greizsirdība. Ja ap jums un jūsos ir stiprs gaismas spēka lauks, gaisma atgrūdīs un atvairīs negatīvismu. Ja jums nav aizsardzības, šīs negatīvās enerģijas jūsos var izraisīt aizkaitināmību vai depresiju. Tās pat var būt par cēloni negadījumiem.

Garīgās tehnikas

Meditācija par balto gaismu

Jūs varat savākt aizsargājošo balto gaismu ar "Gaismas caurules" apliecinājuma palīdzību. Gaismas caurule ir ar jūsu Augstākā Es palīdzību no Dieva nākošs enerģijas vairogs kā atbilde uz jūsu saucienu.

"Gaismas caurules" apliecinājumu ir labāk sniegt no rītiem, kamēr vēl nav iesākusies dienas steiga. Oa dienas gaitā izjūtat enerģijas trūkumu, esat iztukšots vai viegli ievainojams, uz dažām minūtēm atkārtojiet šo apliecinājumu.

Vizualizācija

Kad runājat "Gaismas caurules" apliecinājumu, iedomājieties žilbinošu baltu gaismu, kas nāk no Dieva un ir spožāka par saules apmirdzētu tikko uzkritušu sniegu. Iedomājieties, kā tā savienojas, lai izveidotu ap jums necaurlaidīgu gaismas sienu apmēram deviņu pēdu diametrā, kas jūs pasargās no jebkura negatīvisma.

Šajā mirgojošajā gaismas cilindrā iedomājieties sevi ietītu violetajā liesmā. Laiku pa laikam dienas gaitā varat šo aizsardzību pastiprināt, vizualizējot ap sevi baltu gaismu un atkārtojot šo apliecinājumu.

Gaismas caurule

ES ESMU dzīva Klātbūtne,

Gaismas caurulē ieslēdz mani.

Ar gaismu, kas Dieva vārdā izsaukta

No Lielo Skolotāju uguns.

Lai manu templi tā vienmēr sargā

No visām man sūtītām nesaskaņām.

ES ESMU izsaucis violeto uguni,

Lai tā uzliesmotu un pārvērstu visas alkas,

Un es to piesaukšu brīvības vārdā,

Kamēr nespēšu par šo liesmu tapt.

Pēc tam kad esat sniedzis šos apliecinājumus tik reižu, cik vēlējāties, jūs varat izmantot nākamajās lappusēs atrodamo "Meditāciju čakru noslēgšanai", lai pasargātu savus enerģijas centrus no dienas gaitā iespējamu nesabalansētu enerģiju uzsūkšanas.

Meditācija čakru noslēgšanai

Jūs varat atkārtot šo meditāciju dienas gaitā, kad vien jūtat vajadzību uzlādēt vai noslēgt savus centrus. Praktizējot šo meditāciju, jūs attīstīsit jutīgumu septiņās čakrās un plaukstu centros. Lai ari čakras novietotas gar mugurkaulu, šī vingrinājuma mērķa dēļ jūs vienmēr virzīsit labo roku uz atbilstošo pozīciju pa ķermeņa priekšpusi.

Sirds čakra

1.  Novietojiet kreiso roku virs sirds čakras krūškurvja centrā. (Turiet kreiso roku tā visu meditācijas laiku.) Labo roku uzlieciet virsū kreisajai.

Vizualizējiet sirdī kvēlojošu baltu disku. Iedomājieties, ka ar labo plaukstu izvelkat ārā šo balto gaismu, ko tagad izmantosit katras čakras barošanai.

Sajūtiet, kā garīgā uguns sirdī kļūst spēcīgāka. Sajūtiet, kā mīlestības siltums palielinās jūsu sirdī.

Vainaga čakra

2.  Atstājot kreiso roku virs sirds čakras, novietojiet labo roku pāri galvas virsai divarpus vai piecus centimetrus virs vainaga čakras. Ar kreiso roku velkat enerģiju no sirds čakras un ar labo roku šo enerģiju novietojat virs vainaga čakras.

Aizveriet acis un iedomājieties, ka šīs Dieva enerģijas baltās uguns disks uzlādē, stimulē un līdzsvaro jūsu vainaga čakru. Iedomājieties un izjūtiet gaismas savienošanos, tai plūstot caur labo delnu uz tūkstošziedlapaino zeltaino vainaga čakru. Lai aktivizētu gaismas plūsmu, mazliet parotējiet labo roku pulksteņrādītāju virzienā.

Trešās acs čakra

3.  Kad jums ir radies kontakts ar vainagčakrā ieplūstošās gaismas spēku, virziet labo roku apmēram divarpus centimetru uz trešās acs čakras priekšpusi — starp uzacīm.

Vizualizējiet baltās uguns disku labajā rokā, tam griežoties virs trešās acs. Rotējiet labo roku pulksteņrādītāju virzienā virs trešās acs čakras. Iedomājieties šo 96 ziedlapu čakru košā smaragdzaļā krāsā un sajūtiet, kā baltās gaismas enerģija aktivizē jūsu trešo aci.

Jūs to varat praktizēt ilgāk vai ne tik ilgi atkarībā no tā, cik garu meditāciju vēlaties. Ja jūtat sāpes trešajā acī, pārejiet pie nākamā soļa, lai čakru pārlieku nestimulētu.

Kakla čakra

4. Kad esat gatavs, virziet labo roku divarpus centimetru uz kakla čakras priekšpusi pie kakla pamatnes. Vizualizējiet mirgojošas baltas uguns disku, kas aktivizē kakla čakru, kad rotējat labo roku pulksteņrādītāju virzienā. Iztēlojieties un sajūtiet šo 16 ziedlapu čakru koši zilā krāsā, kad tā ir uzlādēta, attīrīta, līdzsvarota un dziedināta.

Sirds čakra

5. Kamēr kreisā roka joprojām atrodas krūškurvja centrā virs sirds čakras, virziet labo roku divarpus centimetru virs sirds čakras. Sajūtiet, kā gaisma uzlādē sirds čakru, kad rotējat savu roku. Sajūtiet, kā gaisma pieaug šīs mirdzošās rožainās čakras 12 ziedlapās. Jūs varat vairākkārt dziļi ieelpot.

Saules pinuma čakra

6. Virziet labo roku divarpus centimetru pāri saules pinuma čakrai — pie nabas. Gaisma tagad spēcina šo 12 ziedlapu purpura un zelta krāsas čakru, kas pazīstama kā "saules vieta".

Sajūtiet, kā baltā gaisma ieiet šajā čakrā, radot iekšēju mieru, kad rotējat labo roku pulksteņrādītāju virzienā. Atlaidiet visu, kas neienes mieru jūsu dzīvē, — jebkuras domstarpības, raizes, neatrisinātas problēmas. Ievelciet dažus dziļus elpas vilcienus, kad ļaujat gaismai stabilizēt saules pinumu un atjaunot to sākotnējā harmonijā.

Sakrālā čakra

7. Virziet labo roku divarpus centimetru uz sakrālās čakras priekšpusi — pusceļā starp nabu un mugurkaula pamatni. Tā ir vieta, kur mīt jūsu dvēsele, kamēr tā līdzsvaros karmu un pārvietosies sirds līmenī. Jūsu dvēsele ir jūtīga, intuitīva, trauslā. Jūsu dvēsele ir jūsu iekšējais bērns.

Vizualizējiet mirgojošo balto disku pār savu 6 ziedlapu dvēseles čakru violetā krāsā. Kad gaisma turpina ieplūst šajā čakrā, iztēlojieties to apkampjam jūsu iekšējo bērnu — mierinot, atbalstot un spēcinot. Rotējiet labo roku pulksteņrādītāju virzienā, lai intensificētu gaismas darbību.

Pamatnes čakra

8. Virziet labo. roku divarpus centimetru uz pamatnes čakras priekšpusi. Rotējiet labo roku šī četrziedlapu baltā centra priekšpusē, lai noslēgtu, stimulētu un līdzsvarotu tā enerģijas.

No pamatnes līdz vainagam

9.  Turot kreiso roku virs sirds čakras, lēni celiet labo roku uz augšu pa čakru līniju no pamatnes līdz vainagam. Pauzējiet pie katras čakras, līdz jūtat līdzsvaru šajā līmenī. Katra čakra ir stacija, kurā apstrādājat gaismu.

Šo pēdējo soli varat veikt trīs četras reizes. Katru reizi, sākot pie pamatnes, sajūtiet, ka noslēdzat gaismu un paceļat gaismu. Veiciet šo darbību, dziļi elpojot.

Atgriešanās pie sirds

10.  Lai pabeigtu šo vingrinājumu, atvelciet labo roku atpakaļ uz sirds čakru, uzliekot to uz kreisās rokas. Izdziediet svēto zilbi Om, lai noslēgtu šo meditāciju.

Vispusīga pieeja dziedināšanai

Veselība ir būtisks svētlaimes princips.

Džeimss Tomsons

Dziedināšana nav kaut kas, kas ar mums notiek. Tā ir kaut kas, kas notiek mūsos. Tā sākas ar izpratni, kā mūsu emocionālā un garīgā veselība ietekmē fizisko vitalitāti, un otrādi. Šodien daudzi pievēršas alternatīvajai jeb netradicionālajai medicīnai, lai radītu šo vispusīgo pieeju dziedināšanai. Daudzas no šīm ārstniecības metodēm lieto senos paņēmienus mūsdienu apstākļos.

Kādām sešām slimnīcām Savienotajās Valstīs ir nodaļas vai klīnikas, kas piedāvā novatorisku netradicionālu aprūpi blakus tradicionālajai ārstniecībai. Varbūt vispazīstamākā ir Koordinētās medicīnas programma Arizonas universitātē, ko vada alternatīvās ārstēšanas guru Dr. Endrjū Veils, bestsellera "Spontānā dziedināšana" autors. Viņa programma piedāvā virkni alternatīvās ārstēšanas metožu slimnīcā, ieskaitot ārstniecisko augu līdzekļus, akupunktūru, vitamīnu terapiju, dažādas terapijas un lūgšanu.

Vispusīgā ārstēšana atvieglo visa cilvēka — miesas, dvēseles un gara — dziedināšanu un mēģina stimulēt ķermeņa dabiskās dziedināšanas spējas. Tā mums bieži vien var palīdzēt atrast veselības problēmu cēloņus, nevis vienkārši ārstēt simptomus. Ārstēšana saistīta ar enerģijas plūsmu un, tieši vai netieši, ar ķermeņa septiņiem enerģijas centriem.

Šajā nodaļā aplūkosim dažas no vispopulārākajām visaptverošās ārstēšanas metodēm. Lūdzu, ievērojiet, ka tās netiecas aizvietot parasto medicīnisko diagnozi vai tikt izmantotas kā noteiktas nepieciešamās medicīniskās aprūpes aizstājējas.

Homeopātija

Homeopātija ir medicīnas sistēma, kas attīstījusies 18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā. Tās izveidotājs ir vācu ārsts Zāmuels Hānemans. Tā kļuva populāra Savienotajās Valstīs desmitgadēs pēc Pilsoņu kara. 1900. gadā pastāvēja divdesmit divas homeopātijas koledžas un vairāk nekā simt homeopātisko slimnīcu. Apmēram divdesmit procentu medicīnas doktoru bija homeopāti.

Līdz ar mūsdienu medicīnas attīstību homeopātiskās medicīnas praktizēšana samazinājās, bet kopš 1980. gada Savienotajās Valstīs ir atdzimusi interese par šo dziedināšanas mākslu. Vairākās Eiropas valstīs homeopātija ir daļa no nacionālās veselības aprūpes sistēmas.

"Homeopātija" cēlusies no grieķu vārdiem, kas nozīmē 'līdzīgs' un 'ciešanas' un pamatojas uz "līdzīgo likuma" principu. Principu, kas atrasts ķīniešu un indiešu tekstos, kuri sarakstīti pirms 5000 gadiem un kurus izmantoja Hipokrats un Paracelzs. Līdzīgo likums formulē, ka līdzīgais dziedina līdzīgo. Attiecinot to uz homeopātiju, tas nozīmē, ka viela, kas izraisīs noteiktus simptomus veselā cilvēkā, var dziedināt šos pašus simptomus slimā cilvēkā, ja to dos mazās devās. Tas ir tas pats princips, ko izmanto, ārstējot alerģijas ar mazām devām alergēna un ieslēdzot mazas vīrusu vai baktēriju devas imunizācijās, lai liktu imūnsistēmai sasparoties.

Vairāk nekā divi tūkstoši homeopātisko līdzekļu radīti no augu, minerālu un dzīvnieku valsts dabiskajām vielām. To ražošanu un pārdošanu regulē Pārtikas un zāļu administrācija. Atšķirībā no vairākuma tradicionālo zāļu homeopātiskie līdzekļi nemēģina ārstēt vai nomākt simptomus. Tā vietā tie ķeras pie problēmas saknes un stimulē ķermeni pašam sevi dziedināt.

Apzinoties, ka mentālā un emocionālā nelīdzsvarotība atspoguļojas fiziskajā stāvoklī, homeopātija ķeras ne tikai pie fiziskajām problēmām, bet ari pie emocionālajiem un mentālajiem simptomiem, kas tās pavada. Homeopātijā ari darbojas priekšnoteikums, ka katrs cilvēks ir unikāls un katrai kaitei ir unikālas zāles. Diagnosticējot slimību, homeopāts uzdos jautājumus par pacienta mentālo, emocionālo un fizisko stāvokli, lai iegūtu precīzu "simptomu ainu". Pareizas zāles, kas atbilst simptomiem, liks ķermenim atbildēt un līdzsvarot pašam sevi.

Džoisa Veida, homeopāte ar vairāk nekā divdesmit piecu gadu pieredzi, atzīst, ka, strādājot ar homeopātiskajiem līdzekļiem, iespējams tikt vaļā no nelīdzsvarotības slāņiem. "Mēs ideāli ejam arvien dziļāk un kļūstam arvien tīrāki," viņa saka. "Homeopātija var mums palīdzēt apstrādāt un atbrīvot enerģijas, kuras varētu traucēt čakru darbību un atturēt mūs no pilnīgas spēju realizēšanas."

Kā zāles iedarbojas pēc laika, viņa saka, tāpat var pieķerties kaites, kas radušās no bērnības pārdzīvojumiem un ģimenes mantotā vārguma. "Mērķis ir atbrīvoties no tām tendencēm, kas mūs velk atpakaļ," viņa saka, "un izpaust arvien vairāk to, kas mēs esam."

Homeopātiskie līdzekļi nav dārgi un vairākumā gadījumu tos var lietot vienlaikus ar standarta medikamentiem. Daudzas grāmatas un pat programmatūras ir izmantojamas pašaprūpei. Varat ari tikties ar pieredzējušu homeopātu, lai iegūtu pilnīgu programmu, kas atbilstu jūsu vajadzībām.

Uzturvielas un vitamīnu terapija

Teiciens "Ābols dienā — un aizmirstiet par ārstu", iespējams, bijis patiess 19. gadsimta sākumā, bet ne mūsdienās. No briža, kad pārtika tiek izvēlēta, līdz brīdim, kad tā nonāk uz jūsu pusdienu šķīvja, tā bieži vien zaudē pusi vai pat līdz trim ceturtdaļām no savām barības vielām.

Pirms pieciem gadiem, piemēram, simt gramu spinātu saturēja 158 mg dzelzs. Šodien šis pats daudzums satur 2,2 mg dzelzs. Vaina meklējama, sākot ar neauglīgo augsni un vides piesārņojumu un beidzot ar barības vielu zudumu sausuma, uzglabāšanas, hidroģenizācijas, ultrafiltrācijas un iradiācijas dēļ. Galvenajiem faktoriem daudzi no mums var pievienot stresu — emocionālu spiedienu, fizisku pārstrādāšanos un neizgulēšanos, kas faktiski apēd.mūsu vitamīnu un minerālvielu rezerves.

Pamatojoties uz šādu statistiku, daudzi ārsti secinājuši, ka caurmērā amerikāņu uzturs nenodrošina labai veselībai vajadzīgās barības vielas un vairākumam no mums nepieciešami labi uztura bagātinātāji. Tomēr laba veselība, balstoties uz ēšanu, nenozīmē vien to, ko mēs ēdam vai neēdam. Ir runa ari par attīrīšanos un par prāta, ķermeņa un gara saliedētu darbošanos.

"Kad palūkojamies spogulī un pamanām problēmas, ieraugām iekšējās nelīdzsvarotības ārējo atspoguļojumu," saka populārā autore, dietoloģe un konsultante Anna Luīze Gitl- mane. Tās nav radījušas tikai labu barības vielu trūkums, bet arī toksiskā pārslodze un mentālie, emocionālie vai garīgie šķēršļi. "Tas ir daudz svarīgāk nekā agrāk — atbrīvot sevi no šiem tok- sīniem un uzlabot veselību, lai garīgā dzīve atmirdzētu," saka Gitlmane. "Pareiza barība, iekšēja attīrīšanās un hormonāla harmonija ir tie ceļi, pa kuriem ejot sasniedzams dabiskais skaistums un vitalitāte."

Septiņi pamatpunkti, kas var palīdzēt palikt līdzsvarotiem un skaistiem, viņa saka, ir (1) attīrīta sistēma, (2) attīrīts ūdens, (3) spēcīgi proteīni (liesa gaļa un ar omega-3 taukskābēm bagātas zivis, kā, piemēram, lasis un forele), (4) kosmētikas eļļas, (5) enerģiju un imunitāti paaugstinoši dārzeņi un augļi (svaigi, organiski un cieti nesaturoši), (6) līdzsvaroti hormoni un (7) atjaunojoši vitamīni, minerālvielas un antioksidanti.

Pēc Gitlmanes domām, detoksikācija nenozīmē badošanos vai nekad iepriekš nedzirdētas barības lietošanu. Patiesībā pētījumi parādījuši, ka detoksikācija prasa barojošu atbalstu, lai aknas var darīt savu darbu. Aknas attīra un filtrē visu uzņemto barību, un tās ir viens no labas veselības garantiem. Jebkas, sākot ar Ipti rafinētiem produktiem un konservantiem un beidzot ar kofeīnu, alkoholu, smogu, pasīvu smēķēšanu un pretapaugļošanās tableti, var traucēt aknu darbību.

Kūtrām aknām par iemeslu var būt citas dzīves jomas. "Neatrisinātas vai ilgstošas dusmas un depresija — aknu darbības traucējumu emocionālie rādītāji — kavē pareizu ķermeņa enerģijas plūsmu," atzīst Gitlmane.' Tas var izpausties kā plašs sekundāru simptomu spektrs — nagu šķelšanās vai lūšana, garastāvokļa maiņas, hormonāla nelīdzsvarotība, nemiers, aizmiglota apziņa, agras menopauzes simptomi, karstuma viļņi un gremošanas traucējumi.

Papildus septiņiem ieteikumiem labas veselības iegūšanai, kas iepriekš minēti, Gitlmane iesaka aknu un visu organisma sistēmu atbalstīšanai ēst saskaņā ar gadalaikiem. Šī koncepcija pamatojas uz tradicionālo ķīniešu medicīnu.3 Viņa arī uzsver, ka dažu veidu tauki ir būtiski mūsu veselībai un attīrīšanas procesam, jo tie piesaista taukos šķīstošās indes, kas atrodas organisma taukaudos un veic to izvadīšanu no organisma. Dienā viena ēdamkarote linsēklu eļļas, kas ir pasaulē bagātākais omega-3 taukskābju avots, dos vērtīgu uzmundrinājumu, saka Gitlmane.

Viņa uzsver arī B vitamīna kompleksa nozīmīgumu nervu nomierināšanā, kā arī lai izvairītos no pārguruša cilvēka izskata; cinku nervozuma likvidēšanai un ievainojumu ātrākai sadzīšanai, un spēcīgu matu iegūšanai, D vitamīnu kalcija uzsūkšanai un kaulu stiprināšanai un magniju miera veicināšanai. Un pēdējais, bet nebūt ne nenozīmīgākais, saka Gitlmane, "ir tas, ka mums jābūt informētiem patērētājiem un jāizglītojas".

Dažas dziedināšanas tradīcijas mūs ari pamudina lietot tādu barību, kas raksturīga attiecīgajai vietai. Ārste naturopāte Elizabete Kiršhofa, piemēram, iesaka: "Pavaicājiet sev: vai šī barība varētu augt tur, kur es dzīvoju?" Jo vairāk lietojat pārtiku, kuras enerģija sasaucas ar jūsu dzīvesvietas enerģiju un kura tur var ari augt, jo jūsu fiziskais, garīgais un emocionālais spēks vairojas."

Kā fiziskais stāvoklis ietekmē enerģijas centrus? "Jūs nevarat justies viegli, ja jūsos ir toksīni," saka Gitlmane. Gadi, ko viņa bija pavadījusi individuālās konsultācijās, bija atklājuši, lūk, ko — kad cilvēki atbrīvojas no toksīniem, viņi sāk iztīrīt ari citas savas dzīves jomas. "Kad cilvēki ir fiziski attīrīti, viņi daudz vairāk ir gatavi paciest nelādzīgās, indīgās emocijas, kuras viņi bija nomākuši. "Neizteiktie vārdi tagad var tikt izteikti," viņa saka. "Iekšējā fiziskā attīrīšanās ir ļoti praktisks un būtisks pirmais solis, lai panāktu garīgo attīrīšanos."

Akupunktūra

Senā ķīniešu prakse — akupunktūra — mūsdienās ir viena no visizplatītākajām alternatīvās dziedināšanas metodēm. Pasaules veselības organizācija atzīst, ka šo metodi var izmantot

vairāk nekā četrdesmit slimību ārstēšanai. Saskaņā ar tradicionālo ķīniešu medicīnu veselība un dzīvesspars ir sasniegti tad, kad notiek bagātīga enerģijas plūsma pa ķermeņa meridiāniem. Meridiāni ir ceļi, pa kuriem vitālā enerģija (kī vai čī) ceļo uz orgāniem un pa visu ķermeni.

Akupunktūras speciālists iedur ļoti smalkas adatas dažādos punktos gar meridiāniem, lai palielinātu vai samazinātu enerģijas plūsmu uz orgāniem, kas, iespējams, ir vārgi, tādējādi atjaunojot ķermeņa līdzsvaru. Kā dziedināšanas papildinājumu akupunktūras speciālisti var izmantot ari ārstniecības augus un cita veida dziedināšanu.

Akupunktūra pārbauda ķermeni, emocijas un garu, lai iegūtu pilnīgu nepieciešamās dziedināšanas ainu. "Ja mūsu emocijas nebūs līdzsvarotas," saka akupunktūras speciāliste Saskija Peka, "nelīdzsvarotība parādīsies ari ķermenī, un otrādi, jo fiziskais un emocionālais nav atdalāmi viens no otra. Ja ir atjaunots ķermeņa enerģētiskais līdzsvars, emocionālais līdzsvars arī tiks atjaunots."

Tāpat kā attiecībā uz jebkuru citu dziedināšanas paņēmienu, mums ir jānoregulē sava dzīve, lai akupunktūras sniegtais līdzsvars būtu pastāvīgs. "Ja dzīvē ir daudz stresa, uz savu dzīvi jāpalūkojas citādi, lai neļautos tiem pašiem paradumiem," saka Peka. "Jums varbūt jāsakārto sava diēta, lai ķermenis neciestu no nelīdzsvarotības. Iespējams, ka vajag meditēt, lai kļūtu mierīgāki. Varbūt jāmaina savas emocionālās reakcijas uz dzīves apstākļiem."

Sabalansētas diētas saglabāšana, vingrošana un līdzsvarots dzīvesveids — tas viss vairos jūsu labsajūtu. "Ja ir harmonija, enerģija var plūst brīvi," saka Peka. "Ja esat savākts, mierīgs un jūsu ķermenis ir spēcīgs, orgāni un enerģijas centri arī būs

spēcīgi, un jūs varēsit baudīt fizisku, emocionālu un garīgu labsajūtu."

Izvēloties akupunktūras speciālistu, meklējiet tādu, kuru ir sertificējusi Akupunktūras un Austrumu medicīnas Nacionālā sertifikācijas komisija.

Ārstniecības augu preparāti

Ārstniecības augi izmantoti jau kopš seniem laikiem, lai dziedinātu ķermeni, attīrītu prātu un mierinātu dvēseli. Amerikas indiānis Rīta Balodis reiz teicis: "Visam uz zemes ir savs mērķis, tas ir katrai slimībai un augam, kas to dziedētu, un ikvienam cilvēkam ir misija."

Ārstniecības augi un augu medikamenti palīdz spēcināt organisma dabiskās dziedināšanas spējas, attīrot un stiprinot tā iekšējo vidi. Ārstniecības augu neskaitāmās sastāvdaļas darbojas sinerģētiski, un organisms augus viegli metabolizē un izlieto.

"Ja ārstniecības augi dziedina ķermeni, tie var dziedināt arī mūsu emocijas un prātu," saka Kiršhofa, kas ar augiem strādājusi gandrīz trīsdesmit gadu. "Augus var izmantot tonusam, tīrīšanai un ar čakrām saistīto orgānu atjaunošanai. Kad ķermenis ir atbrīvots no nastām, čakras kļūst vitālākas."

Ārstniecības augus var lietot iekšķīgi (tinktūras, kapsulas vai tējas) un ārēji (ziedes vai sautējošas kompreses). Ikviens var gūt labumu, izpētot dziedināšanu ar ārstniecības augiem, bet, iespējams, ka jums radīsies vēlēšanās meklēt profesionālu padomu, lai izprastu, kā augu medikamenti var papildināt citas terapijas metodes, ko jūs, iespējams, izmantojat. Ja jums ir nopietna vai ilgstoša veselības problēma, jūs vēlēsities konsultēties ar veselības aprūpes profesionāli, kas praktizējies ārstēšanā ar augiem, piemēram, ar homeopātu vai ārstu natu- ropātu.

Baha ziedu līdzekli un ziedu ekstrakti

Ziediem, tāpat kā augiem, piemīt dziedinošas īpašības. Vienu no medicīnas sistēmām, kas pieļauj ziedu dziedinošo spēku, divdesmitā gadsimtā trīsdesmitajos gados izveidoja britu ārsts, bakteriologs un patologs Dr. Edvards Bahs. Bahs aptvēra, ka slimības pamatcēlonis ir emocionāla nelīdzsvarotība un ka dziedināšana ir daudz veiksmīgāka, ja tā pamatojas uz individuālajām personības īpašībām, nevis uz konkrētu slimību.

Trīsdesmit astoņi Baha ziedu līdzekļi, kas bija gatavoti no savvaļas ziediem un savvaļas krūmu, krūmu un koku ziediem tika lietoti mazās devās šķidrā veidā. Tos piemēroja, pamatojoties uz dažādajām emocionālajām nosliecēm. Šie līdzekļi iedarbojās uz mūsu būtnes smalkajiem līmeņiem. Tie palīdzēja apzināties un strādāt ar ārējo slimību iekšējiem cēloņiem, lai dziedinātu gan iekšēji, gan ārēji.

Baham "slimība savā būtībā nozīmēja iznākumu konfliktam starp Dvēseli un Prātu, un to varēs izskaust tikai ar garīgām un mentālām pūlēm". Viņš teica, ka slimība ir dziļu un ilgstoši darbojošos spēku rezultāts un, pat ja "tradicionālā ārstēšana ir šķietami veiksmīga, tā nav nekas vairāk kā īslaicīgs atvieglojums, iekams īstais cēlonis nav likvidēts".

Kiršhofa iesaka Baha līdzekļus, kad palīdzība vajadzīga pacientam ar pamatā emocionāli negatīvu skatu uz dzīvi. "Ja esam iestiguši kādā mentālā vai emocionālā paradumā un nezinām, kā no tā atbrīvoties, Baha zāles var palīdzēt uzmanīgi tam tikt pāri," viņa saka. Gilmane Baha ziedu līdzekļus dēvē par "psihoterapiju pudelē". Viena no Baha vispazīstamākajām receptēm ir līdzeklis neatliekamiem gadījumiem, saukts par Glābšanas līdzekli. "Glābšanas līdzeklis maniem klientiem un man ir līdzējis izturēt daudzas stresa pilnas situācijas," saka Gilmane, "ieskaitot automašīnu avārijas, ķirurģiskas operācijas, šķiršanās procesus, uzstāšanos tiesā un vienkārši parastus ikdienas uztraukumus un spriedzi.'"

Manuālā terapija

Hiropraktiska pieeja veselībai attiecas uz muskulatūras un kaulu sistēmas ārstēšanu, lai radītu līdzsvaru ķermeņa uzbūvē un nervu sistēmā. Manuālā terapija grieķu valodā nozīmē efektīva ārstēšana ar rokām. Manuālie terapeiti saved kārtībā kaulus un locītavas, it īpaši mugurkaulu, atdodot ķermenim tā lokanību. Šis terapijas veids sākas ar priekšnoteikumu, ka nepareiza nervu funkcionēšana var izraisīt slimību. No mugurkaula iziet trīsdesmit viens mugurkaula nervu pāris. Tie veido sarežģītu pinumu, kas ietekmē ikvienu ķermeņa audu. Kad mugurkauls ir sakārtots, nervi var pareizi funkcionēt.

Manuālais terapeits ķermeni uztver kā pašregulējošu organismu, kas var pats sevi dziedināt. Gan ķermeņa uzbūve, gan tā fiziskais stāvoklis nosaka, cik labi ķermenis var likt lietā savas dziedinošās spējas.

Dr. Merls Bouma, kas ir nodarbojies ar hiropraktiku trīsdesmit piecus gadus, atzīst, ka atšķirībā no dažiem veselības aprūpētājiem, kuri izmanto mentālu, emocionālu vai garīgu pieeju, lai panāktu fizisku dziedināšanu, "manuālie terapeiti lieto fiziskus līdzekļus, lai nodrošinātu garīgu, mentālu un emocionālu veselību".

Viņš saka, ka muskulatūras un kaulu sistēmas aprūpe ir tikai manuālā terapeita darbības iesākums. "Kad manuālais terapeits ārstē cilvēkus," saka Bouma, "viņa rokas faktiski ir dziedināšanas instrumenti. Rokās esošā enerģija palīdz ierosināt nervu sistēmas receptoru atbildi. Ar roku palīdzību jūs kontaktējaties ar enerģijas un refleksu centriem, kas ietekmē un palīdz integrēt ķermeņa sistēmas."

Aromterapija

Aromterapija ir dziedināšanas māksla, kuras uzdevums ir uzlabot fizisko un emocionālo veselību, izmantojot aromātiskās ēteriskās eļļas, kas nāk no pašas dabas aptiekas. Ēteriskajām eļļām ir sena vēsture, un tās pieminētas daudzu pasaules reliģiju svētajos rakstos.

Ēteriskās eļļas ir ātri iztvaikojošu eļļu koncentrāti, kas destilēti no dažādam auga daļām: saknēm, stiebriem, lapām, ziediem. Tās var lietot vairākos veidos, ieskaitot masāžu, vannas, kompreses un inhalācijas.

Kad eļļas, piemēram, ir izsmidzinātas gaisā, auga aromāts ar ožas nerva palīdzību tiek noraidīts uz smadzeņu rajonu, kas var izraisīt fizisku, emocionālu un mentālu atbildi. Ja tās izmanto masāžai vai vannai, ādā iesūkušās eļļas tiek iznēsātas pa visu ķermeni un var uz to iedarboties divdesmit minūšu laikā.

Daudzo atjaunojošo efektu vidū ēteriskās eļļas izmantotas muskuļu atbrīvošanai, asinsrites stimulēšanai, sāpju remdēšanai, imunitātes palielināšanai, fiziska, emocionāla un mentāla stresa atvieglošanai, kā ari cīņai pret baktērijām, infekcijām un sēnēm. Ēteriskās eļļas lieto arī apkārtnes apstrādāšanai, lai neitralizētu toksīnus, kas var būt gaisā vai apkārtesošajās lietās, piemēram, paklājā, sienās vai griestos.

Praktizējošie ārsti, ieskaitot medicīnas doktorus, sākuši lietot ēteriskās eļļas ārstēšanas pastiprināšanai. Eiropā, kur medicīnā bijis vairāk pētījumu par aromātterapijas izmantošanu nekā Savienotajās Valstīs, ari šo ārstēšanas paņēmienu izmantošana ir vairāk izplatīta. Dažas Eiropas aptiekas pat piedāvā ēteriskās eļļas.

Līdzīgi citām kompleksajām dziedināšanas modalitātēm, aromterapija harmonizē ķermeni, prātu un garu, tādējādi nostiprinot organismu, lai tas pats sevi dziedinātu. Anna Meja Aisvanga, kas ilgstoši mācījusi dabas dziedniecību un aromāt- terapiju, atzīst, ka zinātniskie pētījumi ir parādījuši, ka ēteriskajām eļļām ir augsta vibrācijas frekvence, kas variē apmēram no 50 līdz 320 MHz. "Ēterisko eļļu lietošana palīdz palielināt ķermeņa frekvenci," viņa saka, "kas veicina ķermeņa enerģijas dabisko plūsmu caur meridiānu un čakru sistēmu un palielina imunitāti."

Ēteriskās eļļas tiek uzskatītas par spēcīgām, jo tās iedarbojas šūnu līmenī. "Fiziskie, emocionālie un mentālie šķēršļi var kavēt barības vielu apmaiņu šūnās un to atbrīvošanos no tok- sīniem," saka Aisvanga. "Ēterisko eļļu īpašības rada atjaunošanos šūnu līmenī."

Aisvanga konstatē, ka ēteriskās eļļas nav tas pats, kas smaržu eļļas un smaržas, kuras var saturēt nedabiskas ķīmiskās vielas. Lai ēteriskajām eļļām būtu ārstnieciskas īpašības, tām jābūt organiski audzētām, rūpīgi novāktām un destilētām. Tās nedrīkst būt pļautas vai atšķaidītas ar petroķīmiskiem produktiem.

Vienkāršs veids, kā sākt lietot ēteriskās eļļas, saka Aisvanga, ir ņemt ārstniecisku A kategorijas eļļu, kas atbilst jūsu veselības stāvoklim, iepilināt vienu pilienu plaukstā, saberzēt delnas kopā un tad pielikt tās pie deguna un ieelpot smaržu. Eļļām var būt spēcīgs efekts, tomēr tās ātri izgaro.

Joga

Joga tika radīta Indijā pirms kādiem piectūkstoš gadiem. Vārds "joga" nozīmē 'savienība', un tās mērķis — savienība ar dievišķo un patieso Es. Neatkarīgi no tās garīgajiem pamatiem mūsdienās tūkstošiem cilvēku nodarbojas ar jogu, lai atbrīvotos no stresa, iegūtu garīgu skaidrību un uzlabotu fizisko sagatavotību un veselību.

Pētījumi ir parādījuši, ka joga var palīdzēt kontrolēt nemieru un stresu, astmu, muguras sāpes, asinsspiedienu, delnas nerva neirītu, galvassāpes un dažādas citas kaites un slimības. Pastāv daudz jogas veidu, un tiem raksturīgas zināmas pozas, elpošanas vingrinājumi un meditācija. Joga

var palielināt izturību, tonizējot muskulatūru. Elpošanas vingrinājumi, kas pavada dažas jogas formas, palīdz riņķot universālajam dzīvības spēkam (prānai jeb enerģijai) pa ķermeni, veicinot veselību un vitalitāti.

Masāža

Rietumu medicīnas tēvam Hipokratam masāža bija jebkura ārstēšanas režīma svarīga sastāvdaļa. Zinātniskie pētījumi rāda, ka bez relaksējošās iedarbības masāžai ir ari ārstnieciska un rehabilitējoša vērtība, un tā var palīdzēt plaša spektra slimībām.

Masāža palīdz izvadīt toksīnus, savest kārtībā kaulu sistēmu, muskuļus un saites un atjaunot locītavu pilnu kustību amplitūdu. Dažu masāžas veidu uzdevums ir atbrīvot enerģijas bloķēšanu dziļākos līmeņos un stimulēt emocionālu un pat garīgu pārmaiņu. Piedevām, līdzīgi citām vispusīgām tehnikām,

masāža veicina veselību, paaugstinot organismam raksturīgās dziedināšanas spējas.

īpaši noderīga masāža ir tiem, kuriem ir kaulu vai muskuļu ievainojumi vai kuri ir neaktīvi un pakļauti stresam. Stress var izraisīt asinsvadu sašaurināšanos, kas samazina asinsriti. Masāža savukārt stimulē nervu sistēmu un palielina asinsriti, veicinot muskuļu un orgānu veselības stāvokli.

Piedevām masāža pamatīgi palielina limfas plūsmu, atbrīvojot audus no baktērijām. Limfa, pirmkārt, plūst pa limf- vadiem, kad muskuļi, kas apņem vadus, kustas un saraujas, tā radot masāžas efektu. Ja esam neaktīvi, limfa var kļūt kūtra.

Ir daudz atšķirīgu masāžas stilu, un vajadzētu izrunāties ar masāžas speciālistu, lai pārliecinātos, ka viņš piedāvās jums derīgo masāžas veidu.

Spa terapija

Vai tas būtu īss apmeklējums dienā vai kāda izfantazēta dziedinātava tālu no mājām uz ilgāku laiku, tas ātri kļūst par svarīgu veselības aprūpes daļu daudziem cilvēkiem. Spa no seniem laikiem uzskatīja par dabisku dziedināšanas metodi. Mūsdienās spa piedāvā dažādus aprūpes paņēmienus, ieskaitot masāžu, ādas procedūras, plaukstu un pēdu apstrādi, ķermeņa bēršanu, ietīšanu un ūdens terapiju.

Spa piedāvātie aprūpes paņēmieni ir kaut kas vairāk par vienkāršu lutināšanu. Tie var atbrīvot no stresa, atjaunot un dziedināt miesu, garu un dvēseli. "Zināmas metodes, kā minerālūdeņu, jūraszāļu un dubļu izmantošana var papildināt stresa dēļ iztērētās minerālvielas," saka Monika Turna Brauna, spa pilnveidošanas konsultante un bijusī vadītāja, kurai īpaši tuva ir hidroterapija.

"Spa apstrādes nozīmē sevis ārīgu barošanu, sniedzot iekšķīgu labumu," atzīst Brauna. "Kad ēdat labus organiskos salātus, jūs barojat sevi iekšķīgi. Jūs iegūstat daudz folskābes, magnija, vitamīnu un dzelzs," viņa saka. "Ja atrodaties minerālūdeņu vai dubļu vannā vai jūsu ķermenis ir ietīts jūraszālēs, āda uzsūc barības vielas. Tas līdzinās sevis ietīšanai labos salātos."

Brauna konstatē, ka Savienotajās Valstīs ūdens terapija tiek lietota apmēram vienā ceturtdaļā dziedinātavu. Vārds spa, iespējams, radies no latīņu vārdiem sanitas per aquas, kas nozīmē 'veselība caur ūdeni', un oriģinālās spa terapijas vienmēr balstītas uz ūdens izmantošanu.

"Dziedinātavās piedāvātā ūdens terapija var ietekmēt veselību trijos galvenajos veidos," saka Brauna. Pirmkārt, ūdens ietekme būs atšķirīga atkarībā no tā, ko tajā ievietosit: vai tās būs ēteriskās eļļas, auzu milti vai soda, vai kaut kas no tā, kas atrodams dabiskajos minerālavotos. Otrkārt, ķermeņa svaru uztur ūdens, tādējādi iegūstot lielāku mobilitāti un atvieglojot dziedināšanu. Treškārt, karstam un aukstam ūdenim piemīt termisks efekts, kas var relaksēt vai stimulēt. Hidroterapija palīdz arī uzlabot asinsriti, gremošanas orgānu, limfātisko un nervu sistēmu.

Mūsdienās dažas dziedinātavas kļuvušas par tikšanās vietu tradicionālajai un alternatīvajai terapijai — vietu, kur var gūt vispusīgu pieeju veselības aprūpes pieredzei. Kādas Filadelfijas dziedinātavas otrajā stāvā Labsajūtas zinātņu institūts nodarbina dažāda veida ārstus, ietverot tradicionālo medicīnu, kaulu sistēmas sakārtošanu, homeopātiju, akupunktūru, naturopātiju un jogu. Dziedinātavas personāls un ārsti iesaka cits cita pakalpojumus, ja tas apmeklētājiem ir vajadzīgs. Šis vispusīgās pieejas veids raksturīgs ari citām dziedinātavām. Mēs pieredzēsim arvien vairāk dziedinātavu, kombinētu ar klīnikām un labsajūtas centriem, kas piedāvās gan tradicionālās medicīnas, gan dabas dziedniecības metodes," paredz Brauna.

Džons Fanuci, Golden Ratio Woodworks prezidents, tam piekrīt. "Nākamajos desmit gados būs tendence iet kopsolī spa industrijai ar tradicionālās un alternatīvās medicīnas apvienībām," viņš saka. Fanuci, kas ir arī polaritātes terapijas ārsts, ir paplašinājis šo jomu, atvērdams Avota institūtu Montānā, kas ir ārstniecības un apmācības apvienotais centrs. Blakus spa terapijai, piemēram, mitrajai apstrādei un ķermeņa ietīšanai aļģēs un dubļos, institūts ik dienas piedāvās dažādas alternatīvas dziedināšanas metodes.

"Cilvēkiem šeit būs pieejams plašs ārstniecisko metožu loks," saka Fanuci. Papildus tam viņš plāno rīkot konferences, lekcijas un uzlabotas apmācības dažādās tehnikās, piemēram, masāžā, hidroterapijā, akupunktūrā, kraniosakrālajā apstrādē, aromātterapijā, uzlabotā ādas aprūpē un gaismas, krāsu un skaņu terapijā.

"Šīs metodes var darboties sinerģētiski, nodrošinot cilvēkiem mierīgu vietu, kur tie var iegūt tiklab fizisku, kā arī garīgu pieredzi," saka Fanuci. "Runa nav tikai par ārējo, bet arī iekšējo skaistumu. Mans uzdevums ir ikvienam sagādāt komfortu, gūstot jaunu, dzīvi mainošu pieredzi."

Ne mazāk svarīgs par dziedinātavas piedāvātajām terapijām ir "lološanas efekts" — fakts, ka esam izbrīvējuši laiku sev un apzināmies vajadzību pabarot miesu un dvēseli. "Kad jūs sev atvēlat laiku uz brīdi aizbēgt no šīs "tehnosajukušās" pasaules," saka Brauna, "nākamais, ko iepazīstat, ir mentāla un fiziska sajūsma. Dziedinātavā jūs sastopat cilvēkus, kam patīk likt otram justies labi, — un tas nelīdzinās veselības aprūpes industrijai. Runa ir par uzmanību pret cilvēku. Par visaptverošu labsajūtu un saskaņotību."

Piezīmes

Miesas, dvēseles un gara vienotība

1 Jūdaisma mistiskajā mācībā Dzīvības koks (the Tree of Life) sastāv no Desmit baušļiem (sefirot) jeb garigās enerģijas, kas sakārtota septiņos dažādos līmeņos.

' Šīs ir septiņu galveno enerģijas centru pozīcijas. Patiesībā ķermenī ir 144 enerģijas-centri.

J Lao Tsu, Tao Te Ching, trans. Gia-fu Feng and Jane English (New York: Random House, Vintage Books, 1972), chap. 25.

Pirmais enerģijas centrs. Pamatne

Cit.: Brian Walker, Hua Hu Ching: The Unknown Teachings of Lao Tzu (HarperSanFrancisco, 1992), no. 50, p. 62.

1 Ramana Maharshi, cit. in Stephen Mitshell, The Gospel According to Jesus: A New Translation and Guide to His Essential Teachings for Believers and Unbelievers (New York: HarperCollins Publishers, HarperPerennial, 1991), p. 47.

' Thomas Moore, Care of the Soul: A Guide for Cultivating Depth and Sacredness in Everyday Life (New York: HarperCollins Publishers, 1992), p. 271.

! Sri Aurobindo, "The Role of Money", Parabola: The Magazine of Myth and Tradition. Spring, 1991, pp. 10-11.

* Barry Vissell and Joyce Vissell, The Shared Heart: Relationship Initiations and Celebrations (Aptos, Calif.: Ramira Publishing, 1984), pp. 30-31.

5 KahliL Gibran, The Prophet (New York: Alfred A. Knopf, 1923), pp. 15, 16.

Otrais enerģijas centrs. Sakrālais (svētais)

1 Daniel C. Matt, The Essential Kabbalah: The Heart of Jewish Mysticism (HarperSanFrancisco, 1996), p. 127.

' Gospel of Thomas, logion 2, in James M. Robinson, ed., The Nag Hammadi Library in English, 3d ed. (HarperSanFrancisco, 1988), p. 126.

1 Sk. "Removing the Mask", Mark L. Prophet and Elizabeth Clare Prophet, The Lost Teachings ofJesus I (Corvvin Springs, Mont.: Surnmit University Press, 1994), chap. 1.

' Edvvard F. Edinger,- Ego and Archetype: Individuation and the Religious Function of the Psyche (Boston: Shambhala Publications, 1972), p. 103.

Trešais enerģijas centrs. Saules pinums

1 Karma ir sanskrita vārds, kas nozīmē 'darbība', 'rīcība', 'vārds' un'darbs'. Karma, gan pozitīvā, gan negatīvā, ir cēloņu un seku likums, ko esam iedarbinājuši pagātnē neatkarīgi no tā, vai tas ir noticis pirms desmit minūtēm vai desmit iemiesojumiem. Karma ir mūsu domu, vārdu un ricības sekas.

' James 1:2-4.

1 VValker, Hua Hu Ching, no. 36, p. 42.

' Jack Kornfield and Christina Feldman, eds., Soul Food: Stories to Nourish the Spirit and the Heart (HarperSanFrancisco, 1996), pp. 124-25.

Enerģijas centru attīrīšana

Cit. VValker, Hua Hu Ching, no. 45, p. 55.

1  Sīkākai informācijai sk. Elizabeth Ctare Prophet's Spiritual Techniques to Heal Body, Mind and Soul (90-min. audiocassette) and these books in her Pocker Guides to Practical Spirituality series: Violet Flame to Heal Body, Mind and Soul and The Art of Praāical Spirituality: How to Bring More Passion, Creativity and Balance into Everyday Life, published by Summit University Press.

! Fritjof Capra, The Tao of Physics, 2d ed. (New York: Bantam Books, 1984), p. 141.

3 Čakras apliecinājumi un citas violetās liesmas lūgšanas iekļautas darbā Spintual Techniques to Heal Body, Mind and Soul (sk. iepriekšējo piezīmi).

Ceturtais enerģijas centrs. Sirds

' Coleman Barks et al., The Essential Rumi (Harper-SanFrancisco, 1995), p. 92.

2   Ibid., p. 109.

3   Doc. Childre and Hovvard Martin, with Donna Beech, The HearthMath Solution (HarperSanFrancisco, 1999), pp. 37-38.

< Thomas Cleary, trans, and ed., Vitality, Energy, Spirit: A Taoist Sourcebook (Boston: Shambhala Publications, 1991), p. 233.

1 Thomas Merton, Thoughts in Solitude (Boston: Shambhala Publications, Shambhala Pocker Classics, 1993), p. 58.

6 Wing-tsit Chan, trans., The Way of Lao Tzu (Tao-te ching) (Indianapolis, Ind.: Bobbs-Merrill Company, 1963), chap. 78, p. 236.

' Robert G. Henricks, trans., Lao-Tzu: Te-Tao Ching (New York: Ballantine Books, 1989), chap. 43, p. 108.

! Cheng Man-ch'ing, Master Cheng's Thirteen Chapters on T'ai-Chi Ch'uan, trans. Douglas Wile (Brooklyn, N. Y.: Sweet Ch'i Press, 1982), p. 7.

Piektais enerģijas centrs. Kakls (rīkle)

' Christmas Hummphreys, ed. The Wisdom of Buddhism (London: Curzon Press, 1987), pp. 67-68.

2 C. W. Leadbeater, The Masters and the Path, 3d ed., abr. (Adyar, Madras: Theosophical Publishing House, 1969), pp. 86, 87.

! Ibid., p. 87.

Sk. VVilliam J. Bennett, ed., The Book of Virtues: A Treasury of Crerat Moral Stories (New Vork: Simon 8, Schuster, 1993), pp. 74-78.

4   Lao Tsu, Tao Te Ching, trans. Feng and English, chaps. 56, 52.

6   Humptireys, The Wisdom ofthe Buddha, p. 68.

7   Ibid., p. 67.

5   Thomas Cleary, trans'., The Essential Confucius: The Heart of Confucius' Teachings in Authentic I Ching Order (HarperSanFrancisco, 1992), p. 27.

' Stephen R. Covey, The Seven Habits of Highly Effective People: Restoring the Character Ethic (New York: Simon & Schuster, 1989), pp. 134-35.

10 Exod. 3:13-15.

Sestais enerģijas centrs. Trešā acs

1 Kuthumi and Djvval Kul, The Human Aura: How to Activate and Energize Your Aura and Chakras (Corvvin Springs, Mont.: Surnmit University Press, 1996), pp. 262, 266.

! Matt, The Essential Kabbalah, p. 116.

5 Napoleon HiLI, Think and Crow Rich, rev. ed. (New York: Ballantine Books, Fawcett Crest Book, 1960), pp. 179, 181.

' See Elizabeth Clare Prophet and Mark L. Prophet, Creative Abundance: Keys to Spiritual and Material Prosperity (Corwin Springs, Mont.: Summit University Press, 1998), p. 96.

4   Aung San Suu Kyi with Alan Clements, The Voice of Hope (New York: Seven Stories Press, 1998), pp. 52, 53.

' Ibid., p. 114.

' Ibid., pp. 157-58.

Septītais enerģijas centrs. Vainags (kronis)

1 Hill, Think and Crow Rich, p.178.

' Kornfield and FeLdman, Soul Food, p. 351.

1 Marion L. Matičs, trans., Entering the Path of Enlightenment: The Bodhicaryavatara ofthe Buddhist Poet Sontideva (London: George Allen & Unwin, 1971), pp. 162, 163.

' Merton, Thoughts in Solitude, pp. 141-42.

5   Ibid., p. 136.

6   Katha Upanishad, cit. Bede Griffiths, Universal Wisdom: A Journey through the Sacred Wisdom of the World (London: HarperCollins Publishers, Fount, 1994), pp. 57, 60, 62.

Vispusīga pieeja dziedināšanai

1 Ann Louise Giuttleman, intervievv, January 16, 2000; and Ann Louise

Gittleman, The Living Beauty Detox Program: The Revolutionary Diet

for Each and Every Season of a Woman's Life (HarperSanFrancisco,

2000), p. 2.

' Gittleman, The Living Beauty Detox Program, p. 32.

' Sk. The Living Beauty Detox Program, pp. 49-107.

' Gittleman, The Living Beauty Detox Program, p. 151.

Elizabete Klēra Profita ir pasaulslavena autore. Viņas bestselleru vidū ir "Dvēseles radinieki un dubultliesmas" (Soul Matēs and Twin Flames) un citi darbi viņas sērijā "Kabatformāta ceļveži praktiskam garīgumam" (Pocket Cuides to Practical Spirituality), kā ari "Zudušie gadi par Jēzu: dokumentāli pierādījumi par Jēzus 17 gadus ilgo ceļojumu uz Austrumiem" (The Lost Years ofJesus: Documentary Evidence ofJesus' 17- Year Journey to the East). "Reinkarnācija: iztrūkstošā saite kristietībā" (Reincarnation: The Missing Link in Christianity) un "Kritušie eņģeļi un ļaunuma izcelsme" (Fallen Angels and the Origins of Evil).

Patrišija R. Spedero ir līdzautore darbiem "Sirds alķīmija" (Alchemy of the Heart), "Karma un reinkarnācija", "Praktiskā garīguma māksla" The Art of Practical Spirituality), "Kabala: iekšējā spēka atslēga" (Kabbalah: Key to Your Inner Power) un "Senžermēna pareģojums jaunajam gadu tūkstotim, kas gaidāms līdz 2025. gadam" (Saint Germain's Prophecyfor the New Millennium: What to Expect through 2025). Viņai ir ipaša interese par praktisko garīgumu, gnosticismu un pasaules garīgo tradīciju noslēpumainajiem ceļiem.

Saturs

Miesas, dvēseles un gara vienotība 5

Pirmais enerģijas centrs. Pamatne 16

Garīgās tehnikas 32

Otrais enerģijas centrs. Sakrālais (svētais) 33

Garīgās tehnikas 44

Trešais enerģijas centrs. Saules pinums 46

Garīgās tehnikas 58

Enerģijas centru attīrīšana 59

Garīgās tehnikas 63

Ceturtais enerģijas centrs. Sirds 66

Garīgās tehnikas 79

Piektais enerģijas centrs. Kakls (rīkle) 82

Garīgās tehnikas 94

Sestais enerģijas centrs. Trešā acs 95

Garīgās tehnikas 107

Septītais enerģijas centrs. Vainags (kronis) 108

Garīgās tehnikas 119

Čakru noslēgšana 121

Garīgās tehnikas 124

Vispusīga pieeja dziedināšanai 129

Piezīmes 145

[1] katra apliecinājumu kopa tiek atkartota vismaz trīs reizes vai vairākkārt pa trim reizēm.

Content

Profita Elizabete Klēra, et al Septiņi enerģētiskie centri

Miesas, dvēseles un gara vienotība

Dzīvības riteņi

Kā Lietot grāmatu

Pirmais enerģijas centrs Pamatne-mutadhara

Otrais enerģijas centrs Sakrālais (svētais)-svadhishthana

Trešais enerģijas centrs Saules pinums-manipura

Ceturtais enerģijas centrs Sirds

Piektais enerģijas centrs Kakls (rīkle)-višudha

Sestais enerģijas centrs Trešā acs-ajna

Septītais enerģijas centrs Vainags (kronis)-sahasrara

Čakru noslēgšana

Garīgās tehnikas Meditācija par balto gaismu

Meditācija čakru noslēgšanai

Vispusīga pieeja dziedināšanai

Homeopātija

Uzturvielas un vitamīnu terapija

Akupunktūra

Ārstniecības augu preparāti

Manuālā terapija

Aromterapija

Joga

Masāža

Spa terapija

Piezīmes

Saturs