Velmers Kārlis

Padomju skolas uzdevumi, vadība un darba organizācijas jautājumi

Kārlis Velmers

Padomju skolas uzdevumi, vadība un darba organizācijas jautājumi

1.          Skolas uzdevumi

Marksisti ar audzināšanu saprot vispusīgu cilvēka attīstību. Markss to ir formulējis šādi: «Audzināšana konstituējas no 3 elementiem: 1) garīgās attīstības, 2) fiziskās audzināšanas,

3)   techniskās mākas1 ).»

Morālo un estētisko audzināšanu Markss un Engelss piemin vairākos citos darbos, piem., Antidūhring'ā2 ).

Tā tad vispusīga cilvēka attīstība marksistiskā izpratnē meklējama intelekta attīstības, politechniskās izglītības, fiziskās, morālās un estētiskās audzināšanas vienībā. Šāda audzināšana ir jādod skolai.

Ļeņins un Staļins, konkretizēdams šo vispārējo formulējumu, skolai dod noteiktu uzdevumu: izaudzināt jaunatni, kas būtu spējīga galīgi izveidot un nostiprināt komunismu.

Komunistiskās audzināšanas darba pirmais posms ir skolēnu apbruņošana ar pamatīgām zināšanām. Maldīga ir doma, ka var audzināt komunistiskā garā, dodot bērniem paviršas zināšanas. Sociālistiskās sabiedrības celšana prasa arvien vairāk un vairāk zināšanu visos dzīves novados. Tas skolai uzliek ļoti noteiktu uzdevumu: dot skolēniem pamatīgas un sistemātiskas zināšanas. Nav iespējams pacelt tautas kulturālo līmeni, darba ražību un kvalitāti, nav iespējams izlīdzināt pretešķības garīgā un fiziskā darba starpā bez labi organizēta skolas darba. Tāpēc skolas uzdevums ir dziļi iestrādāt katrā audzēknī pamatīgas zināšanas un cīnīties ar paviršību. «Vajag iegūt sev visu cilvēces zināšanu kopsumu,» saka Ļeņins «un to iestrādāt tā, lai komunisms jums neliktos kaut kas iemācīts, bet tas būtu jūsu pašu atrasts neatvairāms secinājums no visa tā, ko jums ir devusi izglītība.»3 )

ļ) Маркс и Энгельс, Собр. соч XIII, I с. 199. 1рр.

Маркс и Энгельс, Собр соч. XIV, 94. 1рр.

) Ленин, Собр. соч. XXX, 408. 1рр.

Jaunatnes audzināšanas un izglītības darbs īstenībā ir ieaudzināšana komunistiskajā morālē. Bezgala kļūdījušies ir tie, kas visu: laiku domāja, ka jaunās sociālistiskās, pasaules cēlējiem, nav morāles.. Ir .tiesa, neder vairs vecā, buržuāzijas morāle.

Komunistiskā morāle.izriet no tiem uzdevumiem, ko uzliek jaunās sabiedriskāsiekārtas, celšana un izveidošana, un ir pakārtpta tiem, jo komunistiskās tikumības pamatā ir cīņa' pār komunisma nostiprināšanu un .piepildīšanu. Apzinigas disciplīnas ieaudzi.nāšana ir sevišķi svarīgs posms komunistiskās morāles ieaudzināšanā. Uh tieši jaunā padomju skola ir: tā Iestāde, kas riesīs'"' atbildību par apzinātas disciplīnas .ieaudzināšanu jaunatnē. Šie ir divi svarīgi-, uzdevumi,, kas skolas dzīvē visciešāk saistīti ar mācības darbu.

Skolai vel, ir citi ļoti. svarīgi audzināšanas uzdevumi. Minēsim sabiedrisko audzināšanu.

Visa sabiedriskās audzināšanas māksla galu galā ir katra indivīda iekļaušana sabiedrības struktūrā tā, lai viņš varētu pilnīgi attīstīt visas savas īpatnējās spējas un dotības un rezultātā atr savu' darbu vislabāk un vispilnīgāk kalpot sabiedrībai, celt sabiedrības dzīvi un arī savu dzīvi. Tas nozīmē, ka audzinot sabiedrisk um a m — un tas ir jaunās padomju skolas ļoti svarīgs uzdevums — skolai jāveltī vajadzīgā vērība katra bērna individualitātei. Katru atsevišķu skolēnu audzina kolektīvs,1 bet kolektīvs aug, veidojas ar katra īpatņa augšanu, izkopšanos un gatavību sabiedriskumam.

Šī jautājuma pareiza atrisināšana praksē un arī teorētiska nostiprināšana visu skolotāju apziņā ir viens no svarīgākiem jaunās padomju, .skolas uzdevumiem: Tāda priekšrocība, ka vienā laikā var audzināt kolektīvismam un izkopt individuālitāti,vir sastopama tikai sociālistiskā sabiedrībā, kur pretešķības indivīda un sabiedrības starpā .ir izlīdzinātas. Tas mums, kas tikko esam kļuvuši par sociālistiskās tēvijas pilsoņiem, un mūsu jaunajai padomju skolai uzliek ārkārtīgi svarīgus uzdevumus.

Padomju skola dod saviem audzēkņiem īsti zinātniskas mācības. Ar to slikts pamats zinātniskam pasaules skatījumam, un bērns gūst pareizu ieskatu par dabas un cilvēku sabiedrības attīstības likumiem. Zinātnisks pasaules uzskats nav savienojams ar reliģiju. Tāpēc padomju skolā netikvien

nemaca dažadu , ticību macibas, bet skola Ir aktivi anti-, reliģiska.

Padomju savienība ir valsts, kur neatlaidīgā-sociālistiskās celtniecības . darbā draudzīgi sadarbojas gandrīz jau ; 200 da-, žādu tautu. Šai darbā visas pasaules darba ļaudis, redz savas nākotnes cerības. Tas mūsu jaunajai .skolai uzliek pilnīgi jaunus uzdevumus audzināšanas laukā; Latvijas Padomju Sociālistiskās Republikas, pilsoņiem ir jāieaudzina apziņa, ka mūsu. tautas intereses -ir nedalāmi saistītas ar Visas pasaules darba ļaužu interesēm;

Šauri nacionālās audzināšanas robežas ir. nojauktas, un jaunās padomju skolas priekšā paceļas internacionālās audzināšanas problēma. Mēs uzstādāmpar uzde-, vumu ieaudzināt katra skolēna apziņā, ka mūsu Padomju Savienība ir internacionāla: valsts, kur tautas, viena otru cieni; kur attīstās kultūra, kas ir nacionāla pēc formas, sociālistiska pēc satura, un kur bez savstarpēja naida tautas roku .rokā. strādā un draudzīgi sadarbojas lielajā sociālistiskās sabiedrības celtniecības darbā.

Tai pašā laikā mēs nedrīkstam aizmirst, .kamūsu jaunā tēvija ir pirmā .un vienīgā sociālistiskā valsts, pasaulē, ka' visapkārt tai stāv. naidīgas kapitālistiskās valstis. Tāpēc mūsu jaunatne ir dedzīgi jāaudzina cīņas gatavībā aizstāvēt savu sociālistisko tēviju. Dziļi ieaudzināt …jaunatni, padomju pa triotismā — tas ir viens no viss Vārīgākiem jaunās pa domju, skolas, uz devumiem;

Tā ir vissvarīgākā un visaugstākā prasība, kādu Padomju valsts uzstāda mūsu jaunatnei: būt vienmēr gatavībā aizstāvēt ieročiem rokās savu zemi. Mācoties -skoļjā Un vēlāk, strādājot fabrikā vai kādā citā iestādē, jaunatne, ne 'mirkli nedrīkst aizmirst, ka dzimtene viņu/var saukt ar ieročiemaizstāvēt tās neatkarību, godu un slavu. Būt. vienmēr gatavībā, .zināt militāro specialitāti, prast rīkoties ar kaujas ieroci, audzināt sevī varoņa īpašības — nelokāmu gribu, drošsirdību, vīrišķībui drosmi, izturību dzimtenes Sargāšanā, — tas. nozīmē izpildīt Padomju patriota svētāko pienākumu.1 ) . .

1) «Pravda» 27. VIII 40. Komunistiskā, morāle un jaunatnes audzināšana..

2.            Skolas vadība

1.        Skolas vaditaja uzdevumi

Komunistiskā partija ir vienmēr veltījusi izcilu vērību organizatoriskiem jautājumiem un pasvītroti uzsvērusi plānveidīgas darba vadības, lietderīgas darbinieku izlases un lietišķas darba kontroles nepieciešamību. Sociālistiskā iekārta nav nemaz domājama bez noteiktas plānveidīgas darba un materiālo vērtību izkārtošanas.

Partijas 17. kongresā organizācijas jautājumiem bija veltīts īpašs b. Kaganoviča referāts. Šis kongress atzina, ka visu Padomju iestāžu un uzņēmumu vadībā jāturas pie šādiem principiem:

1)  Vadībai jābūt konkrētai un lietišķai; tai pilnīgi jāaptver uzdevuma būtība un jāpārzina darba technika un tā sastāvdaļas.

2)   Tā ir dibināta uz vienvadības principa un vadītāja pilnīgas personīgas atbildības par visu iestādi, par darbu visā pilnībā un par katru atsevišķa darba posmu. Tā prasa arī katra atsevišķa darbinieka personīgu atbildību par viņam uzticēto darbu.

3)   Pareizas vadības svarīgākais noteikums ir pārbaudīt darba, vispārējo partijas un valdības direktīvu, tiešo darba vadītāja rīkojumu un katra atsevišķa darbinieka darba plāna un pienākumu izpildīšanu.

Šie principi ir arī skolas vadības iekārtas pamatā.

Skolas vadītājs, vai tas ir pamatskolas pārzinis, vai arī vidusskolas direktors, ir tā padomju varas organizētās gribas vienība, kas saista visu skolas darba kolektīvu vienam mērķtiecīgam uzdevumam, un šim kolektīvam ir jādarbojas ar pulksteņa mēchanisma precizitāti.

Šo stāvokli vēl ir pastiprinājis PSRS Augstākās padomes prezidija š. g. 26. jūnija dekrēts, kas prasa no katra darbi

nieka, lai kādu posteni tas arī ieņemtu, apzinīgu, disciplinētu un atbildīgu darbu. Kā direktors rūpniecības uzņēmumā ir galvenais noteicējs, tā skolas vadītājs savā skolā ir pilntiesīgs rīkotājs. Viņš ir skolas direktors, valsts uzticības persona, viņš vienpersonīgi atbild valstij un tautai par savu skolu.

Skolas vadītājs ir atbildīgs un vienpersonīgi atbildīgs par mācības un audzināšanas darba idejiski-polītisko un pedagoģiski-metodisko pusi, skolas administrāciju, saimniecību un par skolnieku sekmēm.

Skolas vadītājs nes pilnīgu atbildību par mācības darba metodisko nostādīšanu. Viņš pārbauda skolotāju darba plānus un atsevišķo stundu konspektus, hospitē stundās, kontrolē mācības programas izpildīšanu, pārskata skolnieku burtnīcas, iepazīstas ar kontroles un pārbaudījumu darbiem un seko katra skolnieka sekmēm un uzvedībai.

Metodiskā darba izkopšanai un uzlabošanai skolas vadībai jāveltī sevišķa vērība. Te skolas vadītājiem, viņu palīgiem un inspektoriem ar savu iniciatīvu, pieredzē jumiem, un prasmi jāiet skolotājiem palīgā. Veidi, kā to panākt, ir dažādi. Ierosinājumam minēsim dažus. Skolas vadītājs organizē:

1)  periodiskas pārrunas ar atsevišķiem skolotājiem par darba plānu, stundu konspektiem, par cīņu ar nesekmību u. t. t.;

2)   aicina par konsultantiem piedzīvojušus pedagogus;

3)   iet skolotāju stundās un pēc tam tās pārrunā;

4)   kopīgi analizē skolnieku darbus;

5)   organizē seminārus atsevišķu pedagoģisku, didaktisku vai metodisku jautājumu iztirzāšanai;

6)   dod parauga stundas;

7)   organizē lielākās skolās zinātniskus pedagoģijas kabinetus;

8)   kolektīvi lasa un iztirzā pedagoģiskus un metodiskus rakstus (šai nolūkā der izlietot žurnālus: «Načaļnaja skola», «V pomošč učitjeļu», «Sovetskaja pedagogika», «Padomju Latvijas skola» un skolotāju dienas avīzi «Učitjeļskaja gazeta»);

9)   pārzinim sistemātiski jāpārbauda skolotāju stundu konspekti, skolnieku uzdevumu burtnīcas u. t. t. (te arī jāatgādina, ka uzdevumu burtnīcas būs nevien pamatskolā, bet arī visās vidusskolas klasēs);

10) skolas vadītājs sava un citu skolotāju darba kontrolei raksta riorādījumus katrai klasei īpašā SKolas vadītāja ierosinājumu grāmata un seko šo norādījumu izpildīšanai..

Skolas vadītājs ir atbildīgs, par skolas garu, kārtību un disciplīnu, un par.savu skolēnu ieaudzināšanu kulturālas un higiēniskas dzīves parašas.

Prasot no skolas darbiniekiem darba disciplīnas un kvalitātes kāpinājumu, skolas vadītājam jādod konkrēti norādījumi, kā jāstrādā. Ar personīgu piemēru viņam jārāda darba paraugs.

Iepazīdamies ar saviem darbiniekiem pēc viņu darba faktiskajiem rezultātiem, skolas vadītājs līdz ar to arī izpilda b. Staļina norādījumu, ka «pārbaudīt darbiniekus, tas nozīmē pārbaudīt tos nevien pēc solījumiem un deklarācijām, bet pēc viņu darba rezultātiem».1 )

Ļoti svarīga prasība ir sekojošā: skolas vadītājam aprot strādāt un sastrādāt ar skolas darba к ol e к t ī v u. .Jāprot aizraut kolektīvu kopīgā draudzīgā darbā, lai tas ar prieku ziedotu visus spēkus atbildīgajam un augstajam jaunatnes audzināšanas un mācīšanas darbam'. Skolas vadītājam ir jābūt atsaucīgam pret darba biedriem, jāprot pieiet katram individuāli, tam jābūt autoritātei nevis ar administrācijās varu, bet ar darba un zināšanu pārākumu un gatavību un prasmi katram palīdzēt.

Skoias vadītājs ir divkārt priekšnieks. Viņš ir priekšnieks skolas darbiniekiem, viņš ir arī augstākā instance skolēniem. Skolas vadītājs arī tos nedrīkst aizmirst. Viņam jabut pieejamam katram bērnam, .bērni viņam jāpazīst un jāinteresējas par katra bērna sekmēm, audzināšanās un attīstības apstākļiem.

Sevišķi svarīgs noteikums skolas vadīšanā ir kontakta nodibināšana ar bērnu vecākiem, modinot interesi un ceļot vecākos atbildības sajūtu par savu bērnu audzināšanu, dodot padomus uri organizējot palīdzību vecākiem šai darbā un, no otras puses, protot viņus saistīt par palīgiem skolas darbā.

Skolas pārzinim un direktoram ar stingra skolas vadītāja autoritāti jāstājas sabiedrisko organizāciju un , apkārtējās sa-

1) И. В. Сталин., Доклад и заключительное слово'на пленуме ЦК ВКП(6 ) 3 5 марта 1937 rJ стр. 36.

biedrības priekšā. Viņam, ir jādod pārskats par savās skolas darbu, jāprot uzklausīt lietišķa kritika un jāņem Vērā tās prasības, ko skolai uzstāda sabiedrība:. No otras puses, viņam jāprot izmantot sabiedriskās organizācijas skolas darbā celšanai Un sekmēšanai.

Skolas vadīšana tiek realizēta pēc skolas iekšējiem noteikumiem, pēc skolas satversmēs. 1935.. gada 3. septembrī PSRS TKP un VK(b)P CK izdeva noteikumus par' «mācības darba organizāciju un iekšējo kārtību pamat-иц vidusskolās»:1 ) Šī likuma otrā daļa «par skolas iekšējo kārtību un skolnieku uzvešanās noteikumiem»2 ) nosaka, ka skolas iekšējās dzīves noteikumi ir kategoriski un absolūti obligāti kā skolniekiem, tā skolotājiem. Šie noteikumi ir skolas pamata likums, kas nosaka katras skolas tipa mērķi un uzdevumus, organizatorisko struktūru, administrācijas, skolotāju un skolas organizāciju pienākumus un tiesības un stingri reglamenta-mācības darba technisko izkārtojumu un skolnieku uzvešanos skolā un ārpus tās.

Skolnieku uzvešanās noteikumu.-pamatā likti šādi. principi: stingra un apzinīga disciplīnas' ieturēšana,, laipna un pie-' klajīga izturēšanās pret skolotājiem,pieaugušiem un skolās biedriem, ieaugšana kultūras tradīcijās,-, skolas Un sabiedrības īpašumu saudzēšana un noteikta un nesaudzīga cīņa ar antisociālām parādībām uzvešanās ziņā.

Pēc šiem norādījumiem katrai padomju skolai izstrādāti, savi iekšējās iekārtas noteikumi. Arī mums tas būs jādara..

Ar šiem noteikumiem, reglamentēti arī. skolas .vadītāja, pārziņa palīgu un inspektoru, tāpat arī skolotāju pienākumi un tiesības un sīki noteikts arī visu skolas organizāciju darbs, to starpā pedagogu konferences, vecāku un skolnieku padomes un skolnieku organizāciju, pionieru un komunistiskās jaunatnes darbs skolā.

Bet te jāaizrāda, ka padomju likumi neatbrīvo skolas vadītāju no personīgas atbildības arī par. to darbu, ko šie noteikumi vai arī paša skolas vadītāja rīkojumi uzliek par pienākumu viņa palīgiem vai Citiem skolas darbiniekiem. Skolas vadītājs nes atbildību par darba uzticēšanu viņa izraudzītai

1) Постановления партии и правительства 6. школе. Учпедгиз 1939, 2 44.-48. 1рр,

) turpat, 48. 1рр. ,

personai. Skolas vadītajam ir japrot pareizi izvērtēt savus darbiniekus un racionāli izmantot katru darbinieku savā vietā.

Protams, ar to visi skolas vadītāja pienākumi vēl nav reģistrēti. Ja no visa tā būtu radies iespaids, ka darbs ir ļoti plašs un ļoti atbildīgs un būtu izraisījušies daži pieturas punkti nākamā darba plāna celšanai, — ar to tad arī pašlaik pietiktu. Tas pats jāsaka arī par pārziņu palīgiem un vidusskolu inspektoriem. Arī viņu uzdevumi un pienākumi ietilpst šo pašu principu rāmjos, un tāpēc pie tiem vismaz tagad sīkāk nevarēsim apstāties, kaut gan tas būtu bijis ļoti vajadzīgs.1 ) Tie paši principi nosaka arī klases audzinātāju un dežūrējošo skolotāju pienākumus. Izstrādājot šo posteņu darba plānus, ne brīdi nedrīkst izlaist no acīm to konsekvento, sīkumos izdomāto un izstrādāto kārtības un darba organizācijas principu, kas apgaro padomju pedagoģiju.

*        2. skolotājs

Skolas administratīvajā struktūrā ietilpst arī pats svarīgākais skolas darbinieks — skolotājs.

Būsim atklāti: skolotāja darbs vecajā sabiedrībā netika augsti vērtēts. Tas bija degradēts. Citādi būs jaunajā Latvijas Padomju Sociālistiskā Republikā. «Tautskolotājs jānostāda uz tik augstas pakāpes, kādā viņš nekad nav vēl bijis, nav un nevar arī būt buržuāziskā sabiedrībā,» ir teicis Ļeņins.2 )

Padomju vara augsti vērtē skolotāja darbu. VK(b)P CK 1932. g. 25. augusta lēmumā atzīmē «arvien pieaugošu skolotāja nozīmi bērnu mācīšanas un apzinīgas darba disciplīnas ieaudzināšanā». Visa tauta mīl un cienī padomju skolotāju. Bet šis stāvoklis ir jāiegūst ar krietnu un pašaizliedzīgu darbu.

Šis vēsturiskais laiks, kad valstī ceļ jaunu dzīvi, no padomju pilsoņiem un pirmā kārtā no padomju skolotājiem prasa augstu un cēlu īpašību izpausmi.

Skolotājam jāmobilizē visa sava griba, visa sava māksla un zināšanas, lai labi un priekšzīmīgi izpildītu savus pienākumus pret jauno padomju valsti.

1) Šeit vismaz ir jāatzīmē tas, ka pārziņu palīgiem ļoti aktīvi jāpiedalās audzināšanas darba nostādīšanā un izkopšanā un šinī ziņā atbildībā jādalās ar skolas vadītāju.

2)     Статьи и отрывки из произведений В. И. Ленина по вопросам народного просвещения и школы. Учпедгиз 1938, 243. 1рр.

Ja, jau agrāk nebija nekāds gods strādāt vienaldzīgi, tad šodien strādāt bez entuziasma ir noziegums. Padomju skolotājiem visas savas spējas un zināšanas bez atlikuma ir jāziedo padomju tautu lielajam kultūras darbam.

Ir zināms, ka starp skolotājiem vēl ir diezgan daudz ierēdņu, algotņu un formālistu, kas, nostrādājuši savas stundas, atstāj skolu kā svešu māju. Tiem nav sirds pie darba, tie ir vienaldzīgi par savas skolas panākumiem un neveiksmēm. Tie būs slikti jaunās padomju skolas cēlēji!

Priekšzīmīgs padomju skolotājs ir sava aroda pratējs visaugstākā mērā. Viņš ir stingrs pret sevi, nenogurstoši strādā savas skolas labā, augsti tur viņas godu, cienī viņas vārdu, rūpīgi sarga viņas slavu un pilnīgi nododas uzticētajam darbam. Viņš apzinās savu lielo aicinājumu ne tikai tad, kad atrodas skolā, stundā, bet vienmēr un visur. Pareiza, komunistiska izturēšanās un uzvešanās sa-, biedrībā viņam ir tikpat svarīga cik pareiza izturēšanās skolā.

Padomju skolotājam jābūt cēlu domu un krietnas, godīgas dzīves paraugam. Bērni mācās ne tikai no skolotāja vārdiem, viņi mācās ne tikai stundās. Bērnus māca arī paša audzinātāja dzīve. Lūk, kāpēc skolotāja dzīve, viņa darbs, viņa attiecības pret apkārtējiem, viņa izturēšanās veids un rīcība, lai kur tas notiktu, ir viens nedalāms veselais, kas savā gala rezultātā atspoguļo skolotāja garīgo seju. Un skolotāja garīgā seja ir liels audzināšanas faktors.

Priekšzīmīgs padomju skolotājs ir. sīkpilsonisko tradiciju un izlaidības nesamierināms ienaidnieks. Viņš novērsīsies no katras lietas un līdzdalības tādā darbā, kas varētu apēnot skolotāja vārdu. Viņš ir vīrišķīgs un drošs, nebīstas uzstāties pret katru ļaunumu, lai no kurienes un ar kādu protekciju tas nāktu. Uzdevums un darbs, ko viņam ir uzticējusi padomju valsts, stāv visam pāri. Viņš ir nesaudzīgs pret sevi, bet iecietīgs attiecībās pret saviem biedriem. Viņš nenoslēpj savas kļūdas un neveiksmes, bet kopīgi ar biedriem analizē tās, lai no tām mācītos un turpmāk izbēgtu. Viņš ir izpalīdzīgs saviem līdzgaitniekiem darbā. Viņam ir sveša uzpūtība, patmīlība un iztapība. Viņš ir lietišķs, pieticīgs un godprātīgs. Viņam ir jābūt tādam tāpēc, ka ar šādām rakstura īpašībām jāizaudzina jaunais padomju pilsonis.

Būtu nepareizi domāt, ka visas šīs īpašības, kuras komunistu partija, .neatlaidīgi audzina tautas masās, kuras ar liela un cēla piemēra spēku dveS lielā Staļina dzīve, radīsies pašas no sevis, radīsies līdz ar cilvēka piedzimšanu. Šīs īpašības •cilvēkos jāmodina un jāaudzina, jāaudzina ar mīlestību, ar rūpībuj ar pacietību, nebaidoties no neveiksmēm.

*  s • Liela ir uzticība, kādu partija un padomju valdība veltī .'skolotājam. Liels: gods ir būt par padomju valsts skolotāju, jo viņš nes lielu atbildību.'. Padomju skolotājs, ceļ un veido ap;ziņu un kaldina to cilvēku raksturu, kas rīt būs sociālistiskās "dzīves' un valsts cēlēji. " Šis. darbs ir jādara tīrām rokām. .Katra skolotāja mērķis lai būtu:.tā savu dzīvi nodzīvot, lai ne vienaj ne divas, bet vairākas paaudzes atcerētos sava skolotāja gaišo tēlu.1 )

Līdztekus politiskās audzināšanas un izglītības darbam skolotāju jautājumam jāpieiet arī -no šīs puses: skolotājs ir jāiekustina, jāmudina, jāceļ un jāaudzina no iekšpuses. Tie spēki, kas katrā : mīt, tas sociālais moments, kas ir bijis izšķīrējs, izraugoties skolotāja darbu, ir jāatdzīvina no pagurumaun j ā а к 11 v iz ē ar to jaunā garīguma strāvojumu, ko'atnesusi padomju vara.. Tie iekšējie garīgie spēki,, kas mīt skolotāju saimē, ir atkal jāizraisa,Aizbērtie un aizbirušie avoti ir jāatrok.. Jaunā laika dzirkstis ir jāiemet skolotāja, dvēselē. Visiem līdzekļiem ir jāpanāk, lai tas darba gars, tā garīgā rosme, kas tik ļoti ir vajadzīga jaunās dzīves Celšanai, sāktu raisīties pati no saviem potenciāliem avotiem,

. SKolotājiem. pašiem irjāpār'top par padomju vskoI otājiem. Tad skolotāji apzināsies, ka viņu īstā vieta ; un goda pilnais pienākums ir būt par sociālistiskās valsts skolotājiem.' Šai nolūkā skolotājiem jāiegaumē marksisms-ļeņinisms; jāzina visā pilnībā sociālistiskās audzināšanas uzdevumi un mērķi un jāapzinās, ka uz viņiem1 gulstas atbildība par to, kāda.izaugs jaunā.sociālistiskā jaunatne. Vēl vairāk. Skolotājiem jāpiedalās aktīvi cīņās par kapitālistu pretestības, sevišķi idejiskās pretestības, salaušanu. S ko 1 otā j i e.m j ā klust par sociālistiskās izglītošanas galveno armiju.: Viņi nevar sevi ierobežot šauros skolotāja darbības rāmjos, bet tiem jāsakust vienā armijā ar darba ļaužu cīnošos masu. Jaunās pedagoģijas uzdevums ir saistīt

f Pēc „Моральный облик советского педагога”. Учительская

газета Nr.. 96, 19. vil 40.

skolotāja darbību ar sabiedrības sociālistisko organizāciju darbu. Bez. šādas saistības ar darba ļaužu cīņām'' bez pašu skolotāju revolucionārās darbības,, bez .viņu saistībai, ai* partiju»-, bez tā, ka komunisma idejas būtu skolotāju' neatņemama sastāvdaļa, skolotāji1 nevarēs veikt jaunās pedagoģijas; uzdevu-; mus.1 )

3.       Pedagogu padome *

Pedagogu padomes sastāvā ietilpst: skolas vadītājs,, visi skolotāji, vecākais pionieru vadītājs un 'skolas ārsts. Pedagogu padomes sēdēs var aicināt skolnieku un vēcāku padomes, arodbiedrību un citu padomju sabiedrisko , organizāciju.. pārA stāvjus. • / • . • • • :

Pedagoģiskās . padomes strādā pēc skolas vadītāja sastādīta un padomes apstiprināta darba plāna. Sēdes notiek mazākais reizi mēnesī, iepriekš noteiktā laikā, • v-»'» Pedagogu padomes jautājumus izšķir ar vienkāršu balsu vairākumu. Lēmumus apstiprina skolas* vadītājs.'. Viņam ir, veto tiesības. > • '

Pedagoģiskās padomes apspriešanā nāk visi skolas un ārpusskolas audzināšanas' un mācīšanas darba organizācijas., jautājumi. • ' , . 'A • -. •

Pedagogu padomju uzdevumos ietilpst, arī rūpesvpar skor lotāju pedagoģisko un metodisko zināšanu padziļināšanu ,un celšanu. Tāpēc pedagogu padome savā darba plānā'4ekālkulē arī tīri teorētiskus referātus par pedagoģiju, psīeholoģiju un mācīšanas metodēm. Vislabāk, ja šos referātus-,sagatavo paši skolotāji. Pirmajos* gados šai ziņā mūsu jaunās skolas pēda-1, goģiskajām padomēm būsjābūt sevišķi aktīvām. Ieaugt, pa-., domju pedagoģijā, iedziļināties, tās audzināšanas principos'uiy visā pilnībā aptvert tās būtību nevarēs tikai klausoties. Šajos; jautājumos ir jāiedziļinās, jāiestrādājas un jāizstrādājas;-Vispareizākais ceļš te būs pedagoģiska entuziasma apgarots paš-. darbības ceļš. < ,

4.          Skolnieku padome un organizācijas

Jauns audzināšanas faktors mūsu skolās būs skolnieku' padomes un organizācijas. Jau ar 1931. gada 5. septembra.

J ) Padomju skola «Padomju Latvija» Nr..-20,‘,2. IX 40.

partijas CK lēmumu skolnieku pašvaldības orgānu darbība ir vērsta uz to, lai celtu mācību sekmes un nostiprinātu skolā apzinātu darba disciplīnu.1 ) Šī darba organizācija dabīgi piekrīt skolotājam. Padomju pedagoģiskajā literatūrā ir daži ārkārtīgi vērtīgi ziņojumi, kas rāda, ar kādu organizatorisku meistarību padomju pedagogs izmanto šo jauno, nozīmības ziņā neaprēķināmo, audzināšanas faktoru. Mums šinī laukā būs daudz jāmācās no saviem kolēgām Savienības vecākajās republikās.

Visnepieciešamākie praktiskie aizrādījumi būtu sekojoši: pēc rūpīgas skolēnu sagatavošanas kārtīga darba un apzinīgas darba disciplīnas izpratnē, skolēni, vai nu pa klasēm, vai kādas citas organizācijas formās, izvēlē no sava vidus labākos, aktīvākos, priekšzīmīgākos. Tie tad sastāda skolēnu aktīva kodolu. Skolas vadītājs vai viņa nozīmēts skolotājs palīdz šim aktīvam izstrādāt darba plānu un pakāpeniski un metodiski ievadīt visu viņa darbu skolas sekmju un darba kārtības celšanā. Tā kārtība un darba disciplīna, kas izaug no bērnu pašu kolektīva līdzdarbības šai darbā un ir dibināta uz viņu kopējas apziņas izkopšanu un celšanu, pēc savas dabas ir pilnīgi citāda nekā iedresētā disciplīna. Šī disciplīna un kārtība ir padomju skolas disciplīna un kārtība.

Pagaidām, kamēr skolās nav noorganizētas un iestrādājušās pionieru grupas un komunistiskās jaunatnes šūniņas, nevajadzētu steigties ar skolēnu padomes vēlēšanām.

Par pionieru un komunistiskās jaunatnes organizācijas darbu skolā plašu un pamatīgu iztirzājumu deva b. K. Laškops savā referātā Skolotāju kongresā. Tas ir iespiests Jaunā Komūnāra 17. numurā š. g. 4. septembrī. Tur visi šie jautājumi atrisināti. Būtu tikai jāpiezīmē, ka pēc VK(b)P CK 1934. gada 23. aprīļa lēmuma skolas vadītājs ir atbildīgs par pionieru darba saturu skolā,2 ) Pēc šī paša un arī agrākiem CK aizrādījumiem (1932. g. 16. aprīlī)3 ) ir jāraugās, lai nepārslogotu bērnus ar sabiedriski-polītiskiem uzdevumiem.

*) Постановления партии и правительства . . . 12.—13. lpp

) turpat, 30. lpp.

3)    turpat, 16. lpp.

5.         Vecāki un skolas padome

Padomju iekārtā skola un māja strādā roku rokā vienu darbu. Skola palīdz vecākiem organizēt pareizu audzināšanu mājās, vecāki, savukārt, var sniegt lielu palīdzību skolai.

Padomju savienībā liela dzīvība šai nozarē sākusies 1938. gadā. Tad Augstākās Padomes locekļu grupa griezās ar uzsaukumu pie padomju inteliģences, aicinot zinātniekus, inženierus, ārstus, komponistus, rakstniekus, lidotājus, aktierus, izcilus stachanoviešus un citus padomju inteliģences pārstāvjus uzņemties skolnieku pulciņu vadību, lasīt lekcijas, iepazīstināt ar zinātnes atklājumiem un sasniegumiem.

Skola ieguva lielu palīgu kultūras darbā. Zinātnieki, vēsturnieki, fiziķi, ķīmiķi, biologi lasa lekcijas un rāda interesantus eksperimentus; inženieri vada techniskos pulciņus, darba varoņi stāsta par neatlaidīgu darbu u. t. t. Arī mums būs vecāki jāaktivizē jaunatnes audzināšanas darbam.

Liels darbs stāv priekšļ skolas padomei. Tā var palīdzēt nevien skolas saimniecības pasākumu sekmēšanā, skolas izrīkojumu organizēšanā, bet ar plašu vecāku atbalstu tā var palīdzēt skolai tieši visgrūtākos audzināšanas gadījumos. Viņas galvenais darbs lai būtu vērsts uz to: ar skolas palīdzību modināt vecāku saimē interesi par audzināšanas jautājumiem un iedzīvināt un nostiprināt bērnu mājās kulturālas un higiēniskas dzīves tradicijas. Partijas CK jau 1932. g._25. augusta lēmumā ir uzdevusi Izglītības komisariātam sākt vecāku starpā sistemātisku pedagoģisku propagandu un izdot vecākiem populāras grāmatas audzināšanas jautājumos. Arī šaja jautājumā Skolotāju kongresā bija ļoti vērtīgs direktrises E. Lieknes referāts: «Skolotāju un vecāku sadarbība».

3.     Skolas darba organizācijās jautājumi

1.        Skolas darba plāns

Skolās darbs ir sarežģīts un daudzpusīgs. Lai to labi un 'organizēti veiktu,, lai nekad neviena skolas uzdevumu nozare nepaliktu novārtā, skolas vadītājam un visam skolas darba kolektīvam ir vajadzīgs ļoti noteikts, uzdevumu precizējums ar norādījumiem, ko katrā skolas dzīves.novadā zināmā laikā vajag sasniegt, un arī. noteikts skolas darba plāns, kā to sasniegt. Biedrs" Molotovs partijas 18. kongresā ir teicis: «Strādāt pēc plāna — tas ir zināt, ko: vajag darīt un kāpēc?»

Pareizi sastādīts darba plāns aptver, visa skolas darba nozares, tas ir nepieciešams vadonis skolas priekšniekam un skolas darba kolektīvam, kā organizācijas, tā arī visā mācīšanas un audzināšanas darbā.

: Darba plānā paredzēto uzdevumu izpildīšanai jānosaka laiks,, kādā darbs veicams, un jāparedz persona, kam tas izdaA rāms un kaš par to nes visu atbildību.

Plānu sastādot,, nedrīkst ne mirkli izlaist no redzes aploka, kā visam mācīšanas un audzināšanas darbam klasē, ārpus klases nodarbībām, mācības un audzināšanas darba metodiskajiem līdzekļiem un audzināšanas darbam skolēnu ģimenēs ir jākalpo un jābūt pakļautam skolas' galvenajiem uzdevumiem, Tie noskaidroti jau sākumā.

Skolas darba plānā ir jāparedz konkrēti uzdevumi katrā nozarē untiem jābūt pieskaņotiem skolas vispārējiem uzdevumiem, katras skolas īpatnībām, skolēnu sastāvam, skolotāju kvalifikācijai un turpmāk arī iepriekšējo gadu praksei un pieredzei.:

Darba plāns dabīgi sadalās divās daļās:

1)   sagatavošanās jaunajam mācības gadam;

2.     ) mācības un audzināšanas darba izkārtojums,

Pirmā daļa sastādāma pavasarī un tai ietilpst skolas ēku un. telpu sagatavošana, skolas un saimniecības inventāra un mācības līdzekļu sakārtošana un iegādāšana. Te ietilpst arī klašu un stundu sadalījums nākošajam mācības gadam. Tas. dod iespēju katram skolotājam vasaras brīvlaikā izplānot savu darbu. Šai daļā jāparedz arī, kādu palīdzību skola sniegs tiem, kam rudenī ir pēceksāmeni. Šī daļa darba plāna sastādāma un iesniedzama rajona Izglītības pārvaldei vai Izglītības Tautas Komisariātā attiecīgam departamentam mācības gada beigās līdz 15, jūnijam.

. Darba plāna otra daļa — par mācības un audzināšanas, darba izkārtojumu — sastādāma par pusgadu uz priekšu un iesniedzama pārraudzības iestādēm 20. augustā un 5. janvārī.

Šai daļā ir sīki jākonkretizē:

1)  mācības un audzināšanas darba organizācija; īpaša

*      vērība piegriežama cīņai ar nesekmību;

2)   skolas metodiskā darba un skolotāju idejiski-politiskās izglītības padziļināšana;

3)   pionieru un KJ organizācijas darbs skola;

4)   nodarbošanās brīvlaikos un skolnieku ārpusskolas darbs;

5)   vecāku audzināšana;

6)   skolnieku ieaudzināšana kulturālas dzīves tradicijas;

7)   sociālistiskā sacensība klašu un skolu starpā;

8)   fiziskās audzināšanas un veselības kopšanas darbs;

9)   militārā audzināšana u. t. t.

Ar kādu saturu šos uzdevumus varētu piepildīt? Piemēram, ņemsim militāro audzināšanu. Te' varētu minēt: - *

1)  noorganizēt skolā militāro pulciņu;.

2)   ierīkot skolā militāro stūrīti;

3)   atzīmēt Sarkanās Armijas.' dienu ar sarīkojumu un organizēt kara spēles;.

4)   iepazīstināt skolēnus ar Sarkanās Armijas vadoņu un kauju vadītāju biogrāfijām;

•5) noorganizēt sarakstīšanos ar kādu no Sarkanās Armijas daļām;

6)   noorganizēt šaušanas apmācību ar gaisa un mazkalibra šautenēm u. t. t. *

Darba plāna izstrādājumā visās nozarēs jābūt noteiktām atbildēm uz šādiem jautājumiem: ko darīs, kad darīs, kas darīs? Skolas vadītājs vēlāk atzīmē arī to, kā tas izdarīts.

i              2. Skolotāja darba plāns

Katram skolotājam ir īpašs sava darba izkārtojums:

1)  mācības un audzināšanas darba kalendārs pusgadam;

2)   stundu konspekti katrai dienai.

Darba kalendāru pusgadam skolotājs nodod pārziņa vai direktora apstiprināšanai 25. augustā un 25. decembrī.1 ) Stundu konspektus nodod pārziņa ieskatam reizi nedēļā.

Katram skolotājam, plānojot mācīšanas un audzināšanas darbu, jāpārdomā metodes un līdzekļi, kā iestrādāt mācāmos priekšmetos idejiski politisko saturu un iesaistīt satura ziņā nozīmīgus un mācības vielai atbilstošus materiālus par sociālistisko celtniecību. Kā tas izdarīts, tas konkrētos piemēros jāaprāda skolas vadītājam nododamos stundu konspektos. Skolas vadītājs uzmanīgi seko to izpildīšanai un rūpīgi vāc un sakopo visus labākos stundu plānus, kur ar sekmēm ir realizēta politiskā audzināšana mācības procesā. Gan individuālās pārrunās, gan skolotāju konferencēs ar sekmīgo stundu gaitu jāiepazīstina pārējie darba biedri.

Lai skolēnus iepazīstinātu ar svarīgākiem sabiedriskās dzīves notikumiem, klases audzinātājs iekārto pirms stundām reizi nedēļā savā klasē īsu politisku informāciju, iepriekš izmeklējot vērtīgāko un saprotamāko materiālu.

Šai pašā plānā jāparedz vieta un laiks: 1) skolnieku iepazīstināšanai ar darba tautas vadoņu un cīnītāju biogrāfijām, mūsu savienības labāko dēlu darbiem, lai pēc viņu dzīves un darba piemēriem varētu ieaudzināt skolēnos varonīgu entuziasmu un mīlestību pret Padomju valsti; 2) skolnieku ierosināšanai sociālistiskai sacensībai. Jānoskaidro bērniem šādas sa-

i) Ta ka šogad pirmā pusgada termiņš ir jau pagājis, tad šī mācības gada pirmajā puse darba kalendārs sastādāms pa mēnešiem uz priekšu un nododams vadītāja apstiprināšanai 30. septembrī, 30. oktobrī un 30. novembrī.

censības nozīme un jāpalīdz viņiem uzņemties nedaudzus, bet pavisam konkrētus pienākumus, kas celtu katra skolnieka sekmes un uzvešanos. Piemēram, sacensība par tīrāko klasi, labāko rokrakstu klasē u. t. t.

Izstrādājot dabas zinību, vēstures un ģeogrāfijas stundu " plānus, viela jāsakārto un jāieplāno tā, lai bērniem visā skaidrībā rādītu pasauli un dzīvi materiālistiskajā skatījumā, konkrētos piemēros atklātu reliģisko ticējumu māņus un nejēdzības, atmaskotu tos kā darba tautas verdzināšanas līdzekli un piemēriem ilustrētu visu to ļaunumu, ko dažādi kulti ir sagādājuši sociālistiskās celtniecības darbam. Katram skolotājam šais disciplīnās sīkos un konkrētos piemēros stundu konspektos jāparāda, ar kādu vielu un materiālu un kādiem metodiskiem līdzekļiem vadīs antireliģiskās pārrunas. Tajā pašā laikā jāsasniedz arī uzstādītie mērķi vajadzīgās mācības vielas iestrādāšanā.

Vēstures, ģeogrāfijas, literatūras un citu priekšmetu darba plānos jāatzīmē konkrētos piemēros tā viela, kas tiks izlietota skolēnu internacionālai audzināšanai.

Estētiskai audzināšanai jāizlieto kā attiecīgo mācības priekšmetu viela, tā arī skolas sarīkojumi, skolas un klases gaumīga ierīkošana, kopšana un uzturēšana. Skolas sarīkojumu kalendārs varētu būt šāds:

1)   skolas gada sākumā, šogad 23. septembrī, nākošā gadā 31. augustā, jauno skolnieku uzņemšanai veltīts sarīkojums;

2)   7. novembrī — Oktobra revolūcijas gada diena;

3)   29. decembrī — pirmā pusgada darba rezultātu vakars;

4)   janvārī — brīvdienu mākslinieciskās pašdarbības sarī-

-   ko jums;

5)   martā — starptautiskās sieviešu dienas vakars 8, martā un Parīzes komūnas piemiņas vakars 18. martā;

6)   aprīlī — pavasara brīvdienu mākslinieciskās pašdarbības sarīkojums;

7)   maijā — 1. maija rīts;

8)   jūnijā — gada darba rezultātu vakars.

Šad un tad skolēni ar mākslinieciskiem priekšnesumiem varētu uzstāties strādnieku klubos.

Jāattīsta spējas zīmēšanā un mūzikā.

Katram skolotājam jāstrādā pēc noteikta darba plāna un rūpīgi jāsagatavojas katrai mācības stundai.

Skolas vadītājs var nelaist klasē skolotāju, kas nav pietiekoši sagatavojies savām stundām; un nav izstrādājis noteiktu darba plānu. Sādu iemeslu dēļ kavētas stundas neatalgo un skolotājs par to ir administratīvi sodāms.1 )

3.        Skolas vadītāja darba plāns

Lai izpildītu visus skolas vadītāja uzdevumus, skolas priekšniekam rūpīgi jāizplāno arī savs darbs. Vadītājs bez darba plāna viegli var izšķiest savu laiku sīkos ikdienas darbos un palaist garām skolas vadības galvenos uzdevumus.

Pārzinim nepieciešami sastādīt darba plānu veselam mēnesim un katrai darba dienai. Savu darba plānu viņš sastāda saskaņā ar skolas darba plānu.

Pareizi sastādīts plāns palīdz pārzinim izcelt svarīgākos momentus skolas dzīves vadībā.

Pārziņa plānā galvenai uzmanībai jābūt pievērstai mācīšanas — audzināšanas darba vadībai (skolotāju darba plānu un stundu konspektu kontrolei, stundu apmeklēšanai), brīvlaiku nodarbību organizēšanai, palīdzībai pionieru organizācijai u. c.

Skolas vadītājs savu darba plānu uzrāda skolas revīzijās.

4.        Skolas darba metodes

Ar VK(b)P CK 1932. gada 25. augusta lēmumu par mācības darba organizācijas pamata formu pamatun vidusskolās ir noteikta mācības stunda. Projektu un laboratorijas metodes ir atmestas tāpēc, ka tās degradē skolotāja nozīmi mācīšanas darbā un par maz veltī vērību skolnieku individuālajam darbam mācībās. Tas pozitīvais, kas bija šais metodēs, ir paturēts. Mācību stunda, skolotāju vadībā, izlietojot dažādus metodiskus paņēmienus, ietver skolnieka individuālo .un. grupu darbu, pie tam tiek ieteikts veicināt kolektīvā darba apvienības.

_ Sekojot šiem norādījumiem, skolotājam sistemātiski un pakāpeniski jāsakārto mācāmā viela> bērni jāiemāca jaunu atziņu iegūšanai izlietot mācības grāmatas un citus avotus, jāiestrādina savas domas pareizi izteikt rakstā, jāpieradina pie darba kabineta, laboratorijā, mācību darbnīcā, jāasina viņu domā un jāmodina interese ar visādiem eksperimentiem, modeļu demon-

•M Типовые правила внутреннего распорядка для работников начальной, неполной средней и средней школы РСФСР. 1939.9.1р., 30, §

strējumiem, ekskursijām u. t. t. Visos šajos darbos skolotājs ir'klāt un vada mācībās un darba grūtībās. Skolotājs sistemātiski radina pie patstāvīga darba, plaši izlietodams bērna spējām piemērotus un mācības programai atbilstošus darbus: vingrinājumus, uzdevumus,.modeļu gatavošanu, patstāvīgus darbus laboratorijā, herbāriju kolekcionēšanu, darbu mācības nolūkā skolas dārzā u. t. t.1 )

Instruējot kūtrāko skolotāju daļu, skolotāju rīcībā jānodod visi šais noteikumos atļautie metodiskie līdzekļi, lai atdzīvinātu stundu, lai stunda nebūtu sastingusi, neaktīva, «kalšanas» stunda. .

Dodot šos līdzekļus гокал .aktīvajiem metožu meklētajiem un mēģinātajiem, nevajag aizmirst viņus brīdināt, lai neaizraujas pārāk ar visādiem mēģinājumiem.

Stunda paliek stunda.

Stundā jāstrādā ļoti nopietni.

Katrai minūtei stundā jābūt iekārtotai un labi iekārtotai!

Katrai stundai jādod noteiktas un sistemātiskas zināšanas!

Tāpēc mācības darba metodiskās puses izkopšanai Padomju pedagoģiskajā literatūrā un arī pedagoģiskajā praksē veltīts tik daudz uzmanības.

5.        Kārtība un disciplīna

Mūsu jaunajā skolā liela vērība jāveltī tam, lai jau pirmajā gadā, sasniegtu vislielākās sekmes, ieaudzinot bērnos jaunas, sociālistiskās pasaules cilvēka rakstura īpašības: stiprus garā un miesā, drosmes pilnus, uzņēmīgus, darbīgus, godīgus un brīvus no vecās pasaules aizspriedumiem un uzskatiem. Ņ о p ; r m a s diena-s skolai jāstrādā ar pulksteņa mechanisma precizitāti. Vi.sl-ielākā kārtība, darba organizācija, lietišķība! Visstingrākā disciplīna lai valda mūsu skolās! Bērniem jau no pirmās dienas ir jāredz, ka Padomju skola savās prasībās ir augstāka par buržuāzijas skolu.

Labākie Padomju skolotāji saviem skolēniem uzstāda ļoti augstas prasības; tie ir stingri. Tie neapstājas arī soda priekšā, ja bērns ir izdarījis sliktu darbu. Padomju pedagoģija jau sen ir tikusi galā ar to maldu mācību, pēc kuras 10 un pat 12 līdz 15 gadu veciem bērniem nekādas prasības vēl nevarot uzstādīt un ka tie vēl nevarot atbildēt par savu rīcību. Jau

i) Постановления партии и правительства . . . 23., 24. lpp.'

pirmo klašu skolēni, pareizi audzināti, ļoti labi apjēdz un zina, kas labs, kas slikts, ko var un ko nevar.1 ) Skolēna gribai un rīcībai jāpakļaujas klases un skolas interesēm. Personīgā pakļaušana sabiedriskajam ir disciplinēta un gribā stipra sociālistiskās sabiedrības cilvēka audzināšanas ķīla. Tikai ar atbildības sajūtas un pienākuma apziņas ieaudzināšanu var pienācīgi norūdīt skolēna gribu. Sevišķi tur, kur lieta grozās ap pretsabiedrisku pārkāpumu — skolotāja, klases, skolas kolektīva apvainošanu, ap pārkāpumu, kas traucē skolas normālo dzīvi, tur nevar būt nevarīgas svepstēšanas. Ar skolēniem jārunā vīrišķīgi. Mūsu bērni ir lieliski, tie sapratīs šādu valodu un tā ātrāk iemācīsies cienīt kolektīva likumus. (Pēc «Pravda's»

—   Jaunais Komūnārs 1940. g. 4. IX.)

Apzinīgas darba disciplīnas ieaudzināšanai, K(b)P ir piegriezusi un piegriež vislielāko vērību. Jau 1932. g. 25. augusta lēmumā VK(b)P CK atzīmē, ka skolu nesekmības cēloņi ir vāja disciplīna, un uzdod skolu vadītājiem un skolotājiem noteiktā audzināšanas darbā pacelt disciplīnu skolās.2 ) 1935. g. 3. septembra lēmums paredz grūti disciplinējamo izslēgšanu no skolas un uzdod īpašai komisijai izstrādāt skolas iekšējās kārtības un skolēnu uzvešanās noteikumus. Šie noteikumi Padomju Savienības vecākajās republikās ir spēkā jau no 1936. gada 1. janvāra.3 )

Ar šo pašu rīkojumu ir ievestas arī visu Savienības republiku skolās vienādas skolnieku apliecības. Skolnieku apliecībās ir atzīmēti skolnieku uzvešanās pamatnoteikumi.

Par katru skolēnu vedams īpašs skolēna personālais akts.

6.        Sekmju novērtēšana un pārbaudījumi

Katra skolēna sekmes jāpārbauda kārtējā skolas darbā regulāri un sistemātiski. Skolotājs darba procesā uzmanīgi iepazīstas ar katru skolēnu un ceturkšņa beigās dod konspektīvu raksturojumu par katra skolēna sekmēm savā priekšmetā.4 )

*) Учительская газета Nr. 115 (2742), 1. IX 40.

) Постановления партии и правительства . . . 20., 24. 1рр.

3)    turpat, 48. 1рр.

4)    turpat, 48. 1рр.

Ar 1935. g. 3. septembra partijas CK un Vissavienības TKP lēmumu skolēnu sekmju novērtēšanā ir ievesta piecu pakāpju sistēma:

1  — ļoti slikti,

2  — slikti,

3  — pietiekoši,

4   — labi,

5  — ļoti labi.

Ar šo pašu lēmumu ir uzdots visām Savienības republikām, tā tad arī Latvijas PSR, izstrādāt vienādas un obligātas sekmju novērtēšanas normas, lai vienāds zināšanu līmenis tiktu vienādi vērtēts visās Savienības skolās1 ). Šādas normas tikko ir publicētas rēķināšanā un krievu valodā pamatskolu pirmajām četrām klasēm.

Ar 1932. g. 25. augusta VK(b)P CK lēmumu kontrolpārbaudi jumi gada beigās ir noteikti visiem skolēniem2 ). Prakse ir šāda: pamatskolas pirmajās klasēs kontroles pārbaudījumu nav, bet sākot ar pamatskolas ceturto klasi un visā vidusskolā pāreja no klases uz klasi notiek ar kontroles pārbaudījumiem.

Liecības ar sekmju un uzvešanās atzīmēm skolēniem izsniedz katra mācības gada beigās3 ). Abiturienti, kas beidz vidusskolu ar «ļoti sekmīgi» galvenajos priekšmetos un ne mazāk kā ar «labi» pārējos mācības priekšmetos: zīmēšanā, dziedāšanā, mūzikā, vingrošanā, bauda tiesības iestāties augstskolā bez iestāju eksāmeniem.

Skolu sekmju vērtējumu kontrolei laiku pa laikam zināmos skolu iecirkņos pārraudzības iestādes rīko kontroles darbus. Gatavības apliecības veids visās Savienības republikās ir vienāds.

7.     Darba normas

Ar 1935. g. 3. septembra PSRS TKP un VK(b)P CK lēmumu skolēniem ir noteikts šāds klases stundu skaits:

1)   pirmajās četrās klasēs — četras stundas dienā; ceturtajā klasē atļautas divas reizes nedēļā piecas stundas;

2)   no piektās līdz desmitai klasei piecas stundas dienā un divas reizes nedēļā sešas stundas;

1) Постановления партии и правительства . . . 24. lpp.

2) turpat, 47. lpp.

3) turpat, 47. lpp.

3)   papildu stundas atļautas tikai dziedāšanai, zīmēšanai,

v fiziskai audzināšanai un darbam;

4)Savienības republiku nekrievu skolās, sakot .ar piekto • klasi, vēl. Ir atļauta viena sestā stunda nedēļā krievu valodas un literatūras pastiprinātai mācīšanai.

Mācības stundas garums ir 45 minūtes. Kārtējie starpbrīži

—   10 minūtes. Lielais pārtraukums pēc otrās stundas 30 minūtes. Atsevišķos gadījumos atļauts 20 minūtes ilgs otrais un trešais pārtraukums1 ..

VK(b)P GK 1934. g. 23. aprīļa lēmumā ir norādījums ne-, pārslogot SKolni.eKus ar sabiedrisici-polītiskiem uzdevumiem2 ).

8 . mācības gada iekārtojums

• Ar Savienības TKP un VK(b)P CK 1935. g. 3. septembra lēmumu visās skolās mācības sākas 1. septembrī un beidzas:

1)  pirmajās trīs klasēs — 1. jūnijā;

2)  no ceturtās līdz septītai klasei—.10. jūnijā;

3)  no astotās līdz desmitai klasei — 20. jūnijā.

Ziemas brīvdienas noteiktas no 30. decembra līdz 10. janvārim. Pavasara brīvdienu ilgums —6* dienas3 ).

9.       Skolēnu pierakstīšana un uzņemšana

Jauni skolēni reģistrējas skolā no 1. jūnija līdz 1. augustam. Uzņemšana notiek no 10. līdz 25. augustam. Bērnus uzņemt skolās pēc mācību sākšanās var tikai ārkārtīgos gadījumos vecāku dzīves vietas un darba maiņas gadījumā. ,

Skolu vadītāji personīgi iepazīstas ar uzņemamiem bērniem un sarunā ar vecākiem noskaidro, visus vajadzīgos jautājumus. Arī augstskolu rektoriem vai prorektoriem personīgā sarunā ar katru aspirantu jānoskaidro un jāpārrunā katra jaunieša izvēlētais nākotnes darba ceļš4 ).

Audzēkņus, kas pāriet no vienas skolas uz otru, uzņem attiecīgā klasē bez pārbaudījumiem, bet skolas vadītājam ir tiesība pēc mēneša audzēkni pārcelt vienu klasi zemāk, jāizrādās, ka viņš nav pietiekoši sagatavots šīs klases prasībām5 ),

*) Постановления партии и правительства . . . 45. lpp.

2)..-»turpat, 16. un'30. lpp. ,

J) turpat, 45. lpp.

5)    Учительская газета Nr. 101, 3L VII 40.

) Постановления партии и правительства . . . 46. lpp;

10.       Ka skoleniem uzrunāt skolotāju

Skolotājs turpmāk uzrunājams bez piekarekļa… «kungs», vienkārši «skolotāj!» vai arī, ja ir vajadzība uzrunāt vārdā, tad: skolotāj Kalniņ, pārzini Ozoliņ, direktor Liepiņ

Skolās ar krievu mācības valodu skolēni uzrunā skolotāju vārdā un tēva Vārdā, piem., Karl Ivanovic, Anna Petrovna.

Jau pirmajā skolas dienā bērniem jāpaskaidro, kāpēc vairs neder lietot «kungs». Šis vārds atgādina vecos laikus, kad bija kungi, kas citus kalpināja, un kalpi, kas strādāja kungiem: Tagad nav vairs ne kungu, ne kalpu. Tagad visi ir ražena, sabiedrībai vajadzīga darba darītāji. ( .*

11.       Skolas darba sākums

Sagatavošanas darbi jaunajam mācības gadam jānoorganizē; tā, lai ar pirmo dienu jau varētu sākt normālu, intensīvu mācības darbu. No noteiktās»darba organizācijas mācības gada sākumā atkarājas visa mācības gada sekmes.

Līdzšinējā prakse bija šāda: skolas gada sākumā pagāja viena nedēļā, otra, pat trešā, kamēr izkārtojās skolotāju kadri, noregulēja stundu plānu* sagādāja un izdalīja mācības.līdzekļus. Pirmajās divās, trīs nedēļās nebija kārtīgu stundu, nebija, uzdevumu, mainījās skolotāji. Tas ir paviršības un neorganizēs tības paraugs, ar ko skola nedrīkst pašā sākumā nosist bērniem darba prieku. Kopīgiem spēkiem jau šogad to vajag novērst.

Šogad skolas darbu sākums ir jauna gara sākums mūsu skolās/Ne tikai viela daudzos mācību priekšmetos būs jauna, jaun§ būs pats skolas gars, skolas darbs, darba organizācija, pieeja darbam. Tagad darbam, arī skolas darbam, citāda nozīme kā agrāk. Apzinātā darba disciplīna un sociālistiskā sacensība būs tie.jaunie elementi, kas padomju skolai dos jaunu satvaru un tās audzēkņiem jaunu garīgu seju.

.Šī gara iedzīvināšanai un nostiprināšanai pašā sākumā pareizi jāorganizē bērnu dzīve un darbs. Pirmo dienu darba pareiza, izkārtošana dod ieskaņu tālākajam skolas darbam. Tāpēc pirmajām skolas darba dienām jāveltī sevišķa vērība.

Ar pirmajiem soļiem pār padomju skolas slieksni bērns ieiet jaunā pasaulē — liela un nopietna darba kolektīvā. Viņa mazajai personai jāiekļaujas šajā kolektīvā. Tāpēc tūliņ — jau no pirmās dienas — bērniem jādod noteikti., konkrēti uzdevumi, jānosaka noteikti pienākumi un konsekventi jāseko to nevaino-

jamai izpildīšanai. Ta dabīgi bērnu ierauj skolas kolektīva darba ritmā un iesaista to kolektīvajā garā.

Ikšējās kārtības noteikumu izpildīšanai pirmajās dienās jāveltī sevišķi liela vērība. Visam darba kolektīvam jābūt uz to mobilizētam. Visi spēki jau iepriekš lai būtu sadalīti un katrai nozarei izraudzīta atbildīgā persona.

Pirmajās dienās dežūrē visi skolotāji. Stundās un starpbrīžos tie neatlaidīgi seko, lai skolēni izpildītu dotos norādījumus. Stingras un noteiktas prasības audzēkņiem, neatlaidīga kontrole noteikumu pildīšanā un visa pedagoģiskā personāla ātra, saskaņota un konsekventa rīcība pārkāpumu gadījumos jau no pašas pirmās dienas saliedē bērnu kolektīvu kopīgajam darbam un ātri ievada audzēkņus skolas dzīves normās. Bērni tad īsti sajūt skolēna pienākumus.

Sabiedriskiem pienākumiem bērni jāaktivizē ar padarītā darba atbildības prieku. Sim nolūkam katram skolēnam klasē jāuzliek viņa spēkiem atbilstoši sabiedriski pienākumi. Viens vai vairāki seko klases tīrībai, citi mācības līdzekļiem, kārtībai, biedru personīgai higiēnai, citi kopj puķes, pārzina sekmju statistiku, gatavo sienas avīzi u. t. t. Galvenais, lai visi tūliņ būtu viena kopīga darba dalībnieki un katrs justu pienākumu un atbildību pret to. Tas saliedē klasi un disciplinē katru atsevišķi.

Daudz runāt ar bērniem ir velti, vajag viņus darbā un ar darbu ievadīt kārtības un sabiedriskās dzīves normās. Pašā darba procesā bērni mācās netraucēt citus, klusi piecelties klases solā, iziet no sola, nosēsties, pacelt roku, kad grib runāt. Darba gaitā skolēni jau tūliņ pirmajās dienās iemācāmi pareizi sēdēt, pareizi uzvesties klasē, brīvstundā koridorā vai zālē un ēdamistabā. Tas viss iestrādājams dzīvā darbā, bet ne atsevišķās garlaicīgās notācijās, kur skolas uzvešanās noteikumi jāiemācās no galvas.

Pirmajā laikā ir labi bērnus iemācīt stundas beigās organizēti iziet no klases. Klasē ieiet visādā ziņā organizētā gājienā, lai neielaistu bērniem paradumu skriet un trokšņot klasē. Tie visi ir kolektīva darba vingrinājumi.

Nekas tā neiespiežas bērnu apziņā kā dzīvs piemērs. Tāpēc katram skolas darbiniekam, sākot ar skolas vadītāju un beidzot ar technisko darbinieku, jābūt par priekšzīmīgas uzvešanās un boļševistiskas kārtības paraugu.

Skolēniem ir likums — būt gataviem stundai līdz skolotāja ienākšanai klasē. Bet šim likumam tikai tad būs disciplinētājs spēks, ja skolotājs pats vienmēr būs priekšzīmīgi sagatavojies stundai un velti nezaudēs ne minūtes laika. Tikai pamatīgs, intensīvs un sistemātisks skolotāja un visa pedagoģiskā personāla darbs nodrošina audzināšanas un mācīšanas darba sekmes. Darbs ir galvenais audzināšanas līdzeklis padomju skolā.

12.      Ieteicamās literatūras apskats

Tas, ko mēs esam pārrunājuši, ir tikai darba programa, ir tikai pieturas punkti darbā, darba uzdevumu virsraksti. Katrs atsevišķs jautājums ir īpaša problēma, kas būs sīki un rūpīgi jāizstrādā. Šis uzdevums gulstas tiklab uz katru atsevišķu padomju skolotāju, kā arī uz skolu pedagoģiskajām padomēm.

Vadošos viedokļus un daudzkārt arī ļoti vērtīgus praktiskus norādījumus visos mūsu jaunās skolas darba organizācijas jautājumos dod padomju pedagoģiskā literatūra. No šī bagātā ideju un materiālu krājuma atzīmēsim pašu nepieciešamāko.

1. Politiski sabiedriskās izglītības padziļināšanai:

1.  История Всесоюзной Коммунистической партии (большевиков) Краткий курс.

2.   И. Сталин. Вопросы ленинизма.

2.       Padomju pedagoģijas pamati:

1.  Статьи и отрывки из произведений В. И. Ленина по вопросам народного просвещения и школы. Учпедгиз 1938.

2.  Постановления партии и правительства о школе. Учпедгиз 1939.

3.  Калинин, М. И. Вопросы коммунистического воспитания. 1940.

4.   Б. П. Есипов и Н. К. Гончаров — Педагогика.

Учпедгиз 1939.

5.   И. А. Каиров, под редакцией — Педагогика.

6.   П. И. Груздев, под редакцией — Педагогика.

3.        Skolas vadība:

1.   А. Клепникова. Работа заведующего начальной школой. Учпедгиз 1939.

К. И. Дроздова. О руководстве начальной школой. Начальная школа * 1938 г. № 5. Веселов и Преображенский. О работе заведующего учебной частью. „Советская педагогика" № 8, 1938.

4.       Audzināšana mācības darbā:

С. Н. Белоусов, проф., подред. Воспитательная работа в начальной школе. Сборник статей.

Учпедгиз 1939.

И. М. Духовный. Воспитание в процессе обучения. Сборник статей из опыта работы средней школы. Учпедгиз 1940.

5.      Darba plāni.

Дроздова К. И. О планировании работы школы и учителя. Журнал ,,Начальная школа" № 3, 1938 г.

6.       Skolotāja problēmā:

Петров Н. А. Личный пример учителя.

Учпедгиз 1939.

7.      Dažādi audzināšanas jautājumi:

Болдырев, Н. И. К вопросу о нравственном воспитании в советской школе, „Советская педагогика" №lv 1939.

Перовский,Е. О. Антирелигиозное воспитание в начальной школе. Учпедгиз 1939

Юдина И. В, К вопросу о воспитании советского патриотизма4 в советской школе; „Советская педагогика ' № 5, 1938.

Болдырев Н. И. Интернациональное воспитание в советской школе, „Советская педагогика" № 5, 1938.

8.      Audzināšanas līdzekļi:

Магарик. Воспитание коммунистической морали и меры педагогическаго воздействия.

Учпедгиз 1939/

2.  Пономарев И. М. О применении поощрений в учебно-воспитательной работе. „Сов. педагогика" № 7, 1938.

3.  Магарик, И. Б. О мерах поощрения и взыскания в школе. Учпедгиз 1939.

4.   Есипов, Б. П. Проверка знаний учащихся, „Начальная школа" № 12, 1938.

5.  Корст, Н. О. О методике вопроса учащихся, „Советскаа педагогика" № 3, 1939.

6.   Гельмонт, А. М. Методическая работа в школе, „Советская педогогика" № 3, 1938,

9.      Periodiskā literatūra:

1.   Учительская газета — skolotāju avīze. Iznāk trīs reizes nedēļā: trešdienās, piektdienās un svētdienās. »

2.         Žurnāli:

1.   Начальная школа.

2.   В. помощь учителю. Методический бюлетень леноблоно.

3.   Советская педагогика.

SATURS

1.     SKOLAS UZDEVUMI……………………………………

2.     SKOLAS VADĪBA

1)    Skolas vadītāja uzdevumi…………………………

2) Skolotājs………………………………………………..

3) Pedagogu padome ■ ■ „………………………………….

4)    Skolnieku padome un organizācijas

5)   Vecāki un skolas padome………………………….

3.    SKOLAS DARJBA ORGANIZĀCIJAS JAUTĀJUMI .

1) Skolas darba plāns…………………………………..

2)   Skolotāja darba plāns……………………………..

3)   Skolas vadītāja darba plāns………………………

4)    Skolas darba metodes……………………………..

5)    Kārtība un disciplīna………………………………..

6)   Sekmju novērtēšana un pārbaudījumi…………….

7)   Darba normas………………………………… ». . .

8)    Mācības gada iekārtojums………………………….

9)    - Skolēnu pierakstīšana un uzņemšana

10)   Kā skolēniem uzrunāt skolotāju………………..

11)   Skolas darba sākums………………………………

12)   Ieteicamās literatūras apskats……………………..

Redaktors. J. Mežsēta. Techniskais redaktors O, Grobiņš.

Korektore C. Avota'.Spiestuves korektors J. Zariņš. Papīra formāts 61X86, 40 kg. 'Iespied, lokšņu skaits 2. Burtu skaits 1 iesp. loksiiē 39.360._ Metiens 5000. GLP 1668.. Ap. 30 Pasūfijums 82.

Gramatspiestuve »SPARTAKS« Riga. Blaumaņa iela 38/40 -6953

Content

Velmers Kārlis Padomju skolas uzdevumi, vadība un darba organizācijas jautājumi

1.          Skolas uzdevumi

2.            Skolas vadība

3.       Pedagogu padome *

4.        Skolas darba metodes

5.        Kārtība un disciplīna

6.        Sekmju novērtēšana un pārbaudījumi

7.     Darba normas

8 . mācības gada iekārtojums

9.       Skolēnu pierakstīšana un uzņemšana

10.       Ka skoleniem uzrunāt skolotāju

11.       Skolas darba sākums

12.      Ieteicamās literatūras apskats

SATURS