Padomju Sociālistisko Republiku Savienības konstitūcija. 1977

Padomju Sociālistisko Republiku Savienības konstitūcija

(pamatlikums)

SATURS

I. Sabiedriski politiskas un ekonomiskas iekārtās pamati

1. nodaļa. Politiskā sistēma

2. nodaļa. Ekonomiskā sistēma

3. nodaļa. Sociālā attīstība un kultūra

4. nodaļa. Ārpolitika

5. nodaļa. Sociālistiskās Tēvijas aizsardzība

II. Valsts un personība

6. nodaļa. PSRS pilsonība. Pilsoņu tiesību vienlīdzība

7. nodaļa. PSRS pilsoņu pamattiesības, pamatbrīvības un pamatpienākumi

III. PSRS nacionāli valstiskā iekārta

8. nodaļa. PSRS — savienota valsts

9. nodaļa. Savienotā padomju sociālistiskā republika

10. nodaļa. Autonomā padomju sociālistiskā republika

11. nodaļa. Autonomais apgabals un autonomais apvidus

IV. Tautas deputātu padomes un to ievēlēšanas kārtība

12. nodaļa. Tautas deputātu padomju sistēma un darbības principi

13. nodaļa. Vēlēšanu sistēma

14. nodaļa. Tautas deputāts

V. PSRS augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

15. nodaļa. PSRS Augstākā Padome

16. nodaļa. PSRS Ministru Padome

VI. Savienoto republiku valsts varas un pārvaldes orgānu uzbūves pamati

17. nodaļa. Savienotās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

18. nodaļa. Autonomās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

19. nodaļa. Vietējie valsts varas un pārvaldes orgāni

VII. Tiesas spriešana, arbitrāža un prokuratūras uzraudzība

20. nodaļa. Tiesa un arbitrāža

21. nodaļa. Prokuratūra

VIII. PSRS ģerbonis, karogs, himna un galvaspilsēta

IX. PSRS Konstitūcijas darbības un grozīšanas kārtība

PADOMJU SOCIĀLISTISKO REPUBLIKU SAVIENĪBAS KONSTITŪCIJA (PAMATLIKUMS)

Lielā Oktobra sociālistiskā revolūcija, ko izdarīja Krievijas strādnieki un zemnieki Komunistiskās partijas vadībā ar V. I. Ļeņinu priekšgalā, gāza kapitālistu un muižnieku varu, sarāva apspiestības važas un radīja Padomju valsti — jauna tipa valsti, kas ir galvenais revolucionāro iekarojumu aizstāvēšanas un sociālisma un komunisma celtniecības ierocis.

Padomju vara realizēja visdziļākos sociāli ekonomiskos pārveidojumus, uz visiem laikiem likvidēja iespēju cilvēkam ekspluatēt cilvēku, likvidēja šķiru antagonismu un nacionālo naidu, nostiprināja ražošanas līdzekļu sabiedrisko īpašumu, patiesu demokrātiju darbaļaužu masām. Pirmo reizi cilvēces vēsturē tika izveidota sociālistiskā sabiedrība.

Par spilgtu sociālisma spēka izpausmi kļuva padomju tautas un tās Bruņoto Spēku mūžam dzīvais varoņdarbs, izcīnot vēsturisko uzvaru Lielajā Tēvijas karā. Šī uzvara nostiprināja PSRS starptautiskās pozīcijas, pavēra jaunas labvēlīgas iespējas sociālisma, nacionālās atbrīvošanās, demokrātijas un miera spēku augsmei visā pasaulē.

Turpinādama jauncelsmes darbību, padomju tauta nodrošinājusi strauju un vispusīgu savas valsts attīstību, sociālistiskās iekārtas pilnveidošanos. Nostiprinājusies strādnieku šķiras, kolhozu zemniecības un tautas inteliģences savienība, PSRS nāciju un tautību draudzība. Padomju sabiedrībā, kuras vadošais spēks ir strādnieku šķira, panākta sociāli politiskā vienotība. Izpildījusi proletariāta diktatūras uzdevumus, Padomju valsts kļuva par visas tautas valsti. Palielinājusies Komunistiskās partijas — visas tautas avangarda — vadošā loma.

Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā uzcelta attīstīta sociālistiskā sabiedrība. Šajā laikposmā, kad sociālisms attīstās jau uz saviem pamatiem, arvien pilnīgāk atraisās jaunās iekārtas radošie spēki un atklājas sociālistiskā dzīves veida priekšrocības, darbaļaudis arvien plašāk saņem lielo revolucionāro iekarojumu augļus.

Tā ir sabiedrība, kurā radīti vareni ražotājspēki, progresīva zinātne un kultūra un kurā pastāvīgi pieaug tautas labklājība un veidojas arvien labvēlīgāki apstākļi personības vispusīgai attīstībai.

Tā ir sociālistisko sabiedrisko attiecību pilnbrieduma sabiedrība, kurā uz visu sociālo slāņu tuvināšanās, visu nāciju un tautību juridiskas un faktiskas vienlīdzības pamata radusies jauna vēsturiska cilvēku kopība — padomju tauta.

Tā ir darbaļaužu — patriotu un internacionālistu — augstas organizētības, augsta idejiskuma un apzinīguma sabiedrība.

Tā ir sabiedrība, kuras dzīves likums ir visu rūpes par ikviena cilvēka labklājību un katra cilvēka rūpes par visu labklājību.

Tā ir patiesas demokrātijas sabiedrība, kuras politiskā sistēma nodrošina visu sabiedrības lietu efektīvu pārvaldīšanu, darbaļaužu arvien aktīvāku piedalīšanos valsts dzīvē, cilvēka reālo tiesību un brīvību savienošanu ar pilsonisko atbildību.

Attīstīta sociālistiskā sabiedrība ir likumsakarīgs posms ceļā uz komunismu.

Padomju valsts augstākais mērķis ir bezšķiru komunistiskas sabiedrības uzcelšana. Valsts galvenie uzdevumi ir komunisma materiāli tehniskās bāzes radīšana, sociālistisko sabiedrisko attiecību pilnveidošana un to pārveidošana komunistiskās attiecībās, komunistiskās sabiedrības cilvēka audzināšana, darbaļaužu materiālās labklājības un kultūras līmeņa paaugstināšana,

valsts drošības nodrošināšana, miera nostiprināšanās un starptautiskās sadarbības attīstības veicināšana. Padomju tauta,

vadīdamās pēc zinātniskā komunisma idejām un palikdama uzticīga savām revolucionārajām tradīcijām, balstīdamās uz sociālisma lielajiem sociāli ekonomiskajiem un politiskajiem iekarojumiem,

tiekdamās tālāk attīstīt sociālistisko demokrātiju, ievērodama PSRS kā pasaules sociālisma sistēmas sastāvdaļas starptautisko stāvokli un apzinādamās savu internacionālo atbildību,

saglabādama 1918. gada KPFSR Konstitūcijas, 1924. gada PSRS Konstitūcijas un 1936. gada PSRS Konstitūcijas ideju un principu pēctecību,

pasludina visas tautas sociālistiskās valsts mērķus un principus, nosaka tās organizācijas pamatus un nostiprina tos šajā Konstitūcijā.

I. SABIEDRISKI POLITISKAS UN EKONOMISKAS IEKĀRTAS PAMATI

1. nodaļa. Politiskā sistēma

1. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienība ir sociālistiska visas tautas valsts, kas pauž strādnieku šķiras, zemniecības un inteliģences, visu valsts nāciju un tautību gribu un intereses.

2. pants. visa vara Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā pieder tautai.

Tauta realizē valsts varu ar tautas deputātu padomju starpniecību; tās ir PSRS politiskais pamats.

Visi citi valsts orgāni ir atbildīgi padomēm un pakļauti to kontrolei.

3. pants. padomju valsts organizācija un darbība pamatojas uz demokrātiskā centrālisma principu: visi valsts varas orgāni no apakšas līdz augšai tiek ievēlēti, tie ir atbildīgi tautai, augstāko orgānu lēmumi ir obligāti zemākajiem. Demokrātiskais centrālisms vienoto vadību savieno ar vietējo iniciatīvu un radošo aktivitāti, ar katra valsts orgāna un katras amatpersonas atbildību par uzticēto darbu.

4. pants. padomju valsts un visi tās orgāni darbojas uz sociālistiskās likumības pamata, nodrošina tiesiskās kārtības, sabiedrības interešu un pilsoņu tiesību aizsardzību. Valsts iestādēm, sabiedriskajām organizācijām un amatpersonām jāievēro PSRS Konstitūcija un padomju likumi.

5. pants. Svarīgākos valsts dzīves jautājumus nodod visas tautas apspriešanai, kā arī izvirza visas tautas nobalsošanai (referendumam).

6. pants. padomju sabiedrības vadošais un virzošais spēks, tās politiskās sistēmas, visu valsts un sabiedrisko organizāciju kodols ir Padomju Savienības Komunistiskā partija. PSKP pastāv tautas interesēs un kalpo tautai.

Ar marksisma-ļeņinisma mācību bruņota, Komunistiskā partija nosaka sabiedrības attīstības ģenerālo perspektīvu, PSRS iekšpolitikas un ārpolitikas līniju, vada padomju tautas lielo jauncelsmes darbu, piešķir plānveidīgu, zinātniski pamatotu raksturu tās cīņai par komunisma uzvaru.

7. pants. Arodbiedrības, Vissavienības Ļeņina Komunistiskā Jaunatnes Savienība, kooperatīvās un citas masu sabiedriskās organizācijas saskaņā ar statūtos noteiktajiem uzdevumiem piedalās valsts un sabiedrības lietu pārvaldīšanā, politisko, saimniecisko, sociālo un kultūras jautājumu izlemšanā.

8. pants. padomju sabiedrības politiskās sistēmas attīstības pamatvirziens ir tālāka sociālistiskās demokrātijas izvēršana: arvien plašāka darbaļaužu piedalīšanās sabiedrības un valsts lietu pārvaldīšanā, valsts aparāta pilnveidošana, sabiedrisko organizāciju aktivitātes palielināšana, tautas kontroles pastiprināšana, valsts un sabiedrības dzīves tiesiskā pamata nostiprināšana, atklātuma paplašināšana, pastāvīga sabiedriskās domas ievērošana.

2. nodaļa. Ekonomiskā sistēma

9. pants. PSRS ekonomiskās sistēmas pamatā ir ražošanas līdzekļu sociālistiskais īpašums. Sociālistiskais īpašums aptver: valsts (visas tautas) īpašumu; kolhozu un citu kooperatīvo organizāciju (kolhozu-kooperatīvu) īpašumu; arodbiedrību un citu sabiedrisko organizāciju īpašumu.

Valsts aizsargā sociālistisko īpašumu un rada nosacījumus tā vairošanai.

Neviens nav tiesīgs izmantot sociālistisko īpašumu personiskas iedzīvošanās nolūkā.

10. pants. Valsts īpašums — visas padomju tautas kopīgā manta — ir galvenais sociālistiskā īpašuma veids.

Zeme, tās dzīles, ūdeņi un meži ir vienīgi valsts īpašumā. Valstij pieder ražošanas pamatlīdzekļi — rūpniecības, celtniecības un lauksaimniecības uzņēmumi, transporta un sakaru līdzekļi, kā ari bankas, tirdzniecības, sociālie un sadzīves uzņēmumi, dzīvokļu pamatfonds pilsētās.

11. pants. Kolhozu un citu kooperatīvo organizāciju un to apvienību īpašumā ir ražošanas līdzekļi un cita manta, kas kalpo to statūtos noteikto uzdevumu veikšanai. Kolhozu aizņemto zemi tiem nostiprina bezmaksas un beztermiņa lietošanā.

Valsts veicina kolhozu-kooperatīvu īpašuma attīstību un tuvināšanos valsts īpašumam.

Arodbiedrību un citu sabiedrisko organizāciju īpašumā ir manta, kas tām nepieciešama statūtos noteikto uzdevumu veikšanai.

12. pants. PSRS pilsoņu personiskajā īpašumā var būt darba ienākumi un ietaupījumi, dzīvojamā māja un palīgsaimniecība, mājturības, personiskā lietojuma un ērtību priekšmeti. Pilsoņu personiskā īpašuma tiesības, tāpat kā tā mantošanas tiesības, sargā likums.

Pilsoņu lietošanā var būt zemes gabali, ko likumā noteiktajā kārtībā piešķir valsts un kolhozi palīgsaimniecībai (ieskaitot lopu un putnu turēšanu), augļu dārziem un sakņu dārziem, kā ari individuālajai dzīvokļu celtniecībai.

Mantu, kas ir pilsoņu personiskajā īpašumā un lietošanā, nedrīkst izlietot bezstrādes ienākumu gūšanai vai izlietot, kaitējot sabiedrībai.

13. pants. Sabiedrības bagātības palielināšanās, tautas un katra padomju cilvēka labklājības celšanās avots ir padomju cilvēku brīvais darbs.

Saskaņā ar principu «no katra pēc viņa spējām, katram — pēc viņa darba» valsts kontrolē darba un patēriņa mēru. Tā noteic ienākumu nodokļa lielumu un nosaka darba algas līmeni, kas nav apliekama ar nodokļiem.

Sabiedriski derīgais darbs un tā rezultāti nosaka cilvēka stāvokli sabiedrībā. Valsts, savienodama materiālos un morālos stimulus, veicina to, ka darbs kļūst par katra padomju cilvēka pirmo dzīves nepieciešamību.

14. pants. Sabiedriskās ražošanas augstākais mērķis sociālismā ir cilvēku augošo materiālo un garīgo vajadzību maksimāli pilnīga apmierināšana.

Balstīdamās uz darbaļaužu radošo aktivitāti, sociālistisko sacensību un uz zinātnes un tehnikas progresa sasniegumiem, valsts nodrošina darba ražīguma celšanos, ražošanas efektivitātes un darba kvalitātes paaugstināšanos, dinamisku un proporcionālu tautas saimniecības attīstību.

15. pants. PSRS ekonomika ir vienots tautsaimniecisks komplekss, kas aptver visus sabiedriskās ražošanas, sadales un maiņas posmus valsts teritorijā.

Ekonomika tiek vadīta, pamatojoties uz tautas saimniecības attīstības, sociālās un kultūras celtniecības valsts plāniem, ievērojot nozaru un teritoriālo principu un savienojot centralizēto vadību ar uzņēmumu, apvienību un citu organizāciju saimniecisko patstāvību un iniciatīvu. Pie tam aktīvi izmanto saimniecisko aprēķinu, peļņu un pašizmaksu.

16. pants. Darbaļaužu kolektīvi un sabiedriskās organizācijas piedalās uzņēmumu un apvienību pārvaldīšanā un jautājumu izlemšanā, kas saistīti ar darba un sadzīves organizēšanu, ražošanas attīstīšanu, kā ari sociālajām un kultūras vajadzībām un materiālajai stimulēšanai paredzēto līdzekļu izlietošanu.

17. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā saskaņā ar likumu pieļauj individuālo darbu mājrūpalos un mājamatniecībā, lauksaimniecībā un sadzīves pakalpojumu sfērā, kā ari citos veidos, kuri pamatojas tikai uz pilsoņu un viņu ģimenes locekļu personisko darbu.

18. pants. Tagadējās paaudzes un nākamo paaudžu interesēs Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā veic nepieciešamos pasākumus zemes un tās dzīļu, augu un dzīvnieku valsts aizsardzībai un zinātniski pamatotai, racionālai izmantošanai, gaisa un ūdens tīrības saglabāšanai, dabas bagātību atjaunošanās nodrošināšanai un cilvēka apkārtējās vides uzlabošanai,

3. nodaļa. Sociālā attīstība un kultūra

19. pants. Padomju valsts sekmē sabiedrības sociālā viendabīguma pastiprināšanos, pilsētas un lauku, garīgā un fiziskā darba būtisko atšķirību izzušanu, visu PSRS nāciju un tautību tālāku attīstību un tuvināšanos.

20. pants. Saskaņā ar komunisma ideālu «ikviena indivīda brīva attīstība ir visu indivīdu brīvas attīstības nosacījums» Padomju valsts sprauž sev par mērķi paplašināt reālās iespējas pilsoņiem attīstīt un likt lietā savus radošos spēkus, spējas un dotības personības vispusīgai attīstībai.

21. pants. Valsts rūpējas par darba apstākļu uzlabošanu, par smagā roku darba sašaurināšanu un turpmāku pilnīgu likvidēšanu uz ražošanas kompleksās mehanizācijas un automatizācijas pamata.

22. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā konsekventi realizē programmu, kura paredz pārvērst lauksaimniecības darbu par industriālā darba paveidu, paplašināt laukos tautas izglītības, kultūras, veselības aizsardzības, sadzīves pakalpojumu, tirdzniecības un komunālās saimniecības iestāžu tīklu, pārveidot ciemus un sādžas par labiekārtotiem ciematiem.

23. pants. Valsts nelokāmi realizē kursu uz darba samaksas un darbaļaužu reālo ienākumu līmeņa paaugstināšanu atbilstoši darba ražīguma pieaugumam.

Lai pilnīgāk apmierinātu sabiedrības locekļu vajadzības, izveido sabiedriskos patēriņa fondus. Valsts ar sabiedrisko organizāciju un darba kolektīvu plašu līdzdalību nodrošina šo fondu palielināšanos un taisnīgu sadali.

24. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā darbojas un attīstās veselības aizsardzības, sociālās nodrošināšanas, sadzīves pakalpojumu, sabiedriskas ēdināšanas un komunālās saimniecības valsts sistēmas.

Valsts stimulē kooperatīvo un citu sabiedrisko organizāciju darbību iedzīvotāju apkalpošanā.

25. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā pastāv vienota izglītības sistēma, kas kalpo jaunatnes komunistiskajai audzināšanai, tās garīgajai un fiziskajai attīstībai, kā arī sagatavošanai darbam un sabiedriskajai darbībai. Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā izglītība ir bez maksas.

26. pants. Atbilstoši sabiedrības vajadzībām valsts nodrošina plānveidīgu zinātnes attīstību un zinātnieku kadru sagatavošanu, organizē zinātnisko pētījumu rezultātu ieviešanu tautas saimniecībā un citās dzīves sfērās.

27. pants. Valsts rūpējas par sabiedrības garīgo vērtību aizsardzību, vairošanu un plašu izmantošanu padomju cilvēku kultūras līmeņa paaugstināšanai.

Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā tiek maksimāli stimulēta profesionālās mākslas un tautas daiļrades attīstība.

4. nodaļa. Ārpolitika

28, pants. Padomju valsts konsekventi realizē ļeņinisko miera politiku, tā iestājas par tautu drošības nostiprināšanu un plašu starptautisku sadarbību.

PSRS ārpolitikas mērķis ir nodrošināt labvēlīgus starptautiskos apstākļus komunisma uzcelšanai Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā, nostiprināt pasauks sociālisma pozīcijas, atbalstīt tautu ciņu par nacionālo atbrīvošanos un sociālo progresu,, novērst agresīvus karus un panākt dažādas sociālās iekārtas valstu mierīgas līdzāspastāvēšanas principa konsekventu realizēšanu.

Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā kara propaganda ir aizliegta ar likumu.

29. pants. PSRS attiecības ar citām valstīm tiek veidotas, pamatojoties uz šādiem principiem: savstarpēju atteikšanos lietot varu vai varas draudus; suverēnu vienlīdzību; robežu neaizskaramību; valstu teritoriālo integritāti; strīdu noregulēšanu mierīgiem līdzekļiem; neiejaukšanos iekšējās lietās, cilvēka tiesību un pamatbrivību respektēšanu, tautu līdztiesību un tiesības pašam lemt savu likteni; sadarbību starp valstīm; no vispāratzītajiem starptautisko tiesību principiem un normām, kā arī no PSRS noslēgtajiem starptautiskajiem līgumiem izrietošo saistību godprātīgu pildīšanu,

30. pants. padomju savienība kā pasaules sociālisma sistēmas un sociālistiskās sadraudzības sastāvdaļa attīsta un nostiprina draudzību, sadarbību un biedrisku savstarpēju palīdzību ar sociālisma valstīm uz sociālistiskā internacionālisma pamata, aktīvi piedalās ekonomiskajā integrācijā un starptautiskajā sociālistiskajā darba dalīšanā.

5. nodaļa. Sociālistiskās Tēvijas aizsardzība

31. pants. Sociālistiskās Tēvijas aizsardzība ir svarīgākā valsts funkcija, visas tautas lieta.

Sociālisma iekarojumu, padomju tautas mierīgā darba, valsts suverenitātes un teritoriālās integritātes aizsardzības nolūkā Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā izveidoti Bruņotie Spēki un noteikta vispārēja karaklausība.

PSRS Bruņoto Spēku pienākums pret tautu — droši aizsargāt sociālistisko Tēviju, būt pastāvīgā kaujas gatavībā, kas garantē tūlītēju pretsparu jebkuram agresoram.

32. pants. valsts nodrošina PSRS drošību un aizsardzības spējas, apgādā PSRS Bruņotos Spēkus ar visu nepieciešamo.

Valsts orgānu, sabiedrisko organizāciju, amatpersonu un pilsoņu pienākumus valsts drošības nodrošināšanā un aizsardzības spēju nostiprināšanā nosaka likums.

II. VALSTS UN PERSONĪBA

6. nodaļa. PSRS pilsonība. Pilsoņu tiesību vienlīdzība

33. pants. Padomju pilsonība ir vienota visai Padomju Sociālistisko Republiku Savienībai. Ikviens savienotās republikas pilsonis ir PSRS pilsonis.

Padomju pilsonības iegūšanas un zaudēšanas pamatus un kārtību nosaka PSRS likums.

PSRS pilsoņi ārzemēs ir Padomju valsts aizsardzībā un aizgādnībā.

34. pants. psrs pilsoņi ir vienlīdzīgi likuma priekšā neatkarīgi no izcelsmes, sociālā un mantiskā stāvokļa, nacionālās piederības un rases, dzimuma, izglītības, valodas, attieksmes pret reliģiju, nodarbošanās veida un rakstura, dzīves vietas un citiem apstākļiem.

PSRS pilsoņu tiesību vienlīdzība nodrošināta visās ekonomiskās, politiskās, sociālās un kultūras dzīves sfērās.

35. pants. sievietei Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā ir vienlīdzīgas tiesības ar vīrieti.

So tiesību realizēšanu nodrošina, piešķirot sievietēm vienādas iespējas iegūt izglītību un profesionālo sagatavotību, strādāt darbu, saņemt atlīdzību par to un izvirzīties darbā, piedalīties sabiedriski politiskajā un kultūras darbībā, kā arī veicot speciālus pasākumus sieviešu darba un veselības aizsardzībai; tiesiski aizsargājot, materiāli un morāli atbalstot mātes un bērna intereses, arī piešķirot apmaksātus atvaļinājumus un citus atvieglojumus grūtniecēm un mātēm; sniedzot valsts palīdzību vientuļām mātēm.

36. pants. Dažādu tautību un rasu padomju pilsoņiem ir vienlīdzīgas tiesības.

Šo tiesību realizēšanu nodrošina visu PSRS nāciju un tautību vispusīgas attīstības un tuvināšanas politika, pilsoņu audzināšana padomju patriotisma un sociālistiskā internacionālisma garā, iespēja lietot dzimto valodu un citu PSRS tautu valodas.

Jebkādu tiešu vai netiešu pilsoņu tiesību ierobežošanu, tiešu vai netiešu priekšrocību noteikšanu pilsoņiem atkarībā no viņu rases un nacionālās piederības, kā arī jebkāda rases vai nacionālā pārākuma, naida vai nievāšanas sludināšanu soda likums.

37. pants. Ārvalstniekiem un bezpavalstniekiem Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā garantē likumā paredzētās tiesības un brīvības, arī tiesības griezties tiesā un citos valsts orgānos, lai aizstāvētu savas likumā noteiktās personiskās, mantiskās, ģimenes un citas tiesības.

Ārvalstu pilsoņiem un bezpavalstniekiem, kas atrodas PSRS teritorijā, jārespektē PSRS Konstitūcija un jāievēro padomju likumi.

38. pants. PSRS piešķir patvēruma tiesības ārvalstniekiem, ko vajā par darbaļaužu interešu un miera aizstāvēšanu, par piedalīšanos revolucionārajā kustībā un nacionālās atbrīvošanās kustībā, par progresīvu sabiedriski politisko, zinātnisko vai citu radošo darbību.

7. nodala. PSRS pilsoņu pamattiesības, pamatbrīvības un pamatpienākumi

39. pants. psrs pilsoņiem ir visas sociāli ekonomiskās, politiskās un personiskās tiesības un brīvības, ko pasludina un garantē PSRS Konstitūcija un padomju likumi. Sociālistiskā iekārta nodrošina pilsoņu tiesību un brīvību paplašināšanos, viņu dzīves apstākļu nepārtrauktu uzlabošanos atbilstoši sociāli ekonomiskās un kultūras attīstības programmu izpildei.

Pilsoņi nedrīkst izmantot savas tiesības un brīvības pretēji sabiedrības un valsts interesēm un citu pilsoņu tiesībām.

40. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz darbu, proti, tiesības dabūt garantētu darbu ar atlīdzību, kas atbilst darba daudzumam un labumam, ieskaitot tiesības izraudzīties profesiju,, nodarbošanās un darba veidu atbilstoši savam aicinājumam, spējām, profesionālajai sagatavotībai un izglītībai un ievērojot sabiedrības vajadzības.

Šīs tiesības nodrošina sociālistiskā saimniecības sistēma, sabiedrības ražotājspēku nemitīgā attīstība, bezmaksas profesionālā apmācība, darba kvalifikācijas celšana un apmācīšana jaunās specialitātēs.

41. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz atpūtu.

Šīs tiesības nodrošina, nosakot 41 stundas darba nedēļu strādniekiem un kalpotājiem un saīsinātu darba dienu vairākām profesijām un ražotnēm, saīsinātu darba laiku naktīs; piešķirot ikgadējus apmaksātus atvaļinājumus, ik nedēļas piešķirot atpūtas dienas, kā ari paplašinot kultūrizglītības un veselības uzlabošanas iestāžu tīklu, attīstot masu sportu, fizisko kultūru un tūrismu; radot labvēlīgas atpūtas iespējas dzīves vietā un citus apstākļus racionālai brīvā laika izmantošanai.

Kolhoznieku darba laika un atpūtas ilgumu regulē kolhozu statūti.

42. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz veselības aizsardzību.

Šīs tiesības nodrošina, bez maksas sniedzot kvalificētu medicīnisko palīdzību valsts veselības aizsardzības iestādēs; attīstot un pilnveidojot drošības tehniku un ražošanas sanitāriju; paplašinot pilsoņu ārstniecības un veselības nostiprināšanas iestāžu tīklu; vekot plašus profilakses pasākumus; apkārtējās vides sanācijas pasākumus; īpaši rūpējoties par jaunās paaudzes veselību un aizliedzot bērnu darbu; izvēršot zinātniskos pētījumus saslimstības novēršanai un samazināšanai, ilggadīga pilsoņu aktīvā mūža nodrošināšanai.

43. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz materiālu nodrošinājumu vecumā, slimības gadījumā, kā arī pilnīga vai daļēja darba spēju zaudējuma un apgādnieka zaudēšanas gadījumā.

Sīs tiesības garantē, gādājot par strādnieku, kalpotāju un kolhoznieku sociālo apdrošināšanu: piešķirot vecuma un invaliditātes pensijas, kā arī pensijas apgādnieka zaudēšanas gadījumā un pabalstus pārejošas darba nespējas gadījumā; iekārtojot darbā pilsoņus, kas daļēji zaudējuši darba spējas; gādājot par vientuļiem gados veciem pilsoņiem un par invalīdiem

44. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz dzīvokli.

Sīs tiesības nodrošina, attīstot un aizsargājot valsts un sabiedrisko dzīvokļu fondu, veicinot kooperatīvo un individuālo dzīvokļu celtniecību, sabiedrības uzraudzībā taisnīgi sadalot dzīvojamo platību, ko piešķir atbilstoši dzīvokļu celtniecības programmas realizēšanai, kā ari raosakot dzīvokļiem zemu īres maksu.

45. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības uz izglītību.

Sīs tiesības nodrošina, nosakot visu veidu bezmaksas izglītību, ieviešot jaunatnes vispārējo obligāto vidējo izglītību, plaši attīstot profesionāli tehnisko, vidējo speciālo un augstāko izglītību, kas pamatojas uz mācību saikni ar dzīvi un ražošanu; attīstot neklātienes un vakara izglītību; piešķirot valsts stipendijas un citus atvieglojumus skolu audzēkņiem un studentiem; bez maksas izsniedzot skolas mācību grāmatas; garantējot iespēju mācīties skolā dzimtajā valodā; attīstot profesionālās orientācijas sistēmu un radot nosacījumus darbaļaužu pašizglītībai.

46. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības izmantot kultūras sasniegumus.

Šīs tiesības nodrošina, padarot visiem pieejamas savas zemes un pasaules kultūras vērtības, kas atrodas valsts un sabiedriskajos fondos; attīstot un vienmērīgi izvietojot kultūrizglītības iestādes PSRS teritorijā; paplašinot kultūras sasniegumu apmaiņu ar ārvalstīm.

47. pants. psrs pilsoņiem atbilstoši komunisma celtniecības mērķiem garantēta zinātniskās, tehniskās un mākslinieciskās jaunrades brīvība. To nodrošina, plaši izvēršot zinātniskos pētījumus, izgudrotāju un racionalizatoru darbību, attīstot mākslu. Valsts rada tam nepieciešamos materiālos apstākļus, atbalsta brīvprātīgās biedrības un radošās savienības.

Autoru, izgudrotāju un racionalizatoru tiesības sargā likums.

48. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības piedalīties valsts un sabiedrības lietu pārvaldīšanā.

PSRS pilsoņi ievēlē tautas deputātu padomes un var tikt ievēlēti tajās, piedalās likumprojektu, kā arī visas valsts un vietējās nozīmes lēmumu projektu apspriešanā un izstrādāšanā, valsts orgānu, kooperatīvo un citu sabiedrisko organizāciju darbā, to darbības kontrolēšanā, ražošanas vadīšanā un darba kolektīvu lietu pārvaldīšanā, piedalās sapulcēs dzīves vietā.

49. pants. katram psrs pilsonim ir tiesības iesniegt valsts orgāniem un sabiedriskajām organizācijām priekšlikumus par to darbības uzlabošanu, kritizēt trūkumus darbā. Amatpersonām likumā noteiktajos termiņos jāizskata pilsoņu priekšlikumi un iesniegumi, jāatbild uz tiem un jāveic nepieciešamie pasākumi.

Vajāšana par kritiku ir aizliegta.

50. pants. atbilstoši darbaļaužu interesēm un sociālistiskās iekārtas nostiprināšanas nolūkā PSRS pilsoņiem garantē vārda, preses, sapulču, mītiņu, ielas gājienu un demonstrāciju brīvību, Šīs politiskās brīvības nodrošina, nododot darbaļaužu un to organizāciju rīcībā sabiedriskās ēkas, ielas un laukumus, plaši izplatot informāciju, radot iespējas izmantot presi, televīziju un radio.

51. pants. atbilstoši komunisma celtniecības mērķiem PSRS pilsoņiem ir tiesības apvienoties sabiedriskās organizācijās, kas veicina viņu politiskās aktivitātes un pašdarbības attīstību, viņu daudzveidīgo interešu apmierināšanu.

Sabiedriskajām organizācijām garantē apstākļus statūtos noteikto uzdevumu sekmīgai izpildei.

52. pants. psrs pilsoņiem tiek atzīta apziņas brīvība, proti, tiesības pievērsties jebkurai reliģijai, piekopt reliģiskus kultus vai nepievērsties nekādai reliģijai, propagandēt ateismu. Aizliegts celt naidu sakarā ar reliģiskajiem ticējumiem.

Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā baznīca ir atdalīta no valsts un skola — no baznīcas.

53. pants. Ģimene ir valsts aizsardzībā.

Laulības noslēdz pēc sievietes un vīrieša labprātīgas vienošanās; laulātie ir pilnīgi līdztiesīgi ģimenes attiecībās.

Valsts sniedz palīdzību ģimenei, izveidojot un attīstot plašu bērnu iestāžu tīklu, organizējot un pilnveidojot sadzīves pakalpojumu dienestu un sabiedrisko ēdināšanu, piešķirot pabalstus un atvieglojumus daudzbērnu ģimenēm, izmaksājot pabalstus sakarā ar bērna dzimšanu.

54. pants. psrs pilsoņiem ir garantēta personas neaizskaramība. Nevienu nevar apcietināt citādi kā ar tiesas lēmumu vai prokurora sankciju.

55. pants. psrs pilsoņiem ir garantēta dzīvokļa neaizskaramība. Nevienam nav tiesību bez likumīga pamata ieiet dzīvoklī pret tajā dzīvojošo personu gribu.

56. pants. pilsoņu personisko dzīvi, korespondences, telefona sarunu un telegrāfisko ziņojumu noslēpumu sargā likums.

57. pants. cienīt personību, aizsargāt padomju cilvēka tiesības un brīvības ir visu valsts orgānu, sabiedrisko organizāciju un amatpersonu pienākums.

PSRS pilsoņiem ir tiesības uz tiesas aizsardzību pret viņu dzīvības un veselības, mantas un personiskās brīvības, goda un cieņas apdraudējumiem.

58. pants. psrs pilsoņiem ir tiesības iesniegt valsts orgāniem un sabiedriskajām organizācijām sūdzības par amatpersonu rīcību. Šīs sūdzības jāizskata likumā noteiktajā kārtībā un termiņos.

Amatpersonu rīcību, ar kuru pārkāpts likums, pārsniegtas pilnvaras un aizskartas pilsoņu tiesības, likumā noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt tiesā.

PSRS pilsoņiem ir tiesības likumā noteiktajā kārtībā un apmēros saņemt atlīdzību par zaudējumiem, ko ar nelikumīgu rīcību nodarījušas valsts iestādes un sabiedriskās organizācijas, kā arī amatpersonas, izpildot dienesta pienākumus.

59. pants. tiesību un brīvību realizēšana nav šķirama no pilsoņa pienākumu pildīšanas.

PSRS pilsonim jāievēro PSRS Konstitūcija un padomju likumi, jācienī sociālistiskās kopdzīves noteikumi, godam jāattaisno cildenais PSRS pilsoņa vārds.

60. pants. katra darba spējīga psrs pilsoņa pienākums un goda lieta ir apzinīgs darbs viņa izraudzītajā sabiedriski derīgās darbības sfērā, darba un ražošanas disciplīnas stingra ievērošana.

61. pants. psrs pilsonim jāsargā un jānostiprina sociālistiskais īpašums. PSRS pilsoņa pienākums ir cīnīties pret valsts un sabiedrības mantas izlaupīšanu un izšķērdēšanu.

Personas, kas apdraud sociālistisko īpašumu, sodāmas saskaņā ar likumu.

62. pants. psrs pilsonim jāsargā Padomju valsts intereses, jāveicina tās varenības un autoritātes nostiprināšanās.

Sociālistiskās Tēvijas aizsardzība ir katra PSRS pilsoņa svēts pienākums.

Dzimtenes nodevība ir vissmagākais noziegums pret tautu.

63. pants. karadienests psrs bruņoto Spēku rindās ir padomju pilsoņu goda pienākums.

64. pants. katra psrs pilsoņa pienākums ir respektēt citu pilsoņu nacionālo pašcieņu, nostiprināt daudznacionālās Padomju valsts nāciju un tautību draudzību,

65. pants. psrs pilsonim jācienī citu personu tiesības un likumīgās intereses, jābūt nesamierināmam pret antisabiedrisku rīcību, maksimāli jāveicina sabiedriskās kārtības sargāšana.

66. pants. psrs pilsoņiem jārūpējas par bērnu audzināšanu, jāgatavo viņi sabiedriski derīgam darbam, jāaudzina par sociālistiskās sabiedrības cienīgiem pilsoņiem.

67. pants. psrs pilsoņiem jāsaudzē daba, jāsargā tās bagātības.

Rūpēties par vēstures pieminekļu un citu kultūras vērtību saglabāšanu ir PSRS pilsoņu pienākums.

68. pants. PSRS pilsoņa internacionāls pienākums ir veicināt draudzību un sadarbību ar citu zemju tautām, vispārējā miera uzturēšanu un nostiprināšanu.

III. PSRS NACIONĀLI VALSTISKĀ IEKĀRTA

8. nodaļa. PSRS — savienota valsts

69. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienība ir vienota savienota daudznacionāla valsts, kas nodibināta nāciju brīvas pašnoteikšanās un līdztiesīgu padomju sociālistisko republiku brīvprātīgas apvienošanās rezultātā.

PSRS personificē padomju tautas valstisko vienotību, saliedē visas nācijas un tautības kopīgai komunisma celtniecībai.

70. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienībā apvienojušās:

Krievijas Padomju Federatīvā Sociālistiskā Republika,

Ukrainas Padomju Sociālistiskā Republika,

Baltkrievijas Padomju Sociālistiskā Republika,

Uzbekijas Padomju Sociālistiskā Republika,

Kazahijas Padomju Sociālistiskā Republika,

Gruzijas Padomju Sociālistiskā Republika,

Azerbaidžānas Padomju Sociālistiskā Republika, Lietuvas Padomju Sociālistiskā Republika, Moldāvijas Padomju Sociālistiskā Republika, Latvijas Padomju Sociālistiskā Republika, Kirgīzijas Padomju Sociālistiskā Republika, Tadžikijas Padomju Sociālistiskā Republika, Armēnijas Padomju Sociālistiskā Republika, Turkmēnijas Padomju Sociālistiskā Republika, Igaunijas Padomju Sociālistiskā Republika.

71. pants. katrai savienotajai republikai saglabājas tiesības brīvi izstāties no PSRS.

72. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienība tās augstāko valsts varas un pārvaldes orgānu personā pārzina:

1) jaunu republiku uzņemšanu PSRS sastāvā; savienoto republiku sastāvā ietilpstošu jaunu autonomo republiku un autonomo apgabalu dibināšanas apstiprināšanu;

2) PSRS valsts robežas noteikšanu un savienoto republiku savstarpējo robežu grozījumu apstiprināšanu;

3) republikānisko un vietējo valsts varas un pārvaldes orgānu organizācijas un darbības vispārīgo principu noteikšanu;

4) likumdošanas regulējošās darbības vienotības nodrošināšanu visā PSRS teritorijā, PSRS un savienoto republiku likumdošanas pamatu noteikšanu;

5) vienotas sociāli ekonomiskās politikas realizēšanu, PSRS ekonomikas vadīšanu; zinātnes un tehnikas progresa pamatvirzienu noteikšanu; PSRS tautas saimniecības attīstības un sociālās un kultūras celtniecības plānu izstrādāšanu un apstiprināšanu, to izpildes pārskatu apstiprināšanu;

6) vienota PSRS valsts budžeta izstrādāšanu un apstiprināšanu, tā izpildes pārskata apstiprināšanu; vienotās naudas un kredīta sistēmas vadīšanu; Savienības, republikānisko un vietējo budžetu veidošanai iemaksājamo nodokļu un ieņēmumu noteikšanu; cenu un darba samaksas politikas noteikšanu;

7) Vissavienības pakļautības tautas saimniecības nozaru, apvienību un uzņēmumu vadīšanu; koprepublikāniskās pakļautības nozaru, apvienību un uzņēmumu vispārējo vadīšanu;

8) kara un miera jautājumus, PSRS suverenitātes aizsargāšanu, valsts robežu un teritorijas sargāšanu, aizsardzības organizēšanu, Bruņoto Spēku vadīšanu;

9) valsts drošības nodrošināšanu;

10) PSRS pārstāvību starptautiskajās attiecībās; PSRS sakarus ar ārvalstīm un starptautiskajām organizācijām; vispārīgās kārtības noteikšanu savienoto republiku attiecībām ar ārvalstīm un starptautiskajām organizācijām, šo attiecību koordinēšanu; ārējo tirdzniecību uz valsts monopola pamatiem;

11) kontroli par PSRS Konstitūcijas ievērošanu un savienoto republiku Konstitūciju atbilstību PSRS Konstitūcijai;

12) citu Vissavienības nozīmes jautājumu izlemšanu.

73. pants. PSRS likumiem ir vienāds spēks visu savienoto republiku teritorijā. Ja savienotās republikas likums nesaskan ar Vissavienības likumu, tad ir spēkā PSRS likums.

74. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienības teritorija ir vienota un aptver savienoto republiku teritorijas.

PSRS suverenitāte attiecas uz visu tās teritoriju.

9. nodaļa. Savienotā padomju sociālistiskā republika

75. pants. Savienotā republika ir sociālistiska padomju valsts, kas apvienojusies ar citām padomju republikām Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā.

Izņemot PSRS Konstitūcijas 72. pantā minētos jautājumus, savienotā republika patstāvīgi realizē valsts varu savā teritorijā.

Savienotajai republikai ir sava Konstitūcija, kura atbilst PSRS Konstitūcijai un kurā ievērotas republikas īpatnības.

76. pants. savienotā republika piedalās PSRS pārziņā nodoto jautājumu izlemšanā PSRS Augstākajā Padomē, PSRS Augstākās Padomes Prezidijā, PSRS valdībā un citos PSRS orgānos.

Savienotā republika sekmē PSRS pilnvaru realizēšanu savā teritorijā, realizē PSRS valsts varas un pārvaldes orgānu lēmumus.

77. pants. savienotās republikas teritoriju nevar grozīt bez tās piekrišanas. Robežas starp savienotajām republikām var grozīt pēc attiecīgo republiku savstarpējas vienošanās, ko apstiprina PSRS.

78. pants. savienotā republika nosaka savu iedalījumu novados, apgabalos, apvidos un rajonos un izlemj citus administratīvi teritoriālās iekārtas jautājumus.

79. pants. savienotajai republikai ir tiesības stāties attiecībās ar ārvalstīm, noslēgt ar tām līgumus un apmainīties ar diplomātiskajiem un konsulārajiem pārstāvjiem, piedalīties starptautisko organizāciju darbība.

80. pants. savienoto republiku suverēnās tiesības sargā Padomju Sociālistisko Republiku Savienība.

10. nodaļa. Autonomā padomju sociālistiskā republika

81. pants. autonomā republika ietilpst savienotās republikas sastāvā.

Autonomā republika ārpus PSRS un savienotās republikas tiesību ietvariem patstāvīgi izlemj jautājumus, kas ir tās pārziņā.

Autonomajai republikai ir sava Konstitūcija, kura atbilst PSRS Konstitūcijai un savienotās republikas Konstitūcijai un kurā ievērotas autonomās republikas īpatnības.

82. pants. autonomā republika piedalās PSRS un savienotās republikas pārziņā nodoto jautājumu izlemšanā attiecīgi ar PSRS un savienotās republikas augstāko valsts varas un pārvaldes orgānu starpniecību.

Autonomā republika sekmē PSRS un savienotās republikas pilnvaru realizēšanu savā teritorijā, īsteno PSRS un savienotās republikas valsts varas un pārvaldes orgānu lēmumus.

83. pants. autonomās republikas teritoriju nevar grozīt bez tās piekrišanas.

84. pants. Krievijas padomju Federatīvajā Sociālistiskajā Republikā ietilpst Baškīrijas, Burjatijas, Cečeniešu-Ingušu, Cuvašijas, Dagestānas, Jakutijas, Kabardas-Balkārijas, Kalmikijas, Karēlijas, Komi, Mari, Mordovijas, Tatārijas, Tuvas, Udmurtijas un Ziemeļosetijas autonomās padomju sociālistiskās republikas.

Uzbekijas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Karakalpakijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika.

Gruzijas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Abhāzijas un Adžārijas autonomās padomju sociālistiskās republikas.

Azerbaidžānas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Nahičevānas Autonomā Padomju 'Sociālistiskā Republika.

11. nodaļa. Autonomais apgabals un autonomais apvidus

85. pants. autonomais apgabals ietilpst savienotajā republikā. Likumu par autonomo apgabalu pieņem savienotās republikas Augstākā Padome pēc autonomā apgabala tautas deputātu padomes iesnieguma.

86. pants. krievijas padomju federatīvajā Sociālistiskajā Republikā ietilpst Adigejas, Ebreju, Hakasijas, Kalnu Altaja un Karačajevas-Cerkesijas autonomie apgabali.

Gruzijas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Dienvidosetijas autonomais apgabals.

Azerbaidžānas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Kalnu Karabahas autonomais apgabals.

Tadžikijas Padomju Sociālistiskajā Republikā ietilpst Kalnu Badahšanas autonomais apgabals.

87. pants. autonomais apvidus ietilpst novada vai apgabala sastāvā. Nolikumu par autonomajiem apgabaliem apstiprina savienotās republikas Augstākā Padome.

IV. TAUTAS DEPUTĀTU PADOMES UN TO IEVĒLĒŠANAS KĀRTĪBA

12. nodaļa. Tautas deputātu padomju sistēma un darbības principi

88. pants. tautas deputātu padomes — PSRS Augstākā Padome, savienoto republiku augstākās padomes, autonomo republiku augstākās padomes, novadu un apgabalu tautas deputātu padomes, autonomo apgabalu un autonomo apvidu tautas deputātu padomes, pilsētu, rajonu, pilsētu rajonu, ciematu un ciemu tautas deputātu padomes — veido vienotu valsts varas orgānu sistēmu.

89. pants. psrs Augstākās Padomes, savienoto republiku augstāko padomju un autonomo republiku augstāko padomju pilnvaru laiks ir pieci gadi.

Novadu un apgabalu tautas deputātu padomju, autonomo apgabalu un autonomo apvidu tautas deputātu padomju, pilsētu, rajonu, pilsētu rajonu, ciematu un ciemu tautas deputātu padomju pilnvaru laiks ir divarpus gadi.

Tautas deputātu padomju vēlēšanas noteic ne vēlāk par diviem mēnešiem pirms attiecīgo padomju pilnvaru laika izbeigšanās.

90. pants. Svarīgākos jautājumus, kas nodoti attiecīgo tautas deputātu padomju pārziņā, izskata un izlemj padomju sesijās.

Tautas deputātu padomes izveido izpildu un rīcības orgānus, kā arī citus tām pakļautus orgānus, ievēlē pastāvīgās komisijas.

91. pants. tautas deputātu padomes izveido tautas kontroles orgānus, kas valsts kontroli savieno ar darbaļaužu sabiedrisko kontroli uzņēmumos, kolhozos, iestādēs un organizācijās.

Tautas kontroles orgāni kontrolē valsts plānu un uzdevumu izpildi, cīnās pret valsts disciplīnas pārkāpumiem, šauru vietējo interešu un resora interešu diktētas pieejas izpausmēm, bezsaimnieciskumu un izšķērdību, novilcināšanu un birokrātismu, sekmē valsts aparāta darba pilnveidošanu.

Tautas kontroles orgānu organizēšanas un darbības kārtību nosaka Likums par tautas kontroli Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā.

92. pants. tautas deputātu padomes tieši un ar to izveidoto orgānu starpniecību vada visas valsts, saimnieciskās, sociālās un kultūras celtniecības nozares, pieņem lēmumus, nodrošina to izpildi, kontrolē lēmumu realizēšanu.

93. pants. tautas deputātu padomju darbības pamatā ir kolektīva, brīva un lietišķa jautājumu apspriešana un izlemšana, atklātums, regulāri izpildu un rīcības orgānu un citu padomju izveidoto orgānu pārskati padomēm un iedzīvotājiem, plaša pilsoņu iesaistīšana padomju darbā.

13. nodaļa. Vēlēšanu sistēma

94. pants. visās tautas deputātu padomēs deputātus ievēlē uz vispārēju, vienlīdzīgu un tiešu vēlēšanu tiesību pamata, aizklāti balsojot.

95. pants. deputātu vēlēšanas ir vispārējas: visiem PSRS pilsoņiem, kas sasnieguši 18 gadu vecumu, ir tiesības vēlēt un tikt ievēlētiem, izņemot personas, kas likumā noteiktajā kārtībā atzītas par garā slimām.

96. pants. deputātu vēlēšanas ir vienlīdzīgas: katram vēlētājam ir viena balss; visi vēlētāji piedalās vēlēšanās uz vienlīdzīgiem pamatiem.

97. pants. deputātu vēlēšanas ir tiešas: visu tautas deputātu padomju deputātus pilsoņi ievēlē tieši.

98. pants. balsošana deputātu vēlēšanās ir aizklāta: vēlētāju gribas izpausmes kontrole tiek izslēgta.

99. pants. tiesības izvirzīt deputātu kandidātus ir Padomju Savienības Komunistiskās partijas, arodbiedrību, Vissavienības Ļeņina Komunistiskās Jaunatnes Savienības organizācijām, kooperatīvajām un citām sabiedriskajām organizācijām un darba kolektīviem.

PSRS pilsoņiem un sabiedriskajām organizācijām garantē iespējas brīvi un vispusīgi apspriest deputātu kandidātu politiskās, lietišķās un personiskās īpašības, kā arī tiesības aģitēt sapulcēs, presē, televīzijas un radio raidījumos.

100. pants. Tautas deputātu padomju deputātu vēlēšanas notiek pa vēlēšanu apgabaliem. Padomju velēšanu sarīkošanu nodrošina vēlēšanu komisijas, ko izveido no sabiedrisko organizāciju un darba kolektīvu pārstāvjiem.

Tautas deputātu padomju vēlēšanu sarīkošanas kartību nosaka likums.

14. nodaļa. Tautas deputāts

101. pants. Deputāti ir tautas pilnvarotie pārstāvji tautas deputātu padomēs.

Piedalīdamies padomju darbā, deputāti izlemj valsts, saimnieciskās, sociālās un kultūras celtniecības jautājumus, organizē padomju lēmumu izpildi, kontrolē valsts orgānu, uzņēmumu, iestāžu un organizāciju darbu.

Savā darbībā deputāts pamatojas uz visas valsts interesēm, ievēro vēlēšanu apgabala iedzīvotāju prasības, cenšas panākt vēlētāju norādījumu izpildīšanu.

102. pants. Deputāts realizē savas pilnvaras, nepārtraucot ražošanas darbu vai dienestu.

Uz padomes sesiju laiku, kā arī deputāta pilnvaru realizēšanai citos likumā paredzētajos gadījumos deputātu atbrīvo no ražošanas vai dienesta pienākumu pildīšanas, saglabājot vidējo izpeļņu pastāvīgā darba vietā.

103. pants. Deputātam ir tiesības iesniegt pieprasījumu attiecīgajiem valsts orgāniem un amatpersonām, kam jādod atbilde uz pieprasījumu padomes sesijā.

Deputātam ir tiesības jautājumos, kas saistīti ar deputāta darbību, griezties pie visiem valsts un sabiedriskajiem orgāniem, uzņēmumiem, iestādēm un organizācijām un piedalīties viņa izvirzīto jautājumu izskatišanā. Attiecīgo valsts un sabiedrisko orgānu, uzņēmumu, iestāžu un organizāciju vadītājiem nekavējoties jāpieņem deputāts un jāizskata viņa priekšlikumi likumā noteiktajos termiņos.

104. pants. Deputātam nodrošina nepieciešamos apstākļus viņa tiesību un pienākumu netraucētai un efektīvai realizēšanai.

Deputātu neaizskaramību, kā arī citas garantijas deputātu darbībai nosaka Likums par deputātu statusu un citi PSRS, savienoto republiku un autonomo republiku likumi.

105. pants. Deputātam jāsniedz pārskats vēlētājiem par savu darbu un padomes darbu.

Deputātu, kas nav attaisnojis vēlētāju uzticību, pēc vēlētāju vairākuma lēmuma var jebkurā laikā atsaukt likumā noteiktajā kārtībā.

V. PSRS AUGSTĀKIE VALSTS VARAS UN PĀRVALDES ORGĀNI

15. nodaļa. PSRS Augstākā Padome

106. pants. PSRS augstākais valsts varas orgāns ir PSRS Augstākā Padome.

PSRS Augstākā Padome ir tiesīga izlemt visus jautājumus, kas ar šo Konstitūciju nodoti PSRS pārziņā.

PSRS Konstitūcijas pieņemšana un tās grozīšana; jaunu republiku uzņemšana PSRS sastāvā, jaunu autonomo republiku un autonomo apgabalu nodibināšanas apstiprināšana; PSRS tautas saimniecības attīstības un sociālās un kultūras celtniecības valsts plānu un PSRS valsts budžeta, kā arī to izpildes pārskatu apstiprināšana; tai pakļauto PSRS orgānu nodibināšana ir vienīgi PSRS Augstākās Padomes kompetencē.

PSRS likumus pieņem tikai PSRS Augstākā Padome.

107. pants. PSRS Augstākā Padome sastāv no divām palātām: Savienības Padomes un Tautību Padomes.

PSRS Augstākās Padomes palātas ir līdztiesīgas.

108. pants. Savienības Padomē un Tautību Padomē ir vienāds deputātu skaits.

Savienības Padomi ievēlē pa vēlēšanu apgabaliem ar vienādu iedzīvotāju skaitu.

Tautību Padomi ievēlē pēc šādas normas: 32 deputātus no katras savienotās republikas, 11 deputātus no katras autonomās republikas, 5 deputātus no katra autonomā apgabala un 1 deputātu no katra autonomā apvidus.

Savienības Padome un Tautību Padome pēc to ievēlēto mandātu komisiju priekšlikuma izlemj jautājumu par deputātu pilnvaru atzīšanu, bet, ja pārkāpti vēlēšanu likumi, — par atsevišķu deputātu vēlēšanu atzīšanu par spēkā neesošām.

109. pants. Katra PSRS Augstākās Padomes palāta ievēlē palātas priekšsēdētāju un četrus viņa vietniekus.

Savienības Padomes un Tautību Padomes priekšsēdētāji vada attiecīgo palātu sēdes un pārzina to iekšējo kārtību.

PSRS Augstākās Padomes palātu kopīgās plenārsēdes pēc kārtas vada Savienības Padomes un Tautību Padomes priekšsēdētāji.

110. pants. PSRS Augstākās Padomes sesijas sasauc divas reizes gadā.

Ārkārtējās sesijas sasauc PSRS Augstākās Padomes Prezidijs pēc savas iniciatīvas vai vismaz trešdaļas vienas palātas deputātu ierosinājuma, kā ari pēc vienas savienotās republikas pieprasījuma.

PSRS Augstākās Padomes sesijā notiek atsevišķas un kopīgas palātu plenārsēdes, kā arī palātu pastāvīgo komisiju vai PSRS Augstākās Padomes komisiju sēdes, ko rīko sesijas gaitā. Sesiju atklāj un slēdz palātu plenārsēdēs.

Savienības Padomes un Tautību Padomes sesijas sākas un beidzas vienā laikā.

111. pants. Likumdošanas iniciatīva PSRS Augstākajā Padomē pieder Savienības Padomei un Tautību Padomei, PSRS Augstākās Padomes Prezidijam, PSRS Ministru Padomei, savienotajām republikām to augstāko valsts varas orgānu personā, PSRS Augstākas Padomes komisijām un tās palātu pastāvīgajam kotnisijām, PSRS Augstākās Padomes deputātiem, PSRS Augstākajai tiesai un PSRS ģenerālprokuroram.

Likumdošanas iniciatīvas tiesības ir arī darbaļaužu masu sabiedriskajām organizācijām to Vissavienības orgānu personā.

112. pants. Pēc likumprojekta apspriešanas palātu sēdēs to var nodot izskatīšanai vienai vai vairākām komisijām. Palātām ir tiesības apspriest un nobalsot likumprojektu arī bez tā nodošanas komisijām.

PSRS likumus, PSRS Augstākās Padomes lēmumus un citus tās aktus pieņem atsevišķās vai kopīgās palātu sēdēs.

PSRS likums ir pieņemts, ja katrā PSRS Augstākās Padomes palātā par to balsojis vairākums no palātas deputātu kopskaita.

Ar PSRS Augstākās Padomes vai PSRS Augstākās Padomes Prezidija lēmumu, kas pieņemtsj)ēc to iniciatīvas vai pēc vienas savienotās republikas priekšlikuma, PSRS likumu projektus var nodot visas tautas apspriešanai, kā arī visas tautas nobalsošanai (referendumam).

113. pants. Savienības Padomes un Tautību Padomes domstarpību gadījumā jautājumu nodod izlemt saskaņošanas komisijai, ko palātas izveido uz paritātes pamatiem, un pēc tam Savienības Padome un Tautību Padome kopīgā sēdē izskata jautājumu otrreiz.

114. pants. PSRS likumus, PSRS Augstākās Padomes lēmumus un citus tās aktus publicē savienoto republiku valodās ar PSRS Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētāja un sekretāra parakstiem.

115. pants. PSRS Augstākās Padomes deputātam ir tiesības iesniegt pieprasījumu PSRS Ministru Padomei, ministriem un citu PSRS Augstākās Padomes izveidoto orgānu vadītājiem. PSRS Ministru Padomei vai amatpersonai, kam adresēts pieprasījums, ne vēlāk kā triju dienu laikā jādod uz to mutvārdu vai rakstveida atbilde PSRS Augstākās Padomes sesijā.

116. pants. PSRS Augstākās Padomes deputātu nevar saukt pie kriminālatbildības, apcietināt vai pakļaut tiesas uzliekamiem administratīviem sodiem bez PSRS Augstākās Padomes piekrišanas, bet tās sesiju starplaikā — bez PSRS Augstākās Padomes Prezidija piekrišanas,

117. pants. PSRS Augstākā Padome palātu kopīgā sēdē ievēlē PSRS Augstākās Padomes Prezidiju — pastāvīgu PSRS Augstākās Padomes orgānu, kas visā savā darbībā ir tai atbildīgs.

118. pants. PSRS Augstākās Padomes Prezidiju ievēlē no deputātiem šādā sastāvā: PSRS Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs, priekšsēdētāja pirmais vietnieks, piecpadsmit priekšsēdētāja vietnieki — pa vienam no katras savienotās republikas, Prezidija sekretārs un divdesmit viens PSRS Augstākās Padomes Prezidija loceklis.

119. pants. PSRS Augstākās Padomes Prezidijs:

1) sasauc PSRS Augstākās Padomes sesijas;

2) koordinē PSRS Augstākās Padomes palātu pastāvīgo komisiju darbību;

3) kontrolē PSRS Konstitūcijas ievērošanu un nodrošina savienoto republiku konstitūciju atbilstību PSRS Konstitūcijai;

4) iztulko PSRS likumus;

5) ratificē un denonsē PSRS starptautiskos līgumus;

6) atceļ PSRS Ministru Padomes un savienoto republiku ministru padomju lēmumus un rīkojumus, ja tie neatbilst likumam;

7) nosaka militārās pakāpes, diplomātiskos rangus un citus speciālos nosaukumus; piešķir augstākās militārās pakāpes, diplomātiskos rangus un citus speciālos nosaukumus;

8) nodibina PSRS ordeņus un medaļas; nosaka PSRS goda nosaukumus; apbalvo ar PSRS ordeņiem un medaļām; piešķir PSRS goda nosaukumus;

9) uzņem PSRS pilsonībā, izlemj jautājumus par izstāšanos no PSRS pilsonības un PSRS pilsonības atņemšanu, kā arī par patvēruma piešķiršanu;

10) izdod Vissavienības aktus par amnestiju un realizē apžēlošanu;

11) ieceļ un atceļ PSRS pilnvarotos pārstāvjus ārvalstīs un starptautiskajās organizācijās;

12) pieņem pie tā akreditēto ārvalstu diplomātisko pārstāvju akreditēšanas un atsaukšanas rakstus;

13) izveido PSRS Aizsardzības padomi un apstiprina tās sastāvu, ieceļ un atceļ PSRS Bruņoto Spēku augstāko pavēlniecību;

14) izsludina PSRS aizsardzības interesēs kara stāvokli atsevišķos apvidos vai visā valstī;

15) izsludina vispārēju vai daļēju mobilizāciju;

16) PSRS Augstākās Padomes sesiju starplaikā pasludina kara attiecības, ja notiek militārs uzbrukums Padomju Sociālistisko Republiku Savienībai vai nepieciešams izpildīt starptautiskās līgumsaistības par savstarpēju aizsargāšanos pret agresiju.

120. pants. psrs augstākās padomes Prezidijs Augstākās Padomes sesiju starplaikā, pēc tam iesniedzot apstiprināšanai kārtējā sesijā:

1) ja nepieciešams, izdara grozījumus spēkā esošajos PSRS likumos;

2) apstiprina savienoto republiku savstarpējo robežu grozījumus;

3) pēc PSRS Ministru Padomes priekšlikuma nodibina un likvidē PSRS ministrijas un PSJ?S valsts komitejas;

4) pēc PSRS Ministru Padomes priekšsēdētāja iesnieguma atbrīvo no amata un ieceļ atsevišķus PSRS Ministru Padomes locekļus.

121. pants. psrs Augstākās Padomes Prezidijs izdod dekrētus un pieņem lēmumus.

122. pants. pēc psrs Augstākās Padomes pilnvaru izbeigšanās PSRS Augstākās Padomes Prezidijs saglabā savas pilnvaras līdz tam brīdim, kad jaunievēlētā PSRS Augstākā Padome izveidojusi jauno Prezidiju.

Jaunievēlēto PSRS Augstāko Padomi sasauc iepriekšējās PSRS Augstākās Padomes Prezidijs ne vēlāk par diviem mēnešiem pēc vēlēšanām.

123. pants. savienības Padome un Tautību Padome no deputātiem ievēlē pastāvīgās komisijas, lai tās iepriekš izskatītu un sagatavotu jautājumus, kas ir PSRS Augstākās Padomes kompetencē, kā arī veicinātu PSRS likumu un citu PSRS Augstākās Padomes un tās Prezidija lēmumu izpildi, kontrolētu valsts orgānu un organizāciju darbību.

PSRS Augstākās Padomes palātas var izveidot kopīgas komisijas uz paritātes pamatiem.

124. pants. psrs Augstākā Padome kontrolē visu tai pakļauto valsts orgānu darbību,

PSRS Augstākā Padome izveido PSRS Tautas kontroles komiteju, kas vada tautas kontroles orgānu sistēmu.

125. pants. psrs Augstākā Padome, kad tā atzīst par nepieciešamu, izveido izmeklēšanas, revīzijas un citas komisijas jebkurā jautājumā. Visiem valsts orgāniem, iestādēm un amatpersonām jāpilda šo komisiju prasības, jāsniedz tām nepieciešamie materiāli un dokumenti.

126. pants. psrs augstākās padomes un tās orgānu darbības kārtību nosaka PSRS Augstākās Padomes reglaments un PSRS likumi, ko izdod uz PSRS Konstitūcijas pamata.

16. nodaļa. PSRS Ministru Padome

127. pants. psrs ministru Padome PSRS valdība — ir PSRS valsts varas augstākais izpildu un rīcības orgāns.

128. pants. psrs ministru Padomi izveido PSRS Augstākā Padome Savienības Padomes un Tautību Padomes kopīgā sēdē šādā sastāvā: PSRS Ministru Padomes priekšsēdētājs, PSRS Ministru Padomes priekšsēdētāja pirmie vietnieki un vietnieki, PSRS ministri, PSRS valsts komiteju priekšsēdētāji.

PSRS Ministru Padomes sastāvā pēc amata ietilpst savienoto republiku ministru padomju priekšsēdētāji.

Pēc PSRS Ministru Padomes priekšsēdētāja priekšlikuma PSRS Augstākā Padome var iekļaut PSRS valdības sastāvā citu PSRS orgānu un organizāciju vadītājus.

129. pants. psrs ministru Padome ir atbildīga un pakļauta PSRS Augstākajai Padomei, bet PSRS Augstākās Padomes sesiju starplaikā — atbildīga PSRS Augstākās Padomes Prezidijam.

PSRS Ministru Padome regulāri sniedz pārskatu par savu darbu PSRS Augstākajai Padomei.

130. pants. psrs ministru Padome ir tiesīga izlemt visus PSRS kompetencē esošos valsts pārvaldes jautājumus, ciktāl tie saskaņā ar Konstitūciju neietilpst PSRS Augstākās Padomes un PSRS Augstākās Padomes Prezidija kompetencē.

Savu pilnvaru ietvaros PSRS Ministru Padome:

1) nodrošina tautas saimniecības, kā arī sociālās un kultūras celtniecības vadīšanu, vienotas politikas realizēšanu zinātnes un tehnikas sfērā; izstrādā un veic pasākumus tautas labklājības un kultūras līmeņa celšanās nodrošināšanai, vienotās naudas un kredīta sistēmas nostiprināšanai, vienotas cenu politikas realizēšanai, valsts apdrošināšanas un vienotas uzskaites un statistikas sistēmas organizēšanai; organizē rūpniecības, celtniecības un lauksaimniecības uzņēmumu un apvienību, transporta un sakaru uzņēmumu, banku, kā arī citu Vissavienības pakļautības organizāciju un iestāžu pārvaldīšanu;

2) izstrādā un iesniedz PSRS Augstākajai Padomei kārtējos un perspektīvos PSRS tautas saimniecības attīstības un sociālās un kultūras celtniecības valsts plānus un PSRS valsts budžetu; gādā par valsts plāna un budžeta izpildi; sniedz PSRS Augstākajai Padomei pārskatus par plāna un budžeta izpildi;

3) gādā par valsts interešu aizstāvēšanu, sociālistiskā īpašuma un sabiedriskās kārtības sargāšanu, pilsoņu tiesību nodrošināšanu un aizsargāšanu;

4) gādā par valsts drošības nodrošināšanu;

5) realizē PSRS Bruņoto Spēku celtniecības vispārīgo vadību, nosaka aktīvajā karadienestā iesaucamo pilsoņu ikgadējos kontingentus;

6) realizē vispārīgo vadību PSRS attiecībās ar ārvalstīm, ārējā tirdzniecībā, ekonomiskajā, zinātniski tehniskajā un kultūras sadarbībā ar ārvalstīm; gādā par PSRS starptautisko līgumu izpildes nodrošināšanu; apstiprina un denonsē starp valdībām noslēgtos starptautiskos līgumus.

131. pants. Lai izlemtu jautājumus, kas saistīti ar tautas saimniecības vadīšanas nodrošināšanu, un citus valsts pārvaldes jautājumus, kā pastāvīgs PSRS Ministru Padomes orgāns darbojas PSRS Ministru Padomes Prezidijs šādā sastāvā: PSRS Ministru Padomes priekšsēdētājs, PSRS Ministru Padomes priekšsēdētaja pirmie vietnieki un vietnieki.

PSRS Ministru Padome, ja nepieciešams, nodibina PSRS Ministru Padomes komitejas, galvenās pārvaldes un citus resorus saimnieciskās, sociālās, kultūras un aizsardzības celtniecības jautājumos.

132. pants. psrs ministru Padome, ņemot par pamatu un izpildot PSRS likumus un PSRS Augstākās Padomes Prezidija dekrētus, pieņem lēmumus, izdod rīkojumus un pārbauda to izpildi. PSRS Ministru Padomes lēmumi un rīkojumi obligāti jāpilda visā PSRS teritorijā.

133. pants. psrs ministru Padomei ir tiesības jautājumos, kas ietilpst PSRS kompetencē, apturēt savienoto republiku ministru padomju lēmumus un rīkojumus, atcelt PSRS ministriju un PSRS valsts komiteju, kā arī citu tai pakļauto orgānu aktus.

134. pants. psrs ministru Padome apvieno un virza Vissavienības ministriju un PSRS koprepublikānisko ministriju, PSRS valsts komiteju un citu tai pakļauto orgānu darbu.

Vissavienības ministrijas un PSRS valsts komitejas vada tām uzticētās pārvaldes nozares visā PSRS teritorijā vai nu tieši, vai ar to izveidoto orgānu starpniecību.

PSRS koprepublikāniskās ministrijas un PSRS valsts komitejas vada tām uzticētās pārvaldes nozares parasti ar savienoto republiku attiecīgo ministriju un valsts komiteju starpniecību, tieši pārvaldīdamas PSRS Augstākās Padomes Prezidija apstiprināmā sarakstā ietvertos uzņēmumus un apvienības.

PSRS ministrijas un PSRS valsts komitejas ir atbildīgas par tām uzticēto pārvaldes nozaru stāvokli un attīstību, savas kompetences ietvaros izdod aktus, ņemot par pamatu un izpildot PSRS likumus, PSRS Augstākās Padomes Prezidija dekrētus, PSRS Ministru Padomes lēmumus un rīkojumus, organizē un pārbauda to izpildi.

135. pants. psrs ministru padomes un tās prezidija kompetenci un darbības kārtību, PSRS Ministru Padomes savstarpējās attiecības ar PSRS ministrijām un PSRS valsts komitejām, kā arī Vissavienības ministriju, PSRS koprepublikānisko ministriju un PSRS valsts komiteju sarakstu nosaka Likums par PSRS Ministru Padomi.

VI. SAVIENOTO REPUBLIKU VALSTS VARAS UN PĀRVALDES ORGĀNU UZBŪVES PAMATI

17. nodaļa. Savienotās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

136. pants. savienotās republikas augstākais valsts varas orgāns ir savienotās republikas Augstākā Padome.

Savienotās republikas Augstākā Padome ir tiesīga lemt visus jautājumus, kas ir savienotās republikas kompetencē saskaņā ar PSRS Konstitūciju un savienotās republikas Konstitūciju.

Savienotās republikas Konstitūcijas pieņemšana, grozījumu izdarīšana tajā, savienotās republikas tautas saimniecības attīstības un sociālās un kultūras celtniecības valsts plānu, kā arī valsts budžeta apstiprināšana, tai pakļautu orgānu izveidošana ir vienīgi savienotās republikas Augstākās Padomes kompetencē.

Savienotās republikas likumus pieņem tikai savienotās republikas Augstākā Padome.

137. pants. savienotās republikas Augstākā Padome ievēlē Augstākās Padomes Prezidiju — pastāvīgu savienotās republikas Augstākās Padomes orgānu, kas ir tai atbildīgs visā savā darbībā. Savienotās republikas Augstākās Padomes Prezidija sastāvu un pilnvaras nosaka savienotās republikas Konstitūcija.

138. pants. savienotās republikas Augstākā Padome izveido savienotās republikas Ministru Padomi — savienotās republikas valdību — savienotās republikas valsts varas augstāko izpildu un rīcības orgānu.

Savienotās republikas Ministru Padome ir atbildīga un pakļauta savienotās republikas Augstākajai Padomei, bet Augstākās Padomes sesiju starplaikā — atbildīga savienotās republikas Augstākās Padomes Prezidijam.

139. pants. savienotās republikas Ministru Padome, ņemot par pamatu un izpildot PSRS un savienotās republikas likumus, PSRS Ministru Padomes lēmumus un rīkojumus, pieņem lēmumus un izdod rīkojumus, kā arī organizē un pārbauda to izpildi.

140. pants. savienotās republikas Ministru Padomei ir tiesības apturēt autonomo republiku ministru padomju lēmumus un rīkojumus, atcelt novadu, apgabalu un pilsētu (republikas pakļautības pilsētu) tautas deputātu padomju izpildkomiteju un autonomo apgabalu tautas deputātu padomju izpildkomiteju, bet savienotajās republikās, kas nav iedalītas apgabalos, — rajonu un attiecīgo pilsētu tautas deputātu padomju izpildkomiteju lēmumus un rīkojumus.

141. pants. savienotās republikas Ministru Padome apvieno un virza savienotās republikas koprepublikānisko un republikānisko ministriju un valsts komiteju darbu.

Savienotās republikas koprepublikāniskās ministrijas un valsts komitejas vada tām uzticētās pārvaldes nozares un ir pakļautas savienotās republikas Ministru Padomei, kā arī attiecīgajai PSRS koprepublikāniskajai ministrijai vai PSRS valsts komitejai. Republikāniskās ministrijas un valsts komitejas vada tām uzticētās pārvaldes nozares un ir pakļautas savienotās republikas Ministru Padomei.

18. nodaļa. Autonomās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

142. pants. Autonomās republikas augstākais valsts varas orgāns ir autonomās republikas Augstākā Padome.

Autonomās republikas Konstitūcijas pieņemšana un grozīšana, autonomās republikas tautas saimniecības attīstības un sociālās un kultūras celtniecības valsts plānu, kā arī valsts budžeta apstiprināšana, tai pakļautu orgānu nodibināšana ir vienīgi autonomās republikas Augstākās Padomes kompetencē.

Autonomās republikas likumus pieņem tikai autonomās republikas Augstākā Padome.

143. pants. Autonomās republikas Augstākā Padome ievēlē autonomās republikas Augstākās Padomes Prezidiju un izveido autonomās republikas Ministru Padomi — autonomās republikas valdību.

19. nodaļa. Vietējie valsts varas un pārvaldes orgāni

144. pants. valsts varas orgāni novados, apgabalos, autonomajos apgabalos, autonomajos apvidos, pilsētās, rajonos, pilsētu rajonos, ciematos un lauku apdzīvotajās vietās ir attiecīgās tautas deputātu padomes.

145. pants. Vietējās tautas deputātu padomes izlemj visus vietējās nozīmes jautājumus, ievērojot visas valsts intereses un padomes teritorijā dzīvojošo pilsoņu intereses, izpilda augstāko valsts orgānu lēmumus, kā arī piedalās republikas un Vissavienības nozīmes jautājumu apspriešanā, iesniedz savus priekšlikumus šajos jautājumos.

Tautas deputātu padomes vada valsts, saimniecisko, sociālo un kultūras celtniecību savā teritorijā; apstiprina saimnieciskās, sociālās un kultūras attīstības plānus un vietējo budžetu; vada tām pakļauto valsts orgānu, uzņēmumu, iestāžu un organizāciju darbību; nodrošina likumu ievērošanu, valsts un sabiedriskās kārtības un pilsoņu tiesību aizsargāšanu; veicina valsts aizsardzības spēju nostiprināšanu.

146. pants. savu pilnvaru ietvaros vietējās tautas deputātu padomes kontrolē, kā to teritorijā esošie augstākas pakļautības uzņēmumi, iestādes un organizācijas ievēro likumus; koordinē un kontrolē to darbību zemes lietošanā, dabas aizsardzībā, celtniecībā un tautas patēriņa preču ražošanā, sociālajā, kultūras, sadzīves un citās ar iedzīvotāju apkalpošanu saistītajās sfērās.

147. pants. vietējās tautas deputātu padomes pieņem lēmumus PSRS, savienotās un autonomās republikas likumos tām piešķirto tiesību ietvaros. Vietējo padomju lēmumi obligāti jāizpilda visiem padomju teritorijā esošajiem uzņēmumiem, iestādēm un organizācijām, kā arī amatpersonām un pilsoņiem.

148. pants. vietējo tautas deputātu padomju izpildu un rīcības orgāni ir izpildkomitejas, ko padomes ievēlē no deputātiem.

Izpildkomitejas ne retāk kā vienu reizi gadā sniedz pārskatu padomēm, kas tās ievēlējušas.

149. pants. vietējās tautas deputātu padomes izpildkomiteja ir tieši atbildīga padomei, kas to ievēlējusi, kā ari augstākajam izpildu un rīcības orgānam,

VII. TIESAS SPRIEŠANA, ARBITRĀŽA UN PROKURATŪRAS UZRAUDZĪBA

20. nodaļa. Tiesa un arbitrāža

150. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienībā tiesu spriež tikai tiesa.

Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā darbojas PSRS Augstākā tiesa, savienoto republiku augstākās tiesas, autonomo republiku augstākās tiesas, novadu, apgabalu un pilsētu tiesas, autonomo apgabalu tiesas, autonomo apvidu tiesas, rajonu (pilsētu) tautas tiesas, kā arī kara tribunāli Bruņotajos Spēkos.

151. pants. visas tiesas Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā izveido, ievēlējot tiesnešus un tautas piesēdētājus.

Rajonu (pilsētu) tautas tiesu tautas tiesnešus ievēlē rajona (pilsētas) pilsoņi uz vispārēju, vienlīdzīgu un tiešu vēlēšanu tiesību pamata, aizklāti balsojot, uz pieciem gadiem. Rajonu (pilsētu) tautas tiesu tautas piesēdētājus ievēlē uz divarpus gadiem darbaļaužu sapulcēs viņu darba vai dzīves vietā, atklāti balsojot.

Augstākstāvošās tiesas ievēlē attiecīgās tautas deputātu padomes uz pieciem gadiem.

Kara tribunālu tiesnešus ievēlē PSRS Augstākās Padomes Prezidijs uz pieciem gadiem, bet tautas piesēdēs tājus — karavīru sapulces uz divarpus gadiem.

Tiesneši un tautas piesēdētāji ir atbildīgi vēlētājiem vai orgāniem, kas viņus ievēlējuši, un sniedz tiem pārskatus.

152. pants. psrs augstākā tiesa ir augstākais PSRS tiesas orgāns un likumā noteiktajos ietvaros^realizē uzraudzību pār PSRS tiesu, kā ari savienoto republiku tiesu darbību.

PSRS Augstāko tiesu ievēlē PSRS Augstākā Padome uz pieciem gadiem šādā sastāvā: priekšsēdētājs, viņa vietnieki, tiesas locekļi un tautas piesēdētāji. PSRS Augstākās tiesas sastāvā pēc amata ietilpst savienoto republiku augstāko tiesu priekšsēdētāji.

PSRS Augstākās tiesas organizācijas un darbības kārtību nosaka Likums par PSRS Augstāko tiesu.

153. pants. visās tiesās civillietas un krimināllietas iztiesā koleģiāli, bet pirmās instances tiesā — piedaloties tautas piesēdētājiem. Tautas piesēdētājiem tiesas spriešanā ir visas tiesneša tiesības,

154. pants. tiesneši un tautas piesēdētāji ir neatkarīgi un pakļauti tikai likumam,

155. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienībā tiesu spriež, pamatojoties uz pilsoņu vienlīdzību likuma un tiesas priekšā.

156. pants. Visās tiesās lietas iztiesā atklāti. Lietu izskatīšana slēgtā tiesas sēdē pieļauta tikai likumā noteiktajos gadījumos, pie tam ievērojot visus tiesvedības noteikumus.

157. pants. Apsūdzētajam tiek nodrošinātas tiesības uz aizstāvību,

158. pants. tiesvedība notiek savienotās vai autonomās republikas, autonomā apgabala vai autonomā apvidus valodā, vai arī attiecīgās teritorijas iedzīvotāju vairākuma valodā. Personām, kas piedalās lietā, bet neprot valodu, kurā notiek tiesvedība, nodrošina tiesības pilnīgi iepazīties ar lietas materiāliem un piedalīties tiesas darbībās ar tulka starpniecību, kā arī tiesības uzstāties tiesā dzimtajā valodā.

159. pants. nevienu nevar atzīt par vainīgu nozieguma izdarīšanā un uzlikt viņam kriminālsodu citādi kā ar tiesas spriedumu un atbilstoši krimināllikumam.

160. pants. lai sniegtu juridisku palīdzību pilsoņiem un organizācijām, darbojas advokātu kolēģijas. Likumā paredzētajos gadījumos juridisko palīdzību pilsoņiem sniedz bez maksas.

161. pants. civillietu un krimināllietu tiesvedībā var piedalīties sabiedrisko organizāciju un darba kolektīvu pārstāvji.

162. pants. Organizāciju, iestāžu un uzņēmumu saimnieciskos strīdus izšķir valsts arbitrāžas iestādes. Valsts arbitrāžas iestāžu organizācijas un darbības kārtību nosaka likums.

Visu arbitrāžas iestāžu darbību vada un uzrauga PSRS Valsts arbitrāža. PSRS Valsts arbitrāžas galveno arbitru ieceļ PSRS Augstākā Padome uz pieciem gadiem.

21. nodaļa. Prokuratūra

163. pants. Augstāko uzraudzību pār to, lai visas ministrijas, valsts komitejas un resori, uzņēmumi, iestādes un organizācijas, vietējo tautas deputātu padomju izpildu un rīcības orgāni, kolhozi, kooperatīvās un citas sabiedriskās organizācijas, amatpersonas, kā arī pilsoņi precīzi un vienveidīgi pildītu likumus, tiek uzdota PSRS ģenerālprokuroram un viņam pakļautajiem prokuroriem.

164. pants. psrs ģenerālprokuroru ieceļ PSRS Augstākā Padome, viņš ir atbildīgs un pakļauts tai, bet Augstākās Padomes sesiju starplaikā ir atbildīgs PSRS Augstākās Padomes Prezidijam.

165. pants. savienoto republiku, autonomo republiku, novadu, apgabalu un autonomo apgabalu prokurorus ieceļ PSRS ģenerālprokurors. Autonomo apvidu, rajonu un pilsētu prokurorus ieceļ savienoto republiku prokurori un apstiprina PSRS ģenerālprokurors.

166. pants. psrs ģenerālprokurora un visu zemāko prokuroru pilnvaru laiks ir pieci gadi.

167. pants. Prokuratūras iestādes realizē savas pilnvaras neatkarīgi no jebkādiem vietējiem orgāniem, pakļaujoties vienīgi PSRS ģenerālprokuroram.

PSRS prokuratūras iestāžu organizācijas un darbības kārtību nosaka Likums par prokuratūras uzraudzību Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā.

VIII. PSRS ĢERBONIS, KAROGS, HIMNA UN GALVASPILSĒTA

168. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienības valsts ģerbonis ir sirpja un āmura attēls, kura fonu veido zemeslode saules staros un vārpu ietvarā ar uzrakstu savienoto republiku valodās: «Visu zemju proletārieši, savienojieties!». Ģerboņa augšpusē ir piecstaraina zvaigzne.

169. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienības valsts karogs ir sarkans taisnstūra audums, kura augšējā stūrī pie kāta attēlots zelta sirpis un āmurs un virs tiem — sarkana piecstaraina zvaigzne ar zelta apmali. Karoga platuma attiecība pret tā garumu ir 1:2.

170. pants. padomju Sociālistisko Republiku Savienības valsts himnu apstiprina PSRS Augstākās Padomes Prezidijs.

171. pants. padomju sociālistisko republiku savienības galvaspilsēta ir Maskava.

IX. PSRS KONSTITŪCIJAS DARBĪBAS UN GROZĪŠANAS KĀRTĪBA

172. pants. psrs Konstitūcijai ir augstākais juridiskais spēks. Visus likumus un citus valsts orgānu aktus izdod uz PSRS Konstitūcijas pamata un saskaņā ar to.

PSRS Konstitūcija ir spēkā kopš tās pieņemšanas.

173. pants. psrs Konstitūciju groza ar PSRS Augstākās Padomes lēmumu, kas pieņemts ar ne mazāk ka divu trešdaļu balsu vairākumu no katras palātas deputātu kopskaita.

****

«DARBA BALSS»

e-grāmatu izdevniecība

darbabalss.eu

№ 401

Riga, 2015

Content

Padomju Sociālistisko Republiku Savienības konstitūcija. 1977

SATURS

PADOMJU SOCIĀLISTISKO REPUBLIKU SAVIENĪBAS KONSTITŪCIJA (PAMATLIKUMS)

I. SABIEDRISKI POLITISKAS UN EKONOMISKAS IEKĀRTAS PAMATI

1. nodaļa. Politiskā sistēma

2. nodaļa. Ekonomiskā sistēma

3. nodaļa. Sociālā attīstība un kultūra

4. nodaļa. Ārpolitika

5. nodaļa. Sociālistiskās Tēvijas aizsardzība

II. VALSTS UN PERSONĪBA

6. nodaļa. PSRS pilsonība. Pilsoņu tiesību vienlīdzība

7. nodala. PSRS pilsoņu pamattiesības, pamatbrīvības un pamatpienākumi

III. PSRS NACIONĀLI VALSTISKĀ IEKĀRTA

8. nodaļa. PSRS — savienota valsts

9. nodaļa. Savienotā padomju sociālistiskā republika

10. nodaļa. Autonomā padomju sociālistiskā republika

11. nodaļa. Autonomais apgabals un autonomais apvidus

IV. TAUTAS DEPUTĀTU PADOMES UN TO IEVĒLĒŠANAS KĀRTĪBA

12. nodaļa. Tautas deputātu padomju sistēma un darbības principi

13. nodaļa. Vēlēšanu sistēma

14. nodaļa. Tautas deputāts

V. PSRS AUGSTĀKIE VALSTS VARAS UN PĀRVALDES ORGĀNI

15. nodaļa. PSRS Augstākā Padome

16. nodaļa. PSRS Ministru Padome

VI. SAVIENOTO REPUBLIKU VALSTS VARAS UN PĀRVALDES ORGĀNU UZBŪVES PAMATI

17. nodaļa. Savienotās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

18. nodaļa. Autonomās republikas augstākie valsts varas un pārvaldes orgāni

19. nodaļa. Vietējie valsts varas un pārvaldes orgāni

VII. TIESAS SPRIEŠANA, ARBITRĀŽA UN PROKURATŪRAS UZRAUDZĪBA

20. nodaļa. Tiesa un arbitrāža

21. nodaļa. Prokuratūra

VIII. PSRS ĢERBONIS, KAROGS, HIMNA UN GALVASPILSĒTA

IX. PSRS KONSTITŪCIJAS DARBĪBAS UN GROZĪŠANAS KĀRTĪBA