Ruks Māris

Piebūrums -19 Intīmi, globāli, nāvējoši

Māris Ruks Piebūrums -19 Intīmi, globāli, nāvējoši

PIEBŪRUMS-19

INTĪMI • GLOBĀLI • NĀVĒJOŠI

Un ja man būtu pravieša dāvanas un es zinātu visus noslēpumus un visas zinātnes, un ja man būtu pilnīga ticība tā, ka es kalnus pārceltu, bet man nebūtu mīlestības, tad es neesmu nekas.

(1. kor., 13:2)

Kad cilvēce ir pilnībā informēta, tā nevar tikt paverdzināta.

Dr. Deivids E. Martins

* * *

Turu rokās reiz manam tēvam dāvāto lielizmēra medaļu. Vienā pusē tai iegravēti burti: “No RMDK” - no “Rīgas medicīnas darbinieku kolektīva”. Arī uz vairākām pasenām dāvanām ir līdzīgas gravīras. Ilgus gadus viņš strādāja jaudīgā farmācijas uzņēmumā. Tolaik vienā no svarīgākajiem PSRS. Tā pilnais nosaukums: “Ar Darba Sarkanā karoga ordeni apbalvotās Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūta Eksperimentālā rūpnīca” jeb LZA OSI ER. Par laimi, tēvs nemiksēja tur pulverus, nejauca injekciju šķīdumus, neko nemaisīja laboratorijās, jo viņa darba joma bija dažādu iekārtu montāža. Padomju sadarbības partneri japāņi 1980. gadu beigās viņu parasti apdāvināja ar Mitsubishi rasēšanas rīkiem, un vjetnamiešus viņš apmācīja praksē...

Vēlāk šo “Eksperimentālo rūpnīcu” veikli darboņi noprihvatizēja un pārsauca par Grindex. Vienalga, kā to sauktu, jebkurā gadījumā “Eksperimentālā rūpnīca” ir daudz patiesāks nosaukums. Arī Pfizer mierīgi varētu saukties “Eksperimentālā rūpnīca”, tāpat kā visas pārējās šāda veida “iestādes” un uzņēmumi.

Daudzi tēva draugi, darbabiedri, paziņas, ko es iepazinu no agras bērnības, bija cieši saistīti ar farmāciju un medicīnu. Atceros, kā tēvs, viegli smīnot, atdeva manai kolekcijai savu jauno piespraudi: Grindex, jo viņš nevēlējās to nēsāt. Cik vien ātri varēja, viņš pensionējās un pēc ilgiem darba gadiem Grindex pameta. Un viņš absolūti nepriecātos par to, ka Grindeksam, gluži kāfaizeriem un džonsoniem šajā gadā ļoti palielinājusies peļņa. Uz cilvēku ciešanu un slimību rēķina.

Atceros divus tēva medicīniskos padomus. Pirmais: izvairies no ķīmiskām zālēm. Vienmēr rūpīgi pārbaudi katras zāles recepti, bet labāk vispār neko tādu nelieto. Manos zēna gados tēvam reiz bija problēmas ar sirdi. Atnesu viņam no aptiekas ārsta izrakstītās zāles. Bet tētis mani aizsūtīja atpakaļ uz aptieku. Viņš teica: zāles neder, jo tajās atšķiras viena neliela papildviela. Kad aizgāju apmainīt, farmaceiti plātīja rokas, ka viņiem tās īstās nav, bet šitās esot identas, nu ļoti labas! Gāju uz citu aptieku, tad vēl uz citu, un beigās dabūju īstās. Tik piesardzīgi tēvs vērtēja zāles.

Un otrs, tēva dziļajā pieredzē balstītais, padoms: nekādā gadījumā nenokļūsti slimnīcā! Vienmēr, jebkuros apstākļos izvairies tur nokļūt. To viņš īpaši uzsvēra tieši kopš 1990. gadiem.

Toreiz to padomu īsti nesapratu, domāju, ka rūpēs par dēla veselīgu dzīvesveidu viņš man iesaka dzīvot tā, lai nebūtu pa slimnīcām jāmētājas. Dr. Endrjū Kaufmans tagad saka, ka vienīgie noderīgie ārsti medicīnā ir ķirurgi. Medicīnā, nevis naturopātijā, homeopātijā vai visplašākā profila bezmedicīnā. Un turklāt arī tikai tie ētiskie ķirurgi ar “zelta rokām” un “zelta sirdi”.

Sākumā es par tēva padomiem brīnījos, jo tie taču nāca no ilggadīga farm-kompānijas darbinieka mutes. Viņš nekad un nevienam neteiktu (kā kalviņi vai kā ambaiņi un dažādi špricētāji vai pseido-epidemiologi) vakcinēties, jo viņš bija godīgs cilvēks ar dziļu pieredzi, jau kā zēns smagi strādājis Sibīrijas izsūtījumā, atgriezies Latvijā, studēja bioloģiju un ķīmiju. Un tad piepeši viņam pavērās divas perspektīvas iespējas: strādāt padomju militārajā kompleksā vai arī farmkompānijā. Un viņš domāja, ka, strādājot farmkompānijā, vairāk palīdzēs cilvēkiem. Taču pēc daudziem gadiem, sevišķi 1990. gadu sākumā, saprata, kas īsti tur notiek un sāk izvērsties...

“Galvenais iemesls tam, ka mēs lietojam tik daudz zāles, ir tas, ka Farma [zāļu ražotāju kompānijas] mums tirgo nevis zāles, bet melus par tām. Praktiski viss, ko mēs par tām zinām, ir vien tas, ko šīs kompānijas ir izvēlējušās teikt mums un arī mūsu ārstiem. Ja jūs neticat tam, ka sistēma ir ārpus kontroles, tad paskaidrojiet, kāpēc trešais lielākais mirstības iemesls pasaulē ir medikamenti?” jautā Pīters Gotče grāmatā Nāvējošā medicīna un organizētā noziedzība (2013). Un tagad, kovidtirānijā, tas jau ir galvenais mirstības iemesls pasaulē... Tas daudzkārt pārsniedz militāru karu, dabas stihiju un traģisku negadījumu sekas.

Paldies Dievam, jau gadiem neesmu lietojis nekādas sintētiskas zāles. Un jūtos ļoti labi, turklāt neesmu nekāds izņēmums, pazīstu daudzus tādus. Un vienlaikus brīnos par tiem cilvēkiem, kas tā priecājas, ka viņiem taču papildus pie algas vēl esot “veselības apdrošināšana”, ko nu varot regulāri izmantot. Bet vai tad “veselības apdrošināšana” Eiropas Savienībā nenozīmē slimīgu cilvēku “ražošanas sistēmu”? Jo “apdrošinātie” tāpat milzu naudas samaksā farmācijas uzņēmumiem. Agrāk arī man šķita pārāk drastisks slavenā Napoleona Hila teiciens: “Izmetiet visu no zāļu skapīša! Un arī pašu zāļu skapīti. Beidziet izdabāt saaukstēšanās simptomiem!”1 Tagad es pilnīgi piekrītu šim pieredzējušajam autoram no 20. gadsimta. Un daudziem citiem, kas domā ļoti līdzīgi.

Un vēl man šo pārliecību par pašreizējo Latvijas medicīnas bīstamību nostiprināja paša pieredze korporāciju sektā. Tur es sastapu tādus mediķus, no kuriem ieteiktu turēties pa gabalu, lai arī tos slavināja Latvijas presē. Piemēram, kardiologs Andrejs Ērglis. Es sastapu korporeļu ārstus neformālā gaisotnē, ārpus viņu reklāmām presē. Es zinu, kā viņi uztver cilvēkus. Arī jūs to redzat tagad - no viņu darbības un izteicieniem kovidtirānijas apstākļos.

Tik īsā laikā mēs esam pieredzējuši unikālas pārmaiņas. Bijuši pašā kovidtirānijas epicentrā ar vienu no drūmākajiem režīmiem pie varas. Bet lielākais šī laika sasniegums ir tas, ka arvien vairāk cilvēku pamostas, arvien vairāk spēcīgi norūdās, un tirānijas izvērsēju laiks strauji tuvojas beigām. Tomēr modrība jāsaglabā ik brīdi, un uz to mūs mudina arī notikumi visapkārt.

TĀ NEBIJA NEJAUŠĪBA

Toreiz ticamais iespītējās palikt neticams vien uz īsu bridi. 2016. gada novembra pēcpusdienā no Adrijas jūras dūmakā lēni peldoša sud-rabbalta prāmja manu skatienu atrāva jaunas sievietes balss.

“Ļoti atvainojos! Vai šajā jūrā var peldēties?”

Man līdzās stāvēja pagara auguma svešiniece kalsnu, naivi jautājošu, mazliet smaidošu seju. Kapučīno krāsas mati līdz tumšsarkanā mēteļa apkaklei. “Vai te ir droši peldēties?” viņa angliski atkārtoja.

“Novembrī? Tagad? Ja esat pieradusi, kāpēc ne? Tālāk ir oficiāla pludmale,” es smaidot rādīju, “bet ģērbtuves darbojas tikai no maija.”

Viņas gaišbrūnās acis samiedzās: “Es te dzīvošu. Studēšu dizainu.”

Luīze bija no Drēzdenes. “Bijušais brīnums - Florence pie Elbas! Elbflorence!” Pārgājām uz vācu valodu un tērzēdami nostaigājām gar krastu, līdz uzplauka promenādes spuldžu gaismu pumpuri.

Todien pat nenojautu, ka mūsu jaunā bezsaistību pazīšanās nav tikai nejaušība, kā pirmajā brīdī šķita.

Ar Luīzi vēlreiz satikos pēc pāris mēnešiem.

Pāri mūsu galdiņam vecpilsētas āra kafejnīcā zem majestātiskām palmu slotām biezēja gandrīz ar rokām aptaustāma vakara gaisma. Ļaužu burzma, smaidi, smiekli, čalas, itāļu valodas mūzika...

Luīze pieliecās man pie auss un sazvērnieciski piesedza muti ar plaukstu. Lai es pavadot viņu pie kāda chiaroveggente,2 viņa tā gribot. Pie cilvēka, kas redz lietas, parādības, norises viedāk. - Pie gaišreģa? Viņa piekrītoši pamāja. Viņa gribot, lai tas cilvēks pastāstot par viņas nākotni. Vienai doties esot kaut kā neomulīgi.

“Vai tad tava nākotne nav tavās pašas rokās?” draudzīgi ieinteresēts teicu. “Nu jā, jā, bet es gribu, lai pastāsta...” Strauji iemalkojusi kafiju no sīciņas tasītes, viņa paraudzījās sānis: “ un arī par manu pagātni.”

“Vai esi paguvusi to aizmirst?” pasmaidīju.

“Vai tu nezini, kā tas ir?” viņa draudzīgā piktumā atmeta.

“Pagātne ar tevi reizēm sāk spēlēt paslēpes. Vai tā tu domā?”

“Visādi ir... Nu, lūdzu, aizbrauksim pie viņa! Varbūt ari tu pats vēlēsies kaut ko uzzināt?”

“Es? Nē,” jautri atsmēju. “Bet labi, aizbrauksim. Iekšā tev līdzi neiešu, vien pagaidīšu tevi. Ok?” teicu, un viņa man priecīgi atsmaidīja.

Tas vīrs esot izcils pareģis, īsts chiaroveggente - gaišreģis un dziednieks, turklāt nekad un nekur nereklamējoties, jo sakot, ka tie, kam pie viņa jānokļūst, arī nokļūst. Tā cilvēka adresi viņa bija dabūjusi no kādas savas itāļu draudzenes mātes. Ja īsi pēc viņa apmeklējuma cilvēki ieejot veikalā, kases aparāti nojūkot. Tāda viņam esot enerģija!

Smaidot pajautāju: vai bankomāti arī nojūk no summas, kas jāizņem, lai viedajam samaksātu par vizīti? Bet Luīze tikai turpināja slavināt vēl nekad nesastapto vīru.

Braucām uz attālo miestu ar autobusu, jo viedajam patīkot pieticīgi cilvēki.

“Viņam patīk pieticīgi cilvēki,” Luīze man autobusā atkārtoja. “Bet pie viņa brauc arī paši ministri no Romas un pat no citām valstīm. Diskrēti, protams,” viņa klusi piebilda.

“Vai tad tie sevišķi viedie guru nedzīvo kalnos? Nepālā, Himalajos? Vai tuksnešos, vai svētajā Gangā nepeldas? Ganga, starp citu, esot piesārņotākā upe pasaulē. Visindīgākā. Bet svētajiem nekas nekait, mērcējies kaut vai stundām! Jo viņiem laikam tādas sevišķas spējas neielaist sevī pasaules drazu,” skaļi prātoju.

“Ņirgājies, ņirgājies,” viņas lūpas saspringa.

“Nebūt neņirgājos... Vien kāpēc ministri no Romas brauc uz tik tālu nomali, ja Vatikāns turpat līdzās, pāris kvartālus tālāk? Vai tad Vatikānā nav, kas spēj ko paredzēt?”

Luīze vien paraustīja plecus. Viņa vējojās pie vaļējā loga cerību pilna, pelēkbalti atturīgā vācu kostīmiņā, kā dotos nelielā svētceļojumā.

Ātri izlīkumojis pa šaurām ieliņām, autobuss līgani traucās gar plašiem laukiem, gar retām olīvu birzēm.

“Bet ja nu tā viņa pateiktā nākotne tev nepatiks, ko tad?” pēc brīža iejautājos.

“Kā nepatiks?” Luīze brīnījās.

“Nu, Āfrikas ciltīm esot šamaņi, kas pavēsta cilts piederīgajam viņa miršanas gadu, dienu, pat stundu, un tad nu cilvēks, kad šamaņa noteiktais laiks tuvojas, dodas uz nomaļāku vietu. Izrok zem palmām bedri, ieguļas tajā un gaida. Un nomirst tajā pat dienā, kad viņam to paredzējis šamanis. Varbūt ar kādām nobīdēm, jo diez vai antropologi, kas to vēlāk aprakstīja, bija tur klāt. Bet runā, ka īsti dziednieki spējot visas pašiznīcinošās programmas izslēgt...”

“Jā,” Luīze piekrita, “visu spēj iztīrīt.”

KAD NETICAMAIS KĻŪST TICAMS

Dienviditālijas lauku ciematiņi bieži ir kā klusas, mazas pilsētiņas. Izkāpām kādā turīgā pilsētiņā.

Kad apstājāmies pie kādas arkveida ieejas, sarunāju ar Luīzi atkal satikties turpat pēc stundas. Viņa domāja, ka tik ilgi viesosies pie sava gaišreģa.

Pie gaišreģa nama nebija ļaužu rindas, kā nostāstos par Zilākalna Martu, vien tumšzaļas milzu lapas pāri baltām sētām meta vēdekļu ēnas, zemu palmu rinda stiepās gar ielu kā lieli koka ananāsi.

Garām gāja divas tumši ģērbušās sievietes, pasmaidīja, sasveicinājāmies. Viena kāri smēķēja. Otra spēja visu pamanīt, pat nepagriezusi galvu. Saule pārliecinoši kāpa augstāk pār namiem.

Kad jau grasījos doties uz miestiņa blakusielām, uzvirmoja paskaļas balsis. Tā bija Luīze, kas jau atvadījās. Ne desmit minūtes nebija pagājušas, un viņu laipnā atturībā pavadīja neliela auguma vīrs, iesirmiem matiem un baložzilā žaketē. Mani pamanot, viņa spēcīgais skatiens saspringa. Pasveicināju viņu.

“BuongiornoH viņš itāliski atsaucās. “Ienāciet lūdzu! Nāciet, lūdzu, iekšā!”

„Nē, paldies, nē,” atteicu angliski, “es tikai gaidīju viņu,” un saņēmu Luīzi zem elkoņa.

“Senjors runā arī vāciski,” Luīze klusi teica.

“Jauki. Bet es tikai pavadīju viņu pie jums. Tikai pavadīju,” atkārtoju.

“Ienāciet, lūdzu! Uz brītiņu. Un tikmēr jūs,” viņš labā vācu valodā teica Luīzei, “pacienāsieties ar cigoriņu kafiju. Vai jums garšo? Vai neiebilstat? Mans palīgs jums sagatavos.”

Luīze tūlīt piekrita, un mēs devāmies viņa namā.

“Nu gan veikls biznesmenis, nevienu nelaiž garām,” tā bija mana pirmā doma, ejot cauri plašajai kāpņu telpai. Viņa laipnais palīgs, atlētiska auguma brūnēts, laikam pildīja arī klientu izklaidētāju funkciju un gādīgi “savāca” Luīzi. Bet kaut kur vīrs baložzilajā žaketē man šķita jau redzēts. Varbūt tā bija mānīga sajūta. Varbūt viņš atgādināja kādu mūziķi, rakstnieku, aktieri? Kaut ko starp Franku Sinatru un Deilu Kārnegī.

Mūra nišā iemirdzējās gleznojums - Svētais Brīnumdaris Nikolajs ar laipni mierīgu skatienu. Zeltītā nimba atblāzmoja puskrēslā. Nama saimnieks tam garāmejot tikko redzami pārmeta krustu, es to nevilšus atkārtoju. “Krustu jau varot pārmest arī domās,” it kā pie sevis viņš klusi noteica.

“Perfavore sieditū”4 tikko iegājām lielā askētiskā istabā, vīrietis laipni norādīja uz koka krēslu pie neliela koka galdiņa. Pats viņš atslābināti apsēdās man pretī, it kā mēs taisītos pļāpāt par nedēļas notikumiem ciematiņā. Askētisms

3 Labrīt! (it. v.).

4 Lūdzu, apsēdieties! (it.v.)

bija mājīgs, uz palodzēm ziedošu augu podu rindas. Pie sienas aiz viņa slējās bezdurvju grāmatu skapis, vienā no plauktiem - neliels vara krucifikss, dažas svētbildes. Tās nešķita tikai dekori. Tikpat labi te varētu dzīvot kāds abats. Varbūt viņš bija askētisks abats? Neko tādu Luīze neteica. Bet viņa izturēšanās bija tik vienkārši dabiska.

Viņš iededza nelielu vaska svecīti un pastūma to galdiņa malā.

“Iedodiet man savu roku,” viņš vāciski teica. Es vilcinājos. Nebiju nācis pēc hieromanta pakalpojumiem.

Kad savulaik Rīgas centrāltirgū tumsnējas čigānietes aktīvi tvarstīja “pazī-lējamos klientus”, atlika tikai laipni pateikt: “Dodiet savu plaukstu man - es pazīlēšu jums!” Viņas apjuka, novērtējoši pasmaidīja un atšuvās.

“Nebaidieties! Ne jau tāpēc prasu,” vīrietis teica smaidot, it kā precīzi nolasījis manas domas.

Es pastiepu roku uz viņa pusi ar plaukstu uz leju. Viņš tai uzlika savu, nedaudz samiedza acis, kā ieskatoties sveces liesmā. Kaut ko tādu pieredzēju pirmo reizi. Sākotnēji viņa plauksta bija silta, tad pavisam vēsa, tad atkal silta, pat karsti elektrizēta. Drīz viņš plaukstu atlaida.

“Jūs taču pats esat ļoti redzīgs. Vai zināt, kā atšķirt eņģeļus no spokiem?” viņš pavērās manī. “Kad eņģelis parādās, jūsu sirds dzied viņam pretī. Jūs daudz rakstāt un runāsiet. Un jums ir jāstāsta patiesība. Jūs esat cilvēkiem loti vajadzīgs!”

Skaisti teikt un komplimentēt viņš prata, laikam naudas skaitītājs iegriezās straujāk, tobrīd nodomāju.

“Drīz pasaulē būs milzīgas pārmaiņas... Un jums tajās ir vērīgi jāskatās. Un noteikti nevajag baidīties! Redziet - Itālija. Vai ziniet, kas te drīz notiks? Tas pats, kas pie jums. Kas gandrīz visā Eiropā un pasaulē. Būs milzīgs karš. Bet ar citiem ieročiem nekā agrākos karos. Ja vēlāk gribēsiet rakstīt par to, ko mēs te runājam, sauciet mani par senjoru Pačelli,” viņš teica. Es apmulsis klausījos.

“Bet vispirms,” viņš turpināja, “zinu, ka jums kāds ir kaut ko uzdāvinājis, bet tas ir ļoti kaitīgs. Tā lieta ir pie jums. Parādiet man, lūdzu, to!”

“Vai tiešām? Pie manis? Te?” brīnījos.

“Jā,” laipnā pārliecībā viņš apstiprināja.

Kas tas varētu būt? Pulkstenis, maks, josta? To visu biju nopircis sev pats, metaforā varētu teikt: pats sev uzdāvinājis. “Aptaustīju” visu domās vēlreiz. Vēl ir atslēgu saišķis. Kas vēl? Atslēgu piekariņš? Baltajā zeltā izliets klasiskā kompasa atveids ar ieslēptu/Zeš«. Vai tiešām tas?! Neko citu iedomāties nespēju.

Noņēmu piekariņu, uzliku uz galda. “Vai domājat šo? To man uzdāvināja viens labs draugs... Neticu, ka tas ir radioaktīvs...” pasmaidīju un ar interesi vēroju itāļu vīru.

Senjors Pačelli tikko jaušami atsmaidīja un saņēma piekariņu plaukstā.

Pēc brītiņa nopietnā balsi teica: “Jā, šis. Cilvēks, kas jums to deva, pats nezina, kur iepinies. Nojauš, bet nesaprot. Šo te viņam uzdāvināja viena sieviete. Negribēja sievai melot, ka pats pircis, atdāvināja jums. Bet tai sievietei pateica, ka pazaudējis. Neko sliktu viņš jums nevēl, neko sliktu negribēja. Viņš jums ir labs draugs. Bet viss, kas nāk no tās sievietes, ir ļoti bīstams. Jebkuram. Ari jums. Tā ir īsta strega nera, strega oscura,5” un vīrietis ar strauju rokas kustību it kā ko neredzamu iemeta sveces liesmā. “Ar melnu sirdi,” viņš pikti piebilda, “jūsu valstī viņa ir ietekmīga, daudziem dzīves bojā. Jau drīzumā apbrīvojieties no šī te, jūs to nēsāt nedrīkstat!” un viņš pastūma piekariņu uz manu pusi.

Biju lasījis par gaišreģiem, kas ar pieres čakru jeb “trešo aci” saredz citiem apslēpto, jo viņu skatienu neaizklājot ne laika migla, ne telpas sienas. Savus redzējumus viņi spējot pārbaudīt caur uguni vai ūdeni, kas savienojot ikdienas un astrālo jeb “smalko pasauli”. Vai Zilākalna Marta redzēja caur ūdeni, senjors Pačelli caur sveces liesmu?

“Skaists suvenīrs. Bet tieciet no tā vaļā!” viņš atkārtoja.

“Kā? Vienkārši izmest miskastē?”

“Ja negribat izmest, atdodiet savam draugam to atpakaļ. Bet, nē! Labāk, ja paņēmāt, tad izmetiet pats. Tagad ir dilstošs mēness, iesviediet jūrā,” viņš pamācīja.

“Jūra iesāla visu”, prātā iešāvās Klāva Elsberga rindiņa...

“Jūsu drauga dzīvībai draud briesmas,” viņš nopietni teica. “Ja tā viņš turpinās, pēc pāris gadiem šajā pasaulē vairs nebūs. Tā sieviete ir viņu piebūrusi. Kā tumšais operators vada visu viņa dzīvi, pārvalda viņa ķermeni, domas, naudu. Viņš jau būtu pagalam, bet par laimi, ļoti mīl savu sievu. Un savu dēlu,” senjors Pačelli runāja, ik pa laikam ieskatoties sveces liesmā. “Viņš ir gudrs cilvēks, agrāk darbojās ar elektroniku...”

Es samulsu. Mans draugs Zigfrids tiešām bija spēcīgs datoru jomas speciālists, ietekmīgs cilvēks savā nozarē, un viņam tiešām bija sieva un dēls.

“Viņš ir spējīgs, ļoti daudz varētu darīt šīs pasaules un cilvēku labā. Bet stregai tas nepatīk. Un tieši tādiem jau uzbrūk, tādus grib sev kā rotaļlietas,” viņš stāstīja.

“Vai tiešām?” naivā neticībā pārjautāju.

“Satieciet viņu, visu sapratīsiet. Jums pašam ir dotas redzīguma dāvanas. Vajag attīstīt, nebaidieties!” senjors Pačelli vēlīgi piebilda. “Izstāstiet viņam, ko es teicu. Viņš sapratīs. Viņš ļoti cieš un viņa ģimene arī. Bet tā tam nav jābūt. Tas ir sātana plāns, nevis Dieva.”

Bija dīvaini. Man nereiba galva, nekur nekūpēja vīraks, neskanēja psihodē-liskā mūzika, kad itālis stāstīja par Zigfridu. Un arī par mani pašu dažas tādas nianses, ko viņš nevarēja uzzināt no Luīzes. Par Zigfridu Luīze nezināja neko.

Ari par mani viņi vispār nebija runājuši, to es noteikti jutu.

“Redziet, maģiskais piebūrums ir kā lāsts uz nāvi. Ļoti bīstams. Iznicinošs. Apstrādātā upura dzīve nav gara. Ja viņš nepaspēj no piebūruma atbrīvoties, ja neuzzina neko par to un krasi nerīkojas, tad diemžēl...” senjors Pačelli skumji skaidroja. “Bet ari piebūruma veicējs, pasūtītājs, apmaksātājs nekad nesaņems vēlamo. Nekad tam nav un nebūs panākumu. Tas ir pilnīgs izpostījums. Kropļojums visiem, kas tajā iesaistīti.”

Par tā saucamo “mīlas maģiju” biju mazliet dzirdējis folkloristikas lekcijās, arī korporāciju sektās: daži klusi palielījās, ka savus draudziņus piebūruši ar asinīm no pirksta, viens pat teica, ka piebūris savu mīļoto raganiņu. Un viens, kas tā lielījās, tiešām drīz vien nositās ar auto gaišā dienas laikā...

“Un tagad - vai varat iedomāties tādu piebūrumu visai cilvēcei? Postošu, ļoti postošu. Bet vairums cilvēku to pat nepamanīs?” viņš skatījās manī jautājoši. “Visai cilvēcei?” es nesapratu. “Kāpēc un kas tādu veiks?”

“Ļaunu cilvēku grupa, ko sātans dīda, kas iedomājas, ka ir Dieva vietā. Tie, kas zaimo Dievu, grib izkropļot Viņa plānu, visu Radītāja radīto. Sātana atkarīgie, kas iedomājas, ka tikai viņiem viss pieder, ka viņi drīkst visu postīt, gluži kā Lucifers. Zemiski ļaudis, kas pārdevuši savu dvēseli sātanam. Un sātans viņus visu laiku kūda, lai atņem cilvēkiem viņu dabiskās tiesības, brīvību, naudu, visu... Un pilnīgi visiem cilvēkiem.”

Dzirdētais mani pārsteidza.

“Daudziem cilvēkiem viņi sakropļos dvēseli, prātu un miesu,” viņš vēl piebilda. “Kāpēc?” tas viss man nelikās loģiski un iespējami.

“Alkatības apsēstība: Besessenheit von Gier. Obsession withgreed. Oderžimostķ žadnostju. - Tutto e sempre solo per me\6” viņš runāja četrās valodās.

“Ilumināti jeb deep State? “Tumšā “elite”? Ēnu pārvalde? Tā, ko sazvērestību teorētiķi piemin?” es jautāju ar vieglu, pat nekontrolētu smīnu.

Pačelli pasmaidīja un, ieturējis īsu pauzi, pastāstīja:

“Sazvērestības teorija... Tos vārdus izdomāja CIP pēc Kenedija slepkavības. Viņi pavēstīja tik ķēmīgu versiju par vientuļo šāvēju dīvaini un visiem “galiem ūdenī”, ka cilvēki niknojās par tik saltiem meliem. Cilvēki zināja, ka Džons Kenedijs gribēja savai valstij atdot atpakaļ naudas drukājamo mašīnu, ko 1913. gadā pievāca privātu baņķieru banda. Un tieši tāpēc kļuva tiem ļoti neērts, tiem bīstams, un viņu nošāva. Un vēlāk priekšvēlēšanu sapulcē nošāva arī Kenedija brāli, prezidenta kandidātu, kurš noteikti būtu uzvarējis. Ļauna sazvērestība bija Kenediju slepkavība. Tās neērtos atmaskotājus paši slepkavas jeb sazvērestību praktiķi savām avīzēm pavēlēja nosaukt par sazvērestības teorētiķiem. Tikko kāds pasaka patiesību par sazvērestībām, ko viņi slēpj, tā tūlīt to lamā par sazvērestības teorētiķi. Un drīz visa pasaule būs ļaunuma

apsēsta. Cilvēki nezinot naivi uzturēs to ļaunumu, kas viņus pašus gatavojas iznīcināt,” senjors Pačelli pacietīgi izskaidroja.

“Zinu, ka jūs šodien vēl to nesaprotat. Vēl neredzat. Bet jau drīz, pēc pāris gadiem ļaunais iznāks neslēpjoties. Un runās ar savu kalpu mutēm. Un slepeni nogalinās daudzus. Cilvēki to nezina, bet, kad tas sāksies, sapratīs. Pārtrauks to...” viņš runāja mierīgā nosvērtībā.

Es klusēju. Pravietojums bija pārāk dīvains un biedējošs. “Ja? Un kas tad notiks?” neticīgi jautāju.

“Cilvēki redzēs, cik daudz bijuši no velnišķās sistēmas atkarīgi, cik maz patiesi brīvi. Cik maz noteikuši paši savu dzīvi. Būs beidzot katram jāizšķiras, kam kalpot: Dievam vai sātanam. Sātanisti pilnīgi atklāti un masveidā uzbruks arī bērniem visā pasaulē,” Pačelli teica.

“Kāpēc lai tā notiktu?” es skarbi atmetu.

“Dievs gribēs, lai cilvēki to redz! Visam būs jānāk atklātībā. Pārāk ilgi jau cilvēkus slepeni indē, sakropļo, nogalina viņu dvēseles. Slepeni paverdzina. Liek darīt ļaunu tik daudziem. Slepeni iznīcina. Ļaunuma alga vienmēr ir iznīcība. Vergänglichkeit. Tod. Hoffnungslose Ende. Finsternis, undurchdringliche Finsternis. Nāve. Bezcerīgas beigas. Aptumsums, akla tumsa,” senjors Pačelli pareģoja.

“Jūs domājat, iznīcina garīgi?” jautāju, joprojām šauboties, vai abi runājam par vienu un to pašu. “Sludinot tikai naudas dēļ?” vēl pajautāju.

“Protams. Un fiziski arī iznīcina,” Pačelli mierīgi palocīja galvu.

Es zināju globālistu ciniskos hitlerveida melus par pārapdzīvotību un prasībām to ierobežot. Es taču nācu no pasaules rekordistes iedzīvotāju skaita samazinājumā, no Latvijas. Runāt par pārapdzīvotību vispār bija absurdi. Bangladešā cits dzīvestils, dzīvesritms, Norvēģijā atkal cits.

“Un tad viņi no gaisa indēs cilvēkus, piemēslos Dieva radītās debesis, piemēslos, saindēs gaisu, zemi, ūdeņus,” viņš teica. “Nebaidieties, jums visa informācija atnāks,” pamanījis manu bažu pilno seju, viņš piebilda.

“Visus indēs? Kā tas iespējams?”

“Jā, protams, visus. Debesis taču mums vienas,” viņš pamāja.

“Un ko tad valdības? Neko neredzēs? Viņus taču arī indēs!” biju neizpratnē.

“Tās valdības,” Pačelli dzīvi iesmējās, “viņu prātu jau ļaunais ir pamazām aiznesis. Viņi ir apsēsti. Piedalās ļaunumā un paši pār savām galvām saņem ļaunumu.”

Toreiz es domāju, ka viņš runā pārāk drūmās metaforās. Bet simboliski uztverot, iebilst nebija par ko.

“Ļaunais cilvēkus pievils. Cilvēki staigās ar maskām uz sejas,” un viņš pārlaida roku sev pār seju mutes un deguna rajonā: “Viņus piespiedīs un viņi pakļausies. Jūs pats redzēsiet.”

“Staigās ar maskām? Kāpēc?” nudien brīnījos. “Tāpēc, ka indēs no gaisa? No lidmašīnām?”

“Nē, ne tāpēc. Baiļu dēļ. Pat dienišķo maizi bez maskas jums neļaus nopirkt.”

“Diez vai,” skeptiski atteicu. Tas viss jau sāka izklausīties pārāk sazvērnieciski. Atcerējos komiskās epizodes ar ķīniešu grupiņām sejas maskās Eiropas lielākajās lidostās pirms gadiem. Likās, ka maska viņiem ir kā jauns tautastērps. Mani gan pārsteidza viņu pārvietošanās. Likās, ka sejas maskas viņus smacē, jo man (un gan jau, ka arī citiem) viņi nāca klāt neparasti bieži un apjukuši prasīja, kur esot viņu reisi. Pēc lidostas darbinieka es galīgi neizskatījos. Ļoti dīvaini uzvedās agrāk tik loģiskie un vērīgie ķīnieši. - Nu noņemiet masku un elpojiet pilnu krūti, tad pieplūdīs skābeklis un smadzenes atvērsies! - Par to mēs uzzinājām vien tad, kad tas absurds skāra mūs pašus... Bet tobrīd, sēžot omulīgajā senjora Pačelli istabā, tas nudien nešķita ticami, ka piepeši arī eiropieši varētu sākt masveidā valkāt maskas. Kontrasts toreiz milzīgajās Parīzes, Amsterdamas, Kopenhāgenas lidostās starp maskotajiem un mums pārējiem bija pārāk iespaidīgs.

“Tātad jūs domājat, ka lidostās būs tāpat kā toreiz, pirms gadiem, kad ķīniešu bariņi staigāja ar mutes maskām, bailēs no kaut kāda vīrusa? No Sars? No Cūku un Putnu gripas vai visa tā kopā?” jautāju, neslēpjot smaidu.

“Jā,” senjors Pačelli nopietni apstiprināja. “Toreiz tas bija tikai mēģinājums.”

“Kam mēģinājums? Vai tiešām jūs domājat, ka citi lidostās piepeši ķēmosies tam līdzi?”

“Ne jau tikai lidostās. Lidostas ilgu laiku būs tukšas. Lidot nemaz neļaus. Pat pa ielām staigās maskās, pa veikaliem, skolās... visur, pat baznīcās,” viņš pareģoja.

“Ko?” es jautri iesmējos. “Baznīcās? Piedodiet, bet izklausās neticami jocīgi.”

“Jā, jocīgi,” senjors Pačelli piekrita, “drīz vien mēs to pieredzēsim tepat vien mūsu vecajā, skaistajā Eiropā. Un cilvēkiem melos katru dienu... ka tikai nobiedēt...” un itālis nikni nopūtās. “Teiks, ka nāvējoša slimība nāk. Un cilvēkus izmantos saviem eksperimentiem,” senjors Pačelli turpināja.

“Vai tad tiešām atkal uzliesmos vecais mēris, tīfs, holēra?” es neticīgi jautāju. Tas viss man likās tik absurdi.

Bērnībā mani ļoti biedēja mēra apraksti Aleksandra Grīna romānos. Likās, ka caur durvīm teju, teju ienāks drausmā “Mēra māte”. Grīns to baisi bija aprakstījis: neizdzīvo gandrīz neviens. Un maz līdzēja tēva drošinājumi, ka mēra epidēmijas sen vairs neplosās, ka mēris nav bīstams, ka sen atklātas arī to izraisošās baktērijas... Vēlāk vēstures grāmatās lasīju par nāvējošajām epidēmijām, kas nopļāvušas lielāko daļu eiropiešu. Tur gan bieži bija noklusēts, ka epidēmijas uzrodas vienmēr komplektā ar kariem, ilgstošu badu un smagu bezcerību -cilvēku novājinātas imunitātes dēļ. Un nonāvē vājākos. Turklāt mūsu dabiski pārmantotie gēni nāk no mērī, tīfā, holērā izdzīvojušajiem, kopā ar imunitāti pret šīm sērgām. Septiņās paaudzēs mēs katrs nākam no 256 cilvēkiem, kas ir mūsu tiešie senči. No vairuma izdzīvojušo, spēcīgo, dabiski veselīgo.

Mūsdienās ik gadu konstatē vairākus tūkstošus mēra gadījumu ASV rietumos, Krievijas dienvidos, Vjetnamā, Birmā, Nepālā u.c. Arī pēc Otrā pasaules kara Rietumeiropā reģistrē mēra gadījumus. Nu un tad? Pret mēri arī ir vakcīna. Kurš ir vakcinējies pret mēri? Es nepazīstu tādu nevienu. Ne jau vakcīnu dēļ mēris izbeidzās^7. Nekādas mutes maskas no slimībām nepasargā, tas būtu tāpat, kā uzlikt koka degunu un, šķindinot zvārgulīti, iet pa viduslaiku pilsētu, aizgaiņājot “mistisko mēra māti”.

“Tas nebūs mēris. Parasta saaukstēšanās, viegla gripa,” senjors Pačelli teica.

“Tad kur problēma? Nesaprotu!” nevilšus iesaucos. Toreiz es tiešām nesapratu, ko viņš stāsta. Kāpēc lai būtu tāda vispasaules histērija? Kā tas iespējams? Tikai antiutopisti varētu ko tādu safantazēt. Bet šis cilvēks pēc fantasta neizskatījās.

“Un kā man būs ar to slimību?” es pajautāju. “Vai tā skars arī mani?”

“Jūs to izslimosiet, pirms ar to Eiropā sāks baidīt. Varat neuztraukties. Jutīsiet apaukstēšanos, mazliet pasmacēs elpu, bet tāpēc, ka jums pašam tas laiks būs stresaini saspringts. Ja iztiksiet bez stresa, pat nepamanīsiet. Jūsu izvēle. Bet jebkurā gadījumā nebūs nekas nopietns.”

“Paldies, nomierinājāt!” piespiesti pasmaidīju. “Bet tad jau arī citiem cilvēkiem nav ko satraukties.”

“Bet daudzi cilvēki tomēr nomirs. Ļoti, ļoti daudzi,” senjors Pačelli strauji un negribīgi piebilda.

“No tā apaukstēšanās vīrusa?” nesapratu.

“Nē, no tā tikai daži. Nomirs no cita...” viņš apklusa. Brīdi skatījies manī, kā ko izsvērdams, turpināja: “Mirs no tā, ka cilvēkiem korumpēti politiķi ņems nost dzīvi, sirdi un dvēseli. Biedēs. Apmuļķos. Pievils. Spiedīs ielaist sevī indi. Melos, ka tās ir zāles. Sadurs cilvēkus kā vudu lelles. Bet viņi to sauks par vakcīnu.”

Vai viedais vīrs bija iegājis kādā transā kā šamanis, kas kaut ko saelpojies un nu klāsta spokainas vīzijas? Nē, Pačelli iedvesa nopietnu, gaišu mieru, kas tik ļoti kontrastēja ar viņa stāstīto. Varbūt to visu viņš runāja tāpēc, lai tas neatgadītos? Varbūt pats alka nodarboties ar fantastikas romānu rakstīšanu, bet dziednieka darbs atņēma laiku? Tad nu sagribēja kādam sižetu pasviest, tas ir, pārdot.

“Bet tomēr - kāpēc?” skeptiski brīnījos arvien atklātāk. “Kāda gan jēga tik daudzus iznīcināt? Vai tiem, kam vara, tās vēl par maz? Un iznīcināt no viņiem atkarīgos it kā nebūtu loģiski...”

7 Anthrax jeb t.s. “mēra vakcīnas”, ko Bila Klintona administrācija uzspieda špricēt ASV

karavīriem, sakropļoja daudzus.

“Loģiski?” senjors Pačelli skaļi nokrekšķināja. “Tāda ir ļaunā daba. Tikko kādi izgudro kādu tehnisku jaunumu, tā nozog to un izmanto, lai kaitētu Dieva attīstības likumam. To, kuri patiesi tic Dievam un sev, nav nemaz tik daudz. Daudzi ir apmaldījušies. Bet grūtības stiprina ticību. Tās apgaismo prātu un dvēseli.”

“Bet vairums taču izdzīvos?” es viņam toreiz jautāju.

“Tas būs laiks, kad par muļķību un gļēvulību nāksies ļoti dārgi maksāt,” viņš teica. “Katra likteni noteiks paša izvēle... Mēs, protams, daudziem palīdzēsim, bet visus glābt nekad nav iespējams. Arī manā praksē ne...” senjors Pačelli noteica. “Es dziedinu no distances. Nav nepieciešama cilvēka klātbūtne,” kā lasīdams manas domas, viņš vēl piebilda.

“Un ja es jums tagad arī noticētu, tad kurš tajā visā ārprātā beigās uzvarēs?” jautāju.

“Un kurš gan var uzvarēt Dievu?” viņš laipni atjautāja. Viņa seja izstaroja mierīgu viedumu un laipnu iejūtību. Viņš noteikti nebija kāds jukušais vai dīvainis.

“Wenn Gott für uns ist, wer wider uns?” - “Ja Dievs ir ar mums, kurš var būt pret mums?”8, es viņam klusi atteicu ar Normena Pīla iemīļoto Bībeles citātu. Un vēl klusi nomurmināju: “Kā jūs to visu zināt?”

“Cilvēks tik ļoti apjuktu, ja nepieradušās acis piepeši spētu saredzēt, cik daudz dažādu enerģiju ir mums visapkārt,” senjors Pačelli laipni runāja. “Vibrē caur mums, caur sienām, griestiem, logiem, neredzamiem pieskārieniem,” un viņš papleta rokas lokā, “ir citi attālumi un ātrumi... izzūd laiks un telpa. No tā nevajag baidīties. Tas tāpat pastāv. Jāpiesargās no alkatīgu cilvēku uzstādītiem raidītājiem, no dabiskā nav ko baidīties,” un viņš silti pasmaidīja.

Atcerējos reiz lasīto par slaveno gaišreģi Volfu Mesingu. 1930. gadu vidū viņš paredzēja gan Otro pasaules karu, gan holokaustu, tikai nespēja nevienam Vācijā iestāstīt, ka draud milzīga katastrofa, ka Hitlera vadībā Vācija pārvērtīsies drupās. 1936. gada Berlīnes Olimpisko spēļu noskaņās viņa pravietojumiem ticēt neviens negrasījās. Kāpēc bojāt omu? Un hitlerieši tādus pareģojumus uzskatīja par naidīgi noziedzīgiem. Pametis Vāciju, Mesings nokļuva Maskavā un iegāja pārsteigtā Staļina kabinetā. Kremļa apsardzei pat muša nemanāmi nespēja garām palidot, bet viņš bez caurlaides, kā nohipnotizējis sargus. Lielūsainis uzklausīja viņa biedējošo paredzējumu par drīzu postošu karu. Staļinam esot bijusi sinkrētiskā jeb maģiskā domāšana, viņš it kā ticējis Mesingam, bet ar prātu to nepieņēmis. Mesinga pravietojumi tobrīd arī viņam nebija izdevīgi.

Mesings redzēja pasaules nākotni, bet izmainīt to viņam neizdevās. Staļins viņu aizsūtīja apmācīt PSRS izlūkdienesta jaunos kadrus hipnozē, telepātijā, telekinēzē, ekstrasensorikā, lai māca tiem spēju pārraidīt domas. Neredzamā

8 Pāvila vēstule romiešiem, 8:13.

ietekmēšana, “ezotēriskās zināšanas” izlūkdienestiem ir daudz dārgākas un nozīmīgākas par parasto zinātni. Tādas retas spējas dod nešaubīgu pārsvaru.

Mācot jaunos kursantus, Mesings zinājis, kurus no viņiem nogalinās jau tuvākos kara gados un pat kādā veidā. Skolotājam bijis ļoti smagi saulainajā 1941. gada pavasarī, kad neviens no jaunekļiem nenojauta par asiņainā kara svelmi pēc pāris mēnešiem. Mesings nenodarbojās ar maģiju vai dziedniecību. Viņa fenomens bija paredzēšana un domu lasīšana.

- Kā jūs varat dzīvot kopa ar vīrieti, kas jebkurā laikā var nolasīt jūsu domas? - reiz jautāja Mesinga sievai.

- Man nav sliktu domu, - viņa smaidot atbildēja.

Senjors Pačelli piecēlās un sirsnīgi smaidot teica: “Paldies, ka piekritāt sarunai. Ar Dieva svētību,” un viņš atvadoties sniedza man roku.

Velkot ārā maku, jautājoši pavēros senjorā Pačelli, kādu summu par mūsu sarunu viņš nosauks?

“Non un solo centesimo! Kein einziger Cent/” - “Ne vienu centu!” viņš teica laipni, bet strikti.

* * *

“Nu, kā tava nākotne?” iejautājos Luīzei, kad jau gājām uz autobusa pieturu. “Vai saņēmi atbildes?”

Luīze neapmierināti klusēja, tāda kā apbēdināta vai pat sapiktota bija.

“Vai šaubies par to vīru?” prasīju.

“Nešaubos. Viņš tikai varēja būt taktiskāks! Kāda viņam daļa par manas pagātnes... sīkumiem. Kas bijis, tas bijis,” viņa teica pati sev.

Par Luīzi es neko daudz nezināju. Cik dziļš varēja būt jaunās studentes nelielās pagātnes skapītis?

“Un tev pašam?” Luīze strauji painteresējās pretī. “Ko viņš tev teica?”

“Mēs runājām par politiku.”

“Tiešām?” viņa iespurdzās. “Nu gan, vīrieši...”

Kad autobusa kompostiera elektronika atteicās apzīmogot mūsu talonus, es iesmējos: “Nu re! Un tev bija taisnība par tiem kases aparātiem, šitie arī nojūk.”

“Bezbiļetnieku” brauciens mums aiztrauca bez starpgadījumiem. Laikam par to bija parūpējies senjors Pačelli, kurš, kā cilvēki runāja, pat svešu auto spējot iedarbināt no simtiem kilometru attāluma.

Autobusa logos elpoja svaigs vējš, bet, strauji nogriežoties kādā ciematā, salonā ieskrēja tik spēcīgs kanalizācijas smārds, ka mazs, sirms vīriņš līksmi uzsauca: “Dolce Gabana! Variētā Politico/”

Autobusam caurlija smieklu šalts, toreiz vēl nezinot, cik baisu kanalizācijas smārda “parfīmu” ar nosaukumu “Politika” pēc pāris gadiem ostīs visa Eiropas

Savienība... Bet drīz kodīgā smaka izvējojās piejūras gaisā, viegli noputējušajiem autobusa logiem cauri spiedās Itālijas debesu dzidrais zilums.

Pavēros uz Luīzi, galvā man jaucās vien nesenā saruna ar senjoru Pačelli. Un ne jau tās globāli apokaliptiskās dīvainības, par kurām viņš man stāstīja. Mani mulsināja arī viņa brīdinājums par drauga bīstamo dāvanu.

Kas īsti ir tāds piebūrums? Melnās maģijas metodes? Rezultāti vienmēr esot redzami katram “vērotājam no ārpuses”. Neitrālam, brīvam vērotājam.

“Vai tu zini kaut ko par tādu maģisko piebūrumu?” pavirši pajautāju Luīzei.

Viņa sarāvās, aizdomīgi manī paskatījās.

“Nē!” viņa sausi atcirta.

Kad vēlāk atvadījāmies, devos uz piekrasti, nokāpu piejūras. Starp lieliem betona klučiem dobji plīsa ūdens. Bīstamais piekariņš viegli iegūla man rokā. Kā jauns. Gluži kā toreiz, kad Zigfrids to uzdāvināja. Dārgmetālā sastindzināts kompasa atveids ar nemainīgu rādījumu. Griezies, uz kuru pusi gribi - vienmēr priekšā ziemeļi. Vai senjoram Pačelli varēja ticēt? Bet kāpēc lai viņš jokotu? Kam no tā kāds labums? Turklāt, lai cik dīvainas lietas viņš arī vēstīja, pēc jokotāja neizskatījās.

Brīdi pārdomāju... tiešām, piekariņš bija savāda dāvana - datu nesējs niķojās, nenolasījās, izdzēsa failus, bet skenējot nekādus vīrusus neuzrādīja. Brīnījos, ka elitārā gadžeta ražotājs iemontējis tik lētuflešu. Priekš kam man sastindzis kompass, uz kuru krīt mistiska maģisku aizdomu ēna? Atvēzējies aizlingoju to tālumā. Nozibēdams saules staros, ar šļakstu sprādzieniņu tas izgaisa jūras viļņainajā, pievakares sūbējuma vēl neskartajā spogulī. Patīkams vieglums izstrāvoja caur mani.

Un pēkšņi kā atvieglojumā sapratu, cik cilvēks var būt brīvs, ja viņu nekontrolē kādi tumši nezināmi spēki.

SCENĀRIJS JEB NOTIKUMS 201

Pieci mēneši pirms “pandēmijas” uzsākšanas.

Ņujorka, 18.10.2019. “Mūsu centra un mūsu partneru Pasaules ekonomiskā foruma un Bila un Melindas Geitsu fonda vārdā esmu priecīga sveikt visus klātesošos un daudzskaitlīgos mūsu online klausītājus. Scenārijs 201 ir izgudrots,” puskrēslainā zālē runā sieviete. Pie galdiem sēž labi apmaksāti vadītāji un viņu asistenti. Aizrautīgi viņi izspēlē dažādus “pandēmijas” posmus, detaļas, saskaņo rīcības plānu globālai afērai, ko sauc par “iespējamu briesmīgu pandēmiju”.

Un tikai vēlāk, pieredzot tās īstenošanu, daudzi to sauks par karu pret cilvēci, medicīnisko tirāniju, kovidfašimu, slepkavniecisku apartaīdu, neogulagu, kad “karš pret vīrusiem” nozīmēs karu pret cilvēkiem. “Briesmīgajā superli-pīgi nāvējošajā pandēmijā” - cilvēki iet cieši kopā daudzskaitlīgās protesta demonstrācijās, mītiņos, sapulcēs, kādus vēl nav pieredzējusi Eiropa, bet kā nepielīp, tā nepielīp viņiem tas “baisais” kovid-19.

“Mēs atrodamies smagākās pandēmijas laikā,” sausi kokaina sieviete dod komandu pārējiem izteikties. Un virmo dažādi apokaliptiski priekšlikumi: kā savaldīt pūli, kā apspiest masas, kā nodrošināt kārtību, ja tiktu izraisīta pandēmija ar vīrusu “no vieglas apaukstēšanās līdz smagas pneimonijas gadījumiem”. Bet ja nu cilvēki apvainotu PVO sazvērestībā un valdības - melu izplatīšanā? Ko tad darīt, kā rīkoties?

Drastiski noliegt jebkādu pretēju informāciju! Cenzēt! Arestēt nepaklausīgos! Nekādā gadījumā cilvēkiem neļaut iegūt vispusīgu informāciju par notiekošo, par cēloņiem, par viltus pandēmijas mērķiem - rosina Notikuma 201 dalībnieki.

Cimdi, maskas, iedarbinātas mašīnu sirēnas, baiļu psihoze, drastiski “mēri”... Un scenārija detaļa: ekonomiska krīze uz daudziem gadiem... Piedāvāta vakcinēšanās - un prognoze, ka 65% cilvēces naski vēlēšoties potēties arī tad, ja tā būšot tikai eksperimentāla vakcīna. Te viņi kļūdījās.

Notikumā 201 sprieda, ka cilvēki ir lēti iebiedējami un tāpēc pakļausies viņu diktātam. Arī tajā kļūdījās.

Vēl Notikuma 201 rīkotāji iedomājās, ka tie, kas novakcinēti, jau ir “pievākti”. Pārrēķinājās. Daudzi kovidvakcinētie strikti brīdina no kovidin-jekciju kaitīguma un protestē pret ierobežojumiem nevakcinētajiem. Daudzas kovidtirānijas valdības pārrēķinājās, domādamas, ka pret cilvēkšķirošanu un fašisma paveida ierobežojumiem iestāsies tikai daļa nevakcinēto. Bet izrādījās, ka miljoniem vakcinēto pievienojas nevakcinēto protestiem - visi kopā pret uzspiesto kovidrežīmu. Simtiem tūkstošu ielu demonstrācijās ir tikai pretstāvēšanas aisberga redzamā daļa. Arī ar to “pandēmijas scenāristi” nebija rēķinājušies. Un to, ka itāļi publiski dedzinās vakcinācijas sertifikātus. Protestēs, streikos, nepiekāpsies.

Un Notikuma jeb Scenārija 201 zibenskarš pret cilvēci ievelkas. Tagad viņi jau ir pārkāpuši “sarkanās līnijas” un to zina. Atkāpties kļūst arvien sarežģītāk. Tāpēc ir tik histērijā apskurbuši uzbrukumi cilvēkiem.

Turklāt 2019. gada “pandēmijas simulācijā” viņi vieglprātīgi piemirsa par Nirnbergas prāvu, par virkni vēsturisku mācību. Par cilvēka brīvo gribu. Par cilvēku pamattiesībām. Viņi daudzām mutēm skaļi zaimoja Dievu. Vai cilvēcei tika atšķirta Jāņa Atklāsmes grāmatas 13. nodaļa? Un, protams, arī tālākās?

Un vēl piemirsa “sīkumu”: miljoniem kropļojumu un nāvju injekciju dēļ.

Jau 2018. gadā norisinājās vēl cita Event201 līdzīga sanāksme, kur jau toreiz sprieda, kā izvērst vakcināciju. Toreiz gan viena no galvenajām runātājām uzsvēra: “Ja sabiedrība nebūs mūsu pusē, mūs gaida lielas nepatikšanas.”

Kāpēc Event201 atstāja atklāti onlainā? Jo tā bija vien indīgās kūkas glazūra, migla, māneklis viņu noklusētajam pamatmērķim: atņemt cilvēkiem visu naudu, īpašumus, padarīt visus cilvēkus par vergiem, kas pieņem “zvēra zīmi”, kā jau tā paša gada vasarā (22.08.19.) ASV un citu galveno banku vadība Vaiomingā nobalsoja par tiešās finanšu “pārstatīšanas” plānu. PEF^9 runāja par “globālo resetu", kas nozīmē valstu finanšu apvērsumu,” kā to precīzi formulē bijusī amerikāņu investīciju baņķiere Katrīna Ostina Fitta (Chaterine Austiņ Fitts).

No tā arī numurs pie kovida - 19. Kā sātanistu vienošanās gads, kad uzsākt globāli naidīgu Dieva zaimošanu un karu pret Dieva radīto cilvēci.

Jau 1979. gada vācu filma Hamburgas sindroms vēsta par kādu pandēmiju, kas ir neparasti līdzīga kovid-19 scenārijam - cilvēki, kas apzinās, ka nav slimi; valdības, kas ierobežo pārvietošanos un ceļošanu; to izstumšana, kas atklāj valdības melus; piespiedu vakcinācija un gudri cilvēki, kas no tās izvairās; piespiedu masku nēsāšana; piespiedu karantīna; politiķi veic ļaundabīgu krāpniecību (filmā arī pieminēta “klimata izmaiņu” afēra). Filma arī norāda, ka slikta pārtika un radiācija izraisa slimības, ka maskas nedarbojas, jo tās ir paredzētas tikai naudas pelnīšanai. Un konkrēta dzīvesvieta ir slimību iemesls, nevis mikrobi. Un dzīvesvietu nopūlas saindēt valdība.

JAUNAIS NENORMĀLAIS

2020. gada oktobris. Plāndēmija iedarbināta un uzņem apgriezienus. Starptautisko Norēķinu banka Bāzelē, Šveicē. Bankas ģenerālmenedžeris: tukls resnis kāmja vaigiem un milzu dubultzodu skaidro “lielo problēmu”: “Mēs nezinām, kurš šodien izmanto 100 dolāru vai 1000 peso banknoti!” Tāpēc ciparu valūtas galvenā priekšrocība: centrālai bankai būs pilnīga kontrole pār jebkuru naudas daudzumu. Un centrālā banka visiem izvirzīs noteikumus, stingrus nosacījumus, “kā viņi drīkstēs lietot naudu... Un mums būs tehnoloģija kontroles nodrošināšanai,” tuklā seja lielās, vēršoties pret jebkādu skaidru naudu un katra cilvēka brīvo izvēli.

* * *

“No 1998. līdz 2015. gadam ASV valdībai pazuda 21 triljons dolāru, bet ir pazīmes, ka šī summa ir daudz lielāka. Viņi izmainīja likumus un tagad var to turēt zem grifa “slepeni”. Daudzas iestādes kļuvušas “slepenas” un “tumšas.” 1997. gadā ASV lielākā pensiju fonda prezidents man izstāstīja, ka viņi ir

9 Pasaules ekonomikas forums (PEF) - World Economy Forum (WEF).

“atteikušies no valsts” un no rudens visu naudu izved. Tā bija utilizācija ar metodi: “vienkārši izdari to!” Jūs izņemat aktīvus, tad bankrotējat un pagrūžat valdību uz parādiem, liekat tai bankrotēt. Tas jums dod iespēju paņem valdību zem kontroles un atņemt tai suverenitāti,” 2020. gada oktobrī plašai konferences auditorijai Nīderlandē stāsta Ketrīna Ostina Fitta.

“Pēdējos 100 gadus lielā septītnieka valstīm bija spēku balanss starp baņķieriem, kas kontrolē monetāro politiku un elektorātu, kas balso par parlamentu vai kongresu, kas savukārt uzrauga nodokļu politiku. Tagad tas notiek pa tiešo. Centrālās bankas pa tiešo kontrolē to, ko agrāk izraudzījās elektorāts: nodokļu politiku, nodokļu naudu^1.

Mums ir tā sadalītā māja, kas pašlaik brūk. Visā pasaulē var redzēt arvien vairāk un vairāk cilvēku, kas nonāk pie varas un kuriem ir pieredze centrālās bankās. Tas virzās uz finanšu apvērsumu. Tas novedīs pie totālas kontroles, kodu pasēm, centrālās bankas valūtas. Bet tā nav valūta, tā ir kontroles sistēma... Ja mēs turpināsim maksāt nodokļus, lai finansētu noziedzīgu darbību, tam nevar būt labu rezultātu,” brīdina Ostina Fitta. “Universālais bāzes ienākums laupīs cilvēkiem iespēju radīt pašiem savus ienākumus, bet piedāvās cilvēkiem stipendiju ar lielu kontroli.”

Un Ņujorkas akmeņainajos Volstrītas namos lielu, skarbu pieredzi guvusī sieviete, laipni skatoties zālē, jautā: “Ko mēs varam darīt turpmākos 10 gadus - kā izvairīties no mistera Globāla?” Un paskaidro: “Pats pirmais: izvēlieties, kurā pusē esat. Viens ceļš ved uz verdzību, otrs uz brīvību. Ir oficiālā realitāte (daudzi vecie mediji, korumpētie politiķi) un īstā realitāte. Apzinieties abas. Mākiet izmantot abas. Ja jums ir 3% zināšanu, jūs varat labāk tirgot, nekā tie, kamirl%.”

Un viņa vērš uzmanību, ka 190 pasaules valstu valdības saista slepenie faili. “Snoudens^2 parādījās un centās mums to pastāstīt. Ja paskatīsities uz 190 prezidentiem un premjerministriem, visi viņi runā viena scenārija rāmjos.

Ja vēlamies būt neatkarīgi no viņiem, jānodrošinās ar bāzes lietām: ūdeni, ēdienu, enerģiju, patvērumu, veselību, sabiedrību. Viens no maniem mīļākajiem autoriem raksta: tava ģimene, tie ir cilvēki, kas tevi nenodos. Kur ir jūsu ģimene? Ja vēl nav, tad šis ir īstais laiks to izveidot,” Ostina mudina.

“Mums ir viss, lai decentralizētu naudas sistēmu. Diemžēl mēs paši finansējam pretinieku. Mums jānoskaidro, kā atgūt kontroli pār naudas sistēmu. Ir daudz veidu, kā to izdarīt. Bet ir lietas, pret kurām jums ir jācīnās. Kas pārvalda jūsu naudu?” un Ostina Fitta iesaka pāreju uz skaidras naudas norēķiniem. Iesaka integrēt tajā visas skolas un mājmācības.

“Kultūra ir dievišķā izpausme ikdienā. Mūsu spēks ir tajā, ka mēs esam cilvēki, ka mums ir līdzjūtība. Mēs diemžēl atrodamies situācijā, kad cilvēki, kuriem nav līdzjūtības, ļoti viegli atrod tādus pašus un vienojas ar viņiem. Mums ir jācīnās ar lielāko ļaunumu, bet nezaudējot tajā savu cilvēcību. Jo mums vajadzīga cilvēcība nevis transhumānisms.

Un mums ir cilvēciska civilizācija ar decentralizētām sistēmām, sākot ar valūtām un finanšu sistēmas kapitālu.

Atcerieties, ka mūsu spēki izriet no mūsu garīgā, mūsu emocionālā, mūsu enerģētiskā, mūsu intelektuālā spēka un visvairāk no mūsu iztēles. Tagad nav laiks mūsu vēsturē piedzīvot neizdošanos, ciest neveiksmi mūsu iztēlē. Tāpēc ticība, cerība, mīlestība - lūk, kas mums ir vajadzīgs.

Rakstos teikts, ticības būtība tajā, uz ko cer, bet ko neredz.

Cik daudz es esmu pavadījusi cīņā ar misteru Globālu, un cik daudzas reizes biju iedzīta stūrī pilnīgi bezcerīgi. Mans advokāts teica: jāsamierinās, jums jāaiziet, bet es teicu “Nē!” Un kā tikko es pateicu “Nē!”, tā negaidīti parādījās jauna iespēja, kuras pirms tam nebija. Tas ir nodoma spēks! Un zinātne ir pierādījusi, ka nodoms var mainīt realitāti. Un pat lielos attālumos. Un tas ir spēks, kas mums ir.”

Un Ostina Fitta velta sirsnīgu smaidu konferences auditorijai.

“Kamēr man neapritēja 50. dzīves gads, es visu dzīvi pavadīju kā zaldāts, kas piedalās sazvērestībā,” saka daudz pieredzējusī, bijusī baņķiere. “Es biju audzināta ticībā, ka sazvērestības ir lieliskas, brīnišķīgas lietas. Jūs savācat cilvēku grupu, izdomājat plānu un tad slepeni darbojaties to realizējot. Tāpēc, ka nākotne būvējas no aprēķiniem. Jums ir redzējums un jūs ar dažādām operācijām to īstenojat, veidojat biznesu vai kādu projektu. Es uzskatīju sazvērestības par brīnišķīgām. Un tikai tad, kad mani izdzina [no Volstrītas], es pamanīju, ka [ikdienas] cilvēki uzskata, ka sazvērestība: tas ir slikti. Bet pagaidiet! Vairums sazvērestību ir likumīgas. Jūs vienkārši esat piesardzīgi un darāt tās slepeni. Un tieši tāpēc es sapratu, kā šie ļaudis [baņķieri] taisās būvēt nākotni. Mums ir jāsavācas kopā, jāorganizējas un jābūvē mūsu nākotne.

Es vienmēr pabeidzu savas atskaites tā: neprasiet man, vai sazvērestība ir, tas taču ir pārāk acīmredzams.”

2021. gada pavasaris. Visos iespējamos bigmedia kanālos tiek cenzēta intervija ar Solar Report izdevēju Ketrinu Ostinu Fittu. Taču patiesību apklusināt neizdodas. Tā plaši izplatās neatkarīgos medijos un sociālās platformās, piemēram, Telegram daudzskaitlīgajās grupās.

“Ja cilvēki to sapratīs, tad neviens to nevēlēsies. Jaunas ciparu režīma sistēmas ieviešanu - beigas naudai tādā veidā, kādu mēs zinām,” saka erudītā baņķiere 2021. gada pavasara intervijā.

“Un to centīsies ieviest, izskatās, ar veselības aprūpes krīzes iemeslu.”

“Bet kāpēc tieši ar veselības sistēmas krīzi?” jautā žurnālists.

“Lai ļoti nedaudzi, kas vēlas kontrolēt visus pārējos, varētu atrisināt jautājumu: kā aizdzīt ganāmpulku uz kaušanu tā, lai ganāmpulks nenenojaustu par to. Un tā, lai ganāmpulks nesāktu pretoties. Ideāls risinājums tam ir “neredzamie ienaidnieki”. Mums bija karš ar neredzamu terorismu.[3]

Tagad mums ir vīruss. Tas ir ideāls risinājums, jo vīruss ir neredzams. Nevar pierādīt, ka viņa nav, jo tas ir neredzams. Vienmēr ir piemēroti tādi “ienaidnieki”, ja tie var nobiedēt cilvēkus. Ja jūs cilvēkus spējāt ļoti nobiedēt, tad viņiem būs vajadzīga [globāla] valdība, kas ļaudis aizsargās no tā “neredzamā [visuresošā] ienaidnieka”.

Otra ļoti svarīga taktika: “skaldi un valdi”. Šādam mērķim var izmantot masu informācijas līdzekļus, kas spēlē izšķirīgu lomu - ar masu medijiem var iedegt [dažādus] konfliktus: starp sievietēm un vīriešiem, starp baltajiem un melnajiem, [starp latviešiem un krieviem u.c.]). Kāpēc Eiropā ieved bēgļus? Viens no iemesliem: lai noskaņotu pamatiedzīvotājus pret bēgļiem un tad pasauktu palīgā valdību. Tas viss vajadzīgs, lai iedzītu bailes un tādējādi piespiestu ļaudīm pakļauties.

“Neredzamais vīruss” jums ļauj izvērst milzīgus kontroles apmērus. Varat aizliegt ļaudīm pulcēties, organizēties, satikties, lai to visu pārrunātu. Un ciparu sistēma palīdz sekot, kurš ar kuru sazinās. Un piespiež runāt, studēt, strādāt online režīmā, lai jūs jebkurā institūcijā varētu noklausīties, kontrolēt visu, ko cilvēki runā.

Ar iemeslu: “aizsardzība no neredzamā vīrusa” var izvērst milzīga izmēra sekošanu. Tas ir gudri izdomāts. Un tas, kā redzat, nostrādāja. Protams, ka ne jau visi uzķērās, bet ļoti daudzi.

Es nesaku, ka ļaudis neslimo, un neapskatu patogēnus, ko izmanto varas iestādes. Bet viņi vēlas uzspiest cilvēkiem lēmumus, kad tie nezina, pie kā tas novedīs.

Transakciju sistēma vairs nav valūtas, bet kontroles sistēma. Ja visas centrālās bankas pāries uz ciparu valūtu, tad viņiem būs iespējas atslēgt un ieslēgt jūsu naudu, atkarībā no jūsu uzvedības. Un viņi to grib apvienot ar transhumānis-mu. Ar šļirces dūrienu mūsu ķermeņos uzstādīt operētājsistēmu, kura piesietu cilvēkus pie finansiālās sistēmas fiziskā veidā.

“Vai lokdauns vairāk saistīts ar ekonomiku, vai cīņu ar vīrusu?” jautā žurnālists.

“Šis ir ekonomiskais karš. No [2020] aprīļa mēs novērojam, kā miljardieri palielinājuši savu kapitālu par 28%. Tas liecina par [viņiem] ļoti veiksmīgu ekonomisko karu.

Mēs redzam, ka “valdošā kapitālistiskā klase” nav vairs kapitālistiskā, bet totalitārā, kas ievieš ekonomisko totalitārismu. Savās rokās koncentrējuši milzīgu ekonomisko īpašumu. Viņi to sasniedza ne tikai iznīcinot vidējā biznesa ienākumus un to “aprijot”, bet arī bagātinot G7 valstis, arī attīstot Ķīnas konkurences tirgus. Nodrošināja centralizētu varas sagrābšanu tiem nedaudzajiem, kas kontrolē attīstītākās pasaules valstu valdības.

Kovid-19 bija kontroles ieviešana, kas nepieciešama pasaules pārejai no demokrātiska procesa uz tehnokrātiju.

Mēs redzam izmaiņas kontroles sistēmās un jaunas ieviešanu. Tas vairāk izskatās pēc valsts apvērsuma, nevis vīrusa,” un Katrīna Ostina Fitta īsi iesmejas.

“Pēdējos 20 gados ASV notiek finansiālais valsts apvērsums. 1995. gada beigās bija pieņemts lēmums no ASV izvest lielāko daudzumu aktīvu un naudas, lai uzpumpētu globālās ekonomikas burbuli jeb globalizāciju.

Viņi nezināja, ka, izvedot no valsts aktīvus, viņiem nāksies konsolidēt un mainīt visu sistēmu. Rezultātā jūs nozagāt visu naudu no pensiju fonda, no-zagāt naudu valdībai, un tā vietā, lai pateiktu ļaudīm: jā, mēs nozagām jūsu naudu, - jūs meklējat iemeslu, lai konsolidētu nozagto. Veidus, kā nozagto padarīt likumīgu. Kā mainīt pašas sistēmas pamatus. Un tad parādās “burvju vīruss”. Un tagad ar “burvju vīrusu” var aizbildināties par naudas neesamību sociālās apdrošināšanas fondos, valsts kasē. Jums ir ideāls “burvju vīrusa” iemesls. Visas finanšu apvērsuma sekas tiek maģiskā veidā atrisinātas ar “burvju vīrusu”.

Ja skatās uz pasauli ar finansista acīm, no matemātikas, laika un naudas redzespunkta, tad tiešām izbrīna, kā ļaudis var ticēt vīrusam. Bet viņi tic.

C. J. Hopkins to nosauca par ērtu kultu. Iestājoties ticīgo rindās, jūs sākat runāt:

jā, jā, “burvju vīruss” nozaga manu naudu no sociālās apdrošināšanas fonda. Tas burvju vīruss vainīgs, ka mums pensija maza, un tamlīdzīga pļāpāšana.” “Kur mūs ved tehnokrāti?” interesējas žurnālists.

“Uz to, kas saucas transhumānisms. Organismā tiek ievadīta viela, kas ir līdzīga datora operētājsistēmai. Visi zina, ka pēc Microsoft vai citu operētājsistēmu uzstādīšanas, viņiem parādās “melnā ieeja” jeb pieeja jūsu datoram. Un katru mēnesi vai ik pēc diviem, trim, viņi “atjaunina” sistēmu, lai it kā cīnītos pret vīrusiem. Kārtējiem “maģiskajiem vīrusiem”, cīņa pret kuriem atrisina “visas problēmas”.

Tieši tā rīkosies arī ar jūsu ķermeni. Jūsos ievadīs kaut ko līdzīgu operētājsistēmai vai uztvērēju, kā dēļ visus varētu pieslēgt “mākonim” un transakciju sistēmai. Bībelē to sauc par “zvēra skaitli”. Viņiem būs iespēja sekot finansiālajām aktivitātēm ciparu formātā. Tās ir privātās dzīves neaizskaramības beigas.

Ir jāsaprot: centrālā banka var individuālā kārtā jūs atslēgt no transakciju sistēmas, ja viņiem neiepatiksies jūsu uzvedība. Tas ir līdzīgi Ķīnas sociālo ballu sistēmai. Uzstādot ciparu elementu jūsu ķermenī, viņiem rodas iespēja jums sekot visu diennakti septiņas dienas nedēļā. Un sliktas uzvedības gadījumā jums aizliegt pieeju jūsu līdzekļiem. Un ne tikai. Viņi var aizliegt jums attālināties no mājvietas vairāk par piecām jūdzēm.13 Jūs atrodaties zem pilnīgas “centra bankas” baņķieru ciparu kontroles...”

Un Katrīna Ostina Fitta pastāsta par pašreizējo cilvēces ienaidnieku: moderno ultraglobālistu hidru ar vairākām galvām:

“- BigTech, kas ražo telekomunikācijas un uztur “mākoņus”.

- Militāristi, kas nodarbojas ar kosmiskajām tehnoloģijām, uztur pavadoņus un arī piedalās sabiedrības “vakcinēšanā” [ķīmtrases, manipulācijas ar klimatu]...

- BigPharma, kas ražo “vakcīnas”, t.i., injekcijas ar neskaidru sastāvu, kas izmaina jūsu DNS un padara jūs neauglīgus.

- Masu mediji, kas veic [viņiem vajadzīgu] propagandu.

- Un centrālie baņķieri, kas izstrādā naudas kriptosistēmu.”

Šie ir galvenie komponenti. Ir ļoti svarīgi saprast, ka visbiežāk masu informācijas līdzekļos par viņiem nekad nerunā kā par vienu veselumu, lai jūs par to pat nenojaustu. Viņi radīja sistēmu, kas uzstādās jūsu ķermenī un apziņā,” stāsta Fitta.

“Ar kādu mērķi?” jautā žurnālists.

“Lai ieviestu verdzību. Ja es visu vēlos darīt ar ciparu intelekta palīdzību,

13 Lokdauni kā izmēģinājums un “pieradināšana”. Izsekot un uzlikt sodu var, ja ķermenis reaģē kā sensors, ja tajā “ievakcinēta” frekvences raidoša substance, ko vada 5G līdzīgi viļņi. Protams, tādā veidā arī vakcinētie valstu vadītāji būtu zem kontroles. Kad tie centra bankai vairs nebūs vajadzīgi, tos “atslēgs”. Valstu valdības “jaunajā nenormālajā” nav paredzētas. Visa kontrole un pilnīga vara tikai centrālo baņķieru grupējumam.

tad man nepieciešams uzstādīt šo sistēmu jums blakus vai jūsos pašā. Bet kā man izdarīt tā, lai jūs nenojaustu par lamatām? Vajag jūs pārliecināt, ka šie komponenti nekā nav savstarpēji saistīti. Centrālo banku baņķieri visādi cenšas izbēgt no sarunām par pārējiem komponentiem. Es dzirdēju SVF vadītāja uzstāšanos, kur viņš pieminēja globālo ciparizēto personas identifikāciju, [un] FRS^14 priekšsēdētājs nobālēja. Un vēlējās norobežoties ar vārdiem: “Nē, nē.” Vai zināt, kāpēc viņam tāda reakcija? Tāpēc, ka viņš zina, ka 325 miljoniem amerikāņu ir ieroči. Un viņš negrib, ka viņi uzzina par to, kamēr slazds aizcērtas.”

Uz pleca turot grafīta krāsas lielkameru, ar apmulsušu smaidu žurnālists jautā: “Vai šajā gadā mēs iekritām krātiņā?”

“Jā,” atbild Katrīna Ostina Fitta. “Bet pagaidām tas nav aizcirties. Tāpēc mēs ar jums te runājam. Tāpēc, ka atklātība, publicitāte var izjaukt visu viņu ieceri.”

LEĢENDĀRĀ MAKAFIJA VĒSTS

Pretvīrusu sarkanbaltais vairogs datorā. Digitālo pretvīrusu pionieri, slavenās antivīrusu programmas izstrādātāju un īpašnieku Džonu Makafiju (John McAfee) 2021. gada 23. jūnijā atrada nogalinātu Spānijas cietumā. Teica, ka izdarījis pašnāvību. Drīz pēc tam “nejauši” uzsprāga daudzstāvu nams Floridā, kurā Makafijs glabāja iespaidīgus kompromatus pret valdošo eliti. Ar pretvīrusa programmu var savākt milzīgu daudzumu informācijas.

Brīvdomīgais Makafijs atbalstīja brīvo kriptovalūtu kā demokrātisku alternatīvu, kā pretsvaru Rotšlidu centrālo banku iecerētajai digitālajai naudai un kontrolei. (Rotšildu klana The Economist vāks 2021. gadā piedāvāja zeltītas monētas bildīti, demonstrējot savu jaunās digitālās naudas iecerei. Devīzi In God we trust nomainījuši uz šādu: In tech we trust, vairs pat neslēpjoties, pasludinot sātanismu, publiski Dievu aizstājot ar tehniku, tehnokrātiju, digitālo verdzību, un paši sevi ceļot Dieva vietā.)

2020. gadā Makafijs gribēja kandidēt ASV prezidenta vēlēšanās no Liberālās partijas, bet nominēts netika. 5.10.20. ASV izdeva pieprasījumu viņu arestēt, apsūdzot par izvairīšanos no nodokļu nomaksas: parastais standartapvaino-jums pret jebkuru ietekmīgi neērto un konkurentu.

Jau 2020. gada sākumā ietekmīgais miljardieris viens no pašiem pirmajiem runāja pret vakcināciju un “koronas cirku”, ko pasaulei piedāvā deep state jeb “ēnainā pārvalde”, kas cenšas uzurpēt varu. Kopš 2020. gada sākuma viņš par to rakstīja arī Twitter vairāk nekā miljons sekotājiem.

14 Privātiem baņķieriem piederošā Federālo Rezervju Sistēma jeb ASV naudas avots un “dolāru drukātava”.

Leģendārā bilde: aitu ganāmpulks ar masku lupatām uz purniem nāk no viņa radošā profila - ar piebildi: “Lielākā dekādes mārketinga kampaņa.” “Nekad nevakcinējieties!” - aicināja Makafijs. Tad valdību apmaksātie mediji pasludināja, ka viņš Spānijas cietumā izdarījis pašnāvību. Nebija daudzu, kas tam noticēja. “Viņi grib mani nogalināt,” pirms nāves nojautis Makafijs.

“Kāpēc vara samaitā cilvēku?” Makafijs stāsta 2020. gada vasarā paša veidotajā video: “Paskatīsimies uz cilvēkiem - iedvesmoti, mīloši, dāsni. Bet varbūt arī dusmīgi, naidīgi, skopi. Ja mēs iedodam cilvēkam varu, tālākais ir atkarīgs no tā, kam un kā viņš to lietos. Kuru savu cilvēka būtības daļu izmantos? Vai viņš izmantos mīlestību?” Un Makafijs iesmejas. “Mīlestībai nevajag varu, mīlestībai vajag puķes un sirdi. Vai viņš izmantos žēlsirdību? Dāsnumu? Tās ir lietas, kas plūst dabiski no cilvēka labās būtības.

Alkatībai gan vajag varu, vai ne? Un ja tai nav pietiekami varas, tad jums tā jāpaņem, jums jācīnās, jo jums vajag. Dusmām noteikti patīk vara. Skaudībai? To katrs pats var pavairot. Tā ir negatīva, antisociāla, nav dzīvību veicinoša. Cilvēks kā zvērs vēlas varu... Un tā mēs cilvēkiem, valdībām, militāristiem, dodam varu pār citiem un sagaidām, ka viņi nebūs samaitāti. Mostieties cilvēki! Esiet vērīgi, kam jūs dodat varu,” Makafijs rosināja cilvēkus.

ATGRIEŽOTIES RĪGĀ

Patiešām, Zigfrids pirmais man jautāja par piekariņu, tikko iekārtojāmies trokšņainā kafejnīcā.

„Kā ir? Vai darbojas labi?” viņa balss bija nervoza un acis eļļaini spīdēja.

„Diemžēl vairs nav. Pazuda,” izvairīgi noteicu.

„Kā?!” viņš sastinga. “Kur?!” iztrūcinātais skatiens drebēja, plānās lūpas sakniebās, plaukstas savilkās dūrēs.

Pārsteigumā vien naivi pasmaidīju. Vai pateikt, ka tas ienira Adrijas jūrā?

“Atslēgas, par laimi, nepazuda,” atteicu.

„Nu, vispār jau...” iestindzis dusmās, viņš šņāca, “tas bija ļoti... Vērtīgs!”

“Vai tev tas bija tik īpašs? Tu jau pats man to atdāvināji. Un tev to uzdāvināja kāda sieviete,” spēru ārā uz labu laimi. Ja senjors Pačelli būs jokojis, arī es to viegli pārvērtīšu jokā.

Zigfrids sarāvās kā dzelts. Viņa sejā dusmas nomainīja izbīlis.

“Tad tu ar viņu satiecies?! Arī tu?!” un viņa skatiens nozibēja agresīvi strups, kā pret akmeņiem apdauzīts cirvis. No sava senā drauga ko tādu es redzēju pirmo reizi. Šķita, ka tas vairs nav viņš, ko pazinu pirms gadiem - tik nosvērtais, miermīlīgais, humora pilnais melnmatis ar vieglu smaidiņu lūpās.

“Par ko tu runā, Zigi? Nē! Es nepazīstu to sievieti, kas tev to sastingušo kompasu iesmērēja, ko tu vēlāk iedāvināji man,” skarbi teicu. “Nezinu pat viņas vārdu!”

“Tātad tu Ingridu nepazīsti? Nemelo!” viņš nervozi atglauda savus melnos matus.

“Kādu Ingrīdu?”

“Ar īso i, viņa ir ļoti pikta, ja lieto garo,” Zigfrids uz mani bargi nobolījās, izņemdams no kabatas lielas saulesbrilles un uzlikdams uz acīm. “Televīzijā katru dienu jau viņu nerāda, lai gan, ja vien viņa gribētu, varētu arī katru dienu. Viņa ir tik ietekmīga! Visu digitālo saturu diriģē,” viņš teica ar lepnumu. “Viņa kūrē te visu šito ākstu valdību un tiem stulbeņiem padomus dod. Bez Ingridas viņi nav nekas! Kas vebā novāktu kritiku par tiem ākstiem? Kas viņiem dotu padomus, kā izpausties, bet visiem citiem mutes aizbāztu?!” Zigfrids neparasti uzšķīlās, plānās lūpas savelkot nicīgā smaidiņā.

“Un turpinātu izšķērdīgi uzdzīvot, putinot mūsu nodokļu naudu,” piebildu.

“Nu un tad? Kā jau mana Inga, nu Ingrida, saka: ne jau nodokļi, bet aizņēmumi ir galvenais! Jā, viņu sponsorē tie varenie vispasaules naudas maisi! Nu un?!”

“Tad tu par to Ingridu? Viņa taču precējusies, cik zinu,” domīgi vēroju Zigfridu.

“Ik pa laikam apprecas,” viņš attrauca. “Manā gadījumā viņai tas neko daudz nemaina. Zinu jau, ka viņa saistīta arī ar tavām korporeļu sektām. Nu un?! Bet tagad pasaki godīgi, vai tu tiešām ar viņu nekad...?” aizdomu pilns viņš gandrīz drebēja.

“Nē taču! Ar tādu!” man paspruka.

“Ar kādu?” viņš draudīgi paliecās pretī.

“Kas ir ar tevi, Zigi? Kopš kura laika tev patīk tādas, kas čakarē citus? Kas piemēslo citu smadzenes, sēj naidu un ļaunumu? Kas ar tevi noticis?!”

“Viņai tāds darbs!” Zigfrids noskaldīja, nedaudz atslābinot saspringtos vaibstus. “Ikdienā viņa ir ļoti jauka! Prot valodas, izglītota, viņai patīk arī dzīvnieki. Bet vai tu tiešām nemelo?” un viņš vēlreiz draudīgi saliecās uz priekšu.

“Ko tu bāz man viņu virsū?” atgaiņājos no drauga nervozuma kā uzmācīga knišļu bara.

Tobrīd Ingrida vairs lieki nerēgojās vietējā televīzijā, vairāk darbojās aizkulisēs, kā aizklājusies ar ietekmīgās masku, kā iekāpusi vienā no valdības digitālajiem tankiem pret savas valsts iedzīvotājiem.

„Lai ir tev skaidrība,” teicu, “nekad neesmu to sievieti privāti pazinis, un loti brīnos, ka tev ar viņu tik labas attiecības...”

“Daudz vairāk nekā labas,” nervozi mani pārtrauca Zigfrids.

“Bet tava sieva un dēls? Tava ģimene?”

Un tad viņš saduga. “Arī viņi man ir ļoti svarīgi. Tu taču to zini!”

“Vai tikai vārdos svarīgi?”

“Nevienam nav par to nekāda daļa!” viņš sēcot iekliedzās. “Bet pag, kā tu zini, ka Ingrida man to piekariņu uzdāvināja?”

Zigfrida peldošais skatiens kaut kur orbitēja visu laiku, kad stāstīju, ko biju dzirdējis par viņu no senjora Pačelli. Viņš pēkšņi izskatījās tik piekusis, kā garu krosu skrējis. Un sēdēja tā, it kā no muguras kāds būtu uzgāzis auksta ūdens spaini.

Viņš nesmējās, neņirgājās, nedusmojās. Likās, ka viņš pats to ir nojautis, vien kāds dīvains spēks to viņam aizliedzis saprast. Un nelaime tuvojās septiņjūdžu soļiem. Nelaime? Viņa nāve tuvojās. Pāragra un mokoša. Tā bija teicis itālis. Arī es to tagad tik skaidri jutu, skatoties viņa dziļu sāpju pārņemtajā sejā. Viņš izskatījās novecojis par gadiem 20.

“Cik ilgi tu jau ar to Ingridu?”

“Vairākus gadus,” viņš gurdeni atteica. “Bet, tu nedomā, es tam turējos pretī, cīnījos! Sākumā! Varbūt pat labi, ka piekariņš pazuda. Ko viņa teiktu, ja nejauši redzētu to piekariņu tev pie atslēgām? Ja viņa pamanītu!” viņš klusi noteica.

“Tu taču varētu pateikt, ka tev apnika un tu to atdāvināji,” pasmaidīju. Zigfrids paskatījās izbiedēts.

“Nu kā, dāvana taču jau tava, ko gribi, to dari!” teicu. “Negribēji paturēt, atdāvināji. Tu taču neesi no viņas finansiāli atkarīgs. Nestrādā taču ne ministrijā kādā, ne Saeimā, ne dienestos, ne medijos. Neatkarīgs uzņēmējs ar baigi ienesīgiem starptautiskiem patentiem. Kāpēc tev jāraizējas vai jābaidās?”

“Nē, nē, nē! To, ko viņa iedeva man, nevienam citam nedrīkstēju atdot! Nedrīkstēju!” viņš izmisis čukstēja. “Ārprāts! Nodevējs, nožēlojami...” un viņš atkal iegrima kā transā. Izskatījās, ka piepeši kāds neredzams spēks viņu nikni rautu uz promiešanu, bet viņš tam turējās pretī un palika sēžot.

“Tas flešs bija tukš, nebija tur nekādu kodētu dokumentu vai intīmu bilžu...” mēģināju vēl jokot, bet viņš tikai apstulboti skatījās kaut kur tālumā.

“Kas, Zigi, ar tevi notiek? Vai viņa ir tava karaliene, pavēlniece? Bargā kundze?”

“Tu jau runā kā mana sieva...”

“Kā, vai tad Andžela zina, ka tu ar Ingridu?”

“Jā, diemžēl...” Zigfrids nopūtās.

“Piedod, ja samaitāju tev garastāvokli, iebāzos tavā diskrētā dzīvē, bet tas, ko uzzināju, bija tev jāpasaka. Ņem par labu un, ieteicams, pārtrauc ar to Ingridu. Tā taču būs labāk tev un tavai ģimenei,” centos pateikt arī ko uzmundrinošu.

Bet Zigfrids klusējot piecēlās un aizgāja tik apstulbis un naidīgs, ka nezināju, vai savu seno draugu vairs jebkad satikšu.

SLEPENI IZRAUDZĪTAIS UPURIS

Bet Zigfrids man piezvanīja tās pašas dienas pievakarē. Runāja tik ļoti satraukti, ka aizsmaka balss. Ļoti lūdza satikties jau drīzumā.

Viņš nokavēja. Domāju jau, ka būs pārdomājis, bet tad viņš ienāca pa ēstuves durvīm tik smagnēji nomocījies un izspūris, it kā caur sniegputeni lauzies. Rīgas centra siltajā vasarā šķita, ka zilajā džinsu kreklā viņš dreb.

“Nepadomā, ka izmantoju tevi kā glābšanās salmiņu, bet nav neviena, ar ko es varu par to...” kā neasas dzirkles viņš ielaida abas plaukstas savos melnajos matos. “Nevienam to neesmu teicis... Pat sievai, ka visus šos pēdējos gadus es jūtos kā aizcirsts, ar neredzamu cirvi mugurā... Nesaprotu, kas notiek... Gribu tikt no tā vaļā, bet netieku. Drausmīga sajūta, galva kā ar vati... Man taču ir sieva, kuru es patiešām mīlu, un mans mīļais dēls! Bet par Ingridu visu laiku vien jādomā! Visu laiku. Kā piesietam. Bet kopā ar viņu dzīvot es nespēju un negribu!”

“Laikam iespaidīga seksuālā aizraušanās?” minēju.

“Es jau arī tā vienubrīd domāju. Bet tur ir kas cits, kaut kas tiešām nenormāls. Varbūt tiešām, kā tavs itālis saka, melnās maģijas piebūrums? Kaut kāds piekodējums? Ar Ingridu kopā es jūtos ļoti slikti, bet bez viņas arī nevaru. Es neesmu šizofrēniķis, pat pārbaudījos, iedomājies, psihenē,” un viņš sāka nervozi smieties.

“Ko? Tiešām? Tik traki?”

“Jā, biju pie neirologiem, psihiatriem, psihologiem. Neviens man nespēja palīdzēt. Gribēju pat izšķirties ar sievu un pārcelties pie Ingridas. Bet es taču mīlu savu sievu, savu ģimeni! Tik ļoti gribējām vēl nākamos bērnus... bet viss aprāvās it kā vienā mirklī... Nu gadiem es dzīvoju kā ļaunā murgā! Visu manu laiku Ingrida pieprasa tikai sev. Tikai tad, kad to pati vēlas. Pilnīgi visu viņa kontrolē, cenšas kontrolēt, katru manu soli uzmana, viss viņai jāzina, atskaites pieprasa. Nodevas, dāvanas, naudu. Pavēl, ar ko drīkstu satikties, ar ko nē. Par visu varu dragā pa manu ģimeni. Jauc. Līdz galam pati nekad nav apmierināta. Nekad! Tu tūlīt prasīsi, vai viņa kaut kā līdzinās manai mātei? Nē, ne vizuāli, ne praktiski manipulatīvi. Nekā! Pilnīgi izslēgts, to ar psihologiem jau it kā izrunāju.”

“Tai Ingrīdai gan ir ietekme,” nogrozīju galvu. “Ne tikai uz mūsu valdību, bet arī uz tevi.”

“Nesauc viņu par Ingrīdu, viņa ir ar īso i,” viņš atkal jau nervozi pavēlēja.

“Tāpat kā tev Zigfrids,” mierīgi piebildu. “Varbūt jūs vieno tieši lingvopsi-holoģiskais aspekts. īsie i vārdos. Cik jauki!”

Viņš paskatījās manī šaubīgi. Daudzus saprātīgus izskaidrojumus viņš bija jau meklējis un neatradis, bet kaut ko tik absurdu vēl nebija iedomājies.

“Psihoterapeita seansus apmeklēju četrus mēnešus. Tad vēl pie viena, tā slavenā, kas internētā rakstās. Nekā. Nomainīju uz trešo, bet atkal nekādas jēgas, tukšus salmus kūlām...” klusi izmisis viņš stāstīja.

“Kur darīšana ar maģiju, ne psiholoģija, ne neiroloģija nepalīdz,” es teicu. “Pirms tevi satiku, jau nedaudz apskatījos par to. Piebūrumi jeb piekodējumi darbojoties trīs līmeņos: enerģētiskajā, psihiskajā, fiziskajā. Arī tu pats varētu paskatīties, pameklēt, palasīt. Izzini problēmas sakni. Rocies dziļi!” ieteicu draugam.

Te pēkšņi Zigfrids strauji iekampa gaisu un piespieda plaukstu pie sirds. No kabatas izķēris plāksnīti, iespieda mutē tableti. Nosmaržoja validols.

“Sirds?” es saspringu.

“Jā... nekas... sirds... Nebaidies, baigs invalīds neesmu. Pie homeopātiem sirdi kaut cik saglābu. No parastās sintētikas tikai sliktāk palika.”

“Vai tas tev jau sen?”

“Ar sievu kopā sirds nekad nav sāpējusi. Tas tikai pie Ingridas, ar viņu kontekstā. Visu laiku strīdi. Sirds čupā...”

“Un viņai?”

“Viņai nekas.”

Likās, ka Zigfrids lēnām nomierinās. “Man nekad, nekad pirms tam sirds nesāpēja. Nekad! Tikai šos pēdējos gadus. Kardiologi netika galā, lieku cerību uz psihologiem, kaut redzu, ka arī tie ar mani netiek galā,” viņš sēri pasmaidīja.

“Psiholoģija ir daudz, daudz par jaunu, lai izprastu “pārāk neparastas parādības” un līdz ar to spētu pilnvērtīgi palīdzēt cilvēkiem. To saka tie ģimenes psihologi, kas pievērsušies ezotērikai,” un es sāku runāt mierīgi kā lekcijā. “Tāpat kā akadēmiskā vēsture ir daudz par vāju, lai visā dziļumā izprastu fašisma, nacisma, komunisma, masu nozombēšanas “pārpasaulīgās” dimensijas. Domā, ka vēstures grāmatas stāsta, ka 1941. gadā virs Maskavas ar PSRS augstākās virspavēlniecības pavēli lidinājās lidmašīna ar Svētās Marijas un Jēzus ikonu, kurai piemītot brīnumainas spējas? Un vai tik drausmīgi barga ziema, kas tajā gadā iesaldēja vareno nacistu armiju, bija tikai “nejaušība”? Un tas, ka iepriekš tik viltīgais Hitlers pēkšņā delīrijā oficiāli pieteica karu ASV, cerot, ka tāpēc japāņi uzbruks PSRS? Un tas, ka Hitleram gandrīz jau gatavu atombumbu pašā pēdējā brīdī izrāva no rokām? Vai tiešām “sakritības”?”

Zigfrids klausījās pavirši atvieglots. No vienas puses šķita, ka viņš atkal kā pa miglu apzinās, ka pasaulē ir kaut kas vairāk nekā tikai viņa Ingrida, no otras: pēkšņi sapratis, ka ar mani var runāt par viņu, Zigfrids tikai runāja un runāja - Ingrida tik neciešama, bet kaut kāds neizskaidrojams, postošs spēks pie viņas turot, nelaižot vaļā. Izsūcot viņa dzīvi. Haotiski viņš runāja vienu un to pašu, netipiski agrāk loģiskajam datorguru Zigfridam.

“Nesaprotu, ko lai dara?” viņš izmisis teica. “Tā visa melnās maģijas lieta

man liekas šaubīga. Nesaprotu, kāpēc vispār kāds tam pievērš uzmanību.”

“Laikam jau tāpēc, ka tāda pastāv. Tāpēc, ka ir baisi rezultāti. Un tu pats? Nu galīgi vairs neesi tas, kas biji pirms gadiem pieciem. Kāpēc tik neticami dīvaini izmanījies? Grūti tevi pat pazīt! Par piebūrumiem pat ēģiptiešu papirusos ir liecības. Regulāri ar to nodarbojās arī varenajā Romas impērijā, starp citu. Kad būsi Parīzē, apskati ar 13 adatām caurdurto lelli Luvrā... Visas cilvēces vēsturē tas iet līdzi,” teicu Zigfridam. Atcerējos laiku, kad vadīju Zīgerista biroju un mums netālu rosījās vairākas apbedīšanas firmas. Šad tad parunājos ar viņiem. Šie stāstīja par ļautiņiem, kas nesot fotogrāfijas un prasot tās ielikt kādā zārkā, jo rituāls ar bildi jau esot veikts. Naudu par to piesolot. Bet tādās stulbībās darbinieki neielaidās, lai arī tie maģijas apsēstie bijuši ļoti uzmācīgi.

“Lasīju reiz interviju BBC vietnē ar kādu mullu dziednieku, kas teica, ka ļaunie gari - džini - esot ļoti loģiskas, saprātīgas būtnes... Ļaunos garus saukt par “atklātiem” un “izpalīdzīgiem”? Tad nu gan prakse mullam,” teicu Zigfridam.

“Biju dzirdējis, ka lielie baņķieri ņemoties ar kabalu, ar to melno kabalas paveidu. Tā Ingrida reiz izmeta,” Zigfrids apstiprināja.

“Daudzi pat nenojauš, ka tos kāds varmācīgi ietekmē no distances,” piebildu. “Reiz dziedniekam kliente sūdzējusies par pēkšņām dīvainībām: kaulus lauž, mēnešreižu cikls pārtrūkst, galva sāp, sirds arī, reiboņi... Sapratis, ka “sikha” jeb lāsts sievietei uzsūtīts, jo viņas naktskrekls esot ieguldīts kādā Piemaskavas kapsētā. Bet tai sievietei ar Krieviju vispār sakara nekāda, nekad tur nav bijusi, neviena tur nepazīst. Dzīvo Āfrikā. Sākuši pārbaudīt, un tiešām - no Nepālas caur Sberbank viņas mantkārīgie radinieki apmaksājuši tumšos rituālus un kādam magam uz Krieviju nosūtījuši viņas apakšveļu... Paranormālas parādības ir visapkārt. Tici tām vai ne, bet tās var ietekmēt jebkuru. Cilvēkam šķiet, ka viņš visu kontrolē, bet pat nenojauš, ka kāds cits ar viņu ļauni spēlējas. Kaut vai tā pati Latvijas televīzija.”

“Jā, piekrītu,” Zigfrids teica, “rezultāti ir rādītājs, ka kaut kas vairs galīgi nav normāli.”

“Un tad j au ir nākamais darbs: analizē, kamēr galva kūp - kas ar tevi notiek un kāpēc!” piebildu.

“Es jau to daru! Un darīšu vēl! Analizēšu, līdz galva kūpēs!” viņš teica tik skaļi, ka cilvēki pie blakusgaldiem atskatījās uz mums.

Savai kafijas tasei viņš nebija pat pieskāries. Viņš bija iesprindzis un modrs.

“Padzīvo kādu laiciņu kaut kur viens pats, ja vari. Un pagavē arī kādu nedēļu. Un tajā laikā vispār nesazinies ar viņu, nu ar to Ingridu,” es ierosināju, kad jau devāmies prom no kafejnīcas.

“Iedod tā itāļa telefona numuru,” Zigfrids nedroši paprasīja.

“Protams,” izvilku telefonu un kā brīnoties ieslidināju atpakaļ kabatā. “Man nav viņa numura...”

“Tad e-pastu iedod!”

“Man nav arī viņa e-pasta.”

“Tātad nedosi?” Zigfrids sadrūma.

“Nevaru, jo nezinu.” Tā tiešām bija.

Bet Zigfrids man neticēja. “Nu tad man jāiet kārties!” viņš klusi noteica, un pat neizskatījās, ka viņš joko.

“Ko tu gvelz! Gribi papildināt Latvijas jau tā baiso statistiku?” sevišķi izaicinošā ņirgā uzzīmēju gaisā noti.

Viņš satrūkās kā atmodies: “Nē jau!” un tad izbijies jautājoši vērās manī. “Varbūt es šantažēju pats sevi,” viņš norūca.

“Šantažēt nevajag nevienu. Dabūšu tev viņa telefonu. Varēsi pats visu pārbaudīt,” stingri noteicu.

MISTERS NĀVE

Pēc kāda laika Zigfrids man pastāstīja, ka Ingridai esot arī kāds intīmais draugs, ko viņš iesaucis par “Misteru Nāvi”. Amerikānis Tods. Uz Latviju atklīdis pirms gadiem - Karina, Gravas, Riteņu, VVF un tamlīdzīgo “sērijas” vilnī. “Uzradās vēl viens, kas zināja, ka te viņu ņems pretī kā “speciālistu” angļu valodā,” teica Zigfrids.

““Tod” vāciešiem nozīmē “nāve”, turklāt vīriešu dzimtē. Viņa vārdu raksta ar diviem d, bet vienalga, vācietes, kas mīl dzīvot, vairītos. Der Gevatter Tod - nu taču, “kaulainā’”’ Zigfrids paskaidroja. “Parasts sorosīds, bet varētu strādāt arī CIP - diezgan neuzkrītošs. Tomēr visu laiku mēģināja pievērst sev uzmanību, no vecajiem mantojis čunguru, sapirkās dzīvokļus Rīgā un limuzīnu, ar ko sievietes vadāt.”

“Varbūt tomēr strādā CIP?” es pieļāvu.

“Šaubos. Ingrida atstāstīja, ka reiz dabūjis smagi pa purnu kādā no Rīgas centra tualetēm. Maku atņēmuši. Domā, ka CIP kāda īpaša klozetpodu spec-operācija?” īsi iesmējies, Zigfrids pakasīja ausi. “Pirms gadiem pieciem viņš Latviju pameta, mācīja angļu valodu arābiem un knapi pēdējā brīdī paguva aizlaisties. Sācis gramstīties gar viņu sievām, un misteram Nāvei šie gandrīz rīkli pārgriezuši. Tad nu atlaidās atkal uz Latviju un iepazinās ar Ingridu kādā ASV vēstniecības rautā. Ingrida staigājusi gar bezmaksas uzkodu būdām, un šis piesities. Abi ir fanātiski Sorosa, Klintonu, Obamas, Baidena fani. Viņi jau no tā dzīvo.”

“Tad jau labi, kāda tev tur vairs daļa?” cerīgi pasmaidīju.

“Bet viņiem tur nekas jēdzīgs neveidojās,” atteica Zigfrids. “Tods gan izdarīgs

esot, tomēr baigi skopais. Vēl viņai nepatīk, ka visu laiku tas skatās uz citām: konferencēs, banketos, jebkur. Visvairāk piktojās par vienu zviedrieti, pievērsis viņai tādu uzmanību, ka zviedriete lūgusi, lai taču savu “kolēģi” savaldot. Vēl Ingrida teica, ka Misters Nāve sev operāciju apmaksājis, lai kļūtu neauglīgs.” “Misters Nāve tiešām iejuties savā tēlā,” pasmaidīju. “Un Ingrida arī, izrādās, ir ļoti pļāpīga.”

TEDROSS, GEITSS UN CITI

Daudziem esot dīvaina bijība pret PVO, arī CDC, FDA. “It kā dievi kādi būtu mums priekšā - kādas “varenas veselības aizsardzības iestādes”, bet “nekas sevišķs vai cienījams, parasti birokrāti... Kā uzvilkti, iedarbināti visu laiku atkārto vienu un to pašu, ko liekkompānija, kas viņiem maksā. Un neviens no viņiem neparādīja, ka būtu spējīgs pats uz savu viedokli,” savā pieredzē dalās bioķīmiķe, toksikoloģe, sabiedriskās veselības speciāliste Kāra Emurhāna no Kazahstānas. Berklijā ieguvusi maģistra grādu toksikoloģijā, viņa strādāja FDA (ASV Zāļu aģentūrā), bet darbu pārtrauca ētisku apsvērumu dēļ.

“Tur tika pieļautas lielākās kļūdas! Kolēģe ar salmonellu inficēja Jaunzēlandes moluskus, no kuriem mēs ņēmām analīzes. Jaunzēlandes varas iestādes uztraucās, steidza veidot speciālistu komisiju, lai analizētu savus ūdeņus. Mahināciju, kaitējuma un kļūdu ir daudz. Bīstami, ka tās veic ietekmīgās iestādēs, kas tiek naivi uzskatītas par sevišķi “respektablām”,” stāsta Emurhāna. 2002. gadā viņa izlēma aiziet no FDA, jo morāli nepieņēma “sātaniskās kļūdas”, kas tika pieļautas Irākas jautājumā. FDA gatavoja melu materiālu, it kā Irākā ražojot bioloģiskos ieročus, lai izmantotu to par iemeslu ASV iebrukumam. Starptautiski paplātītos, lai neizskatītos kā brutāli okupanti, kuri grib pievākt Irākas naftu. 2003. gadā ASV iebrukums Irākā izraisīja slepkavības, pilsoņkaru, nāves un bēgļu masas. Un degvielas cenu drastisku kāpumu eiropiešiem. ASV uzbrukumam Irākai naski pievienojās arī Latvija (pat nebūdama vēl bēdīgi slavenajā NATO). Kas tolaik valdīja Latvijā? Baņķieris Repše un aizsardzības ministrs, korporelis Kristovskis. Vēl bija tādi ministri “melnais Kārlis” jeb Kārlis Šadurskis (tas pats, kas cilvēkus Latvijā atklāti sauc par “mērkaķiem”[4]), arī agrākais bankas klerks Valdis Dombrovskis, tagad cilvēktiesību piesmējējas fon Laienas naskais palīgs.

Kāra Emurhāna 2021. gada pavasarī publiski pauda, ka visas kovidvakcīnas ir izstrādātas uz vienas bāzes un tās ir bioloģiskie ieroči: “Ja jūs paskatīsieties uz toksīnu definīciju, tas [pīķa proteīns] atbilst tai.

Paskatieties uz PVO donoriem. Pats lielākais ir Bils Geitss, viņa “ziedojumi” pārsniedz jebkuru citu valstu maksājumus pasaulē. Un viņš investēja arī vakcīnu izstrādē. Vai tad tur nav interešu konflikts? Es neredzu kritisko domāšanu masu vakcinācijas atbalstītājos. Un vēl vairāk - nonāk līdz tādiem gadījumiem, ka cilvēki, kas jau pārslimojuši kovid-19, dodas vēl vakcinēties!” - arī viņa ir pārsteigta par šo absurdu.

Starp 2020. gada dīvainajiem notikumiem spilgti izceļas pēkšņa nepazīstamas Etiopijas amatpersonas parādīšanās, kas pirms trim gadiem kļuva par PVO vadītāju. PVO ģenerāldirektoram [bez ārsta izglītības] klausa daudzu valstu valdības, paklausīgi izpildot visus viņa organizācijas ieteikumus, pat ja tie ir nezinātniski un pretrunīgi.

Kas ir šis PVO visvarenais šefs Tedross (Tedros Adhanom)? Viens no varmācīgi teroristiskās huntas “Tigravaju atbrīvošanas fronte” barvežiem Etiopijā. 2020. gada nogalē The Times ziņoja, ka amerikāņu ekonomists Deivids Šteinmans^16 iesniedzis sūdzību Starptautiskajā krimināltiesā pret PVO vadītāju Tedrosu, apsūdzot viņu par līdzdalību genocīdā Etiopijā laikā no 2013. līdz 2016. gadam. Režīmu raksturojuši liela mēroga un sistemātiski noziegumi pret cilvēci. Un Tedrosam sāka lēni šūpoties zem kājām zeme... Bet ASV prezidentūrā Baidens nomainīja Trampu, un Tedross atkal varēja uzelpot...

Tedross ir Bila Geitsa, Hilarijas un Bila Klintonu ilggadīgs “sadraudzības partneris”. Par PVO šefu viņu izbīdīja brīdī, kad ASV prezidēja “starptautisko banksteru marionete” Obama.

īsi pirms Tedrosa iecelšanas par PVO ģenerāldirektoru, 2017. gada aprīlī žurnāls Politico piedāvā: “Iepazīstieties ar Bilu Geitsu - ietekmīgāko ārstu pasaulē”. Žurnālistiem PVO darbinieki stāstījuši, ar kādu nedzirdētu padevību Ženēvā uzņemts viņu lielākais sponsors Bils Geitss: “Ar saviem daudzmiljonu dolāru ziedojumiem viņš nopirka sev tiesības rīkoties starptautiskajā organizācijā kā savās mājās... Neviens kandidāts uz PVO ģenerāldirektora amatu nevar cerēt uz panākumiem, ja vien viņš nesaņems Geitsa apstiprinājumu.” Kad Tedross vadīja Etiopijas veselības ministriju, Geitss viņu paņēma par “biznesa partneri”. Cik toreiz etiopiešu nomira no vakcīneksperimentiem? Un cik nomirs šajā kovidafērā?

Bils Geitss jeb Viljams Henrijs Geitss III - baņķieru un politisko lobistu atvase, par kuru reiz sacerēja pasaciņu kā par datoru operētājsistēmas pionieri. Patiesībā Geitsam vecāki nopirka jau izstrādātu datorsistēmu, puisis to nedaudz izmainīja un licencēja IBM, jo Geitsa politiski ietekmīgā māmiņa pierunāja IBM ar viņas dēlēnu “sadarboties”.

1998. gads. Geitss saņem sejā torti, cilvēku nievas un riebumu par pretlikumīga monopola izvēršanu, un Microsoft tiek iesūdzēts ASV tiesā. Un tad piktais

16 D. Šteinmans, ASV Nacionālās drošības padomes konsultants, 27 gadus darbojies Etiopijā.

ciniķis, memmītis Geitss iemācās papildlomu - pārģērbjas par filantropu. Ļoti drīz viņš saoda vakcīnbiznesa milzīgo ienesīgumu... Par to j au uzņemtas vairākas lielapjoma dokumentālas filmas, piemēram, “Plāndēmiskā prāta pārveide”, kas vēsta arī par kovidafēras aizkulisēm. Arī Rinkeviča seju tajā ieraudzīsiet.

Bet Bils, sēžot blakus savai (nu jau agrākajai sievai) Melindai^17, dzīvelīgā nervozumā klāsta: “Mēs ņemam tādas lietas, ziniet, ģenētiski modificētus organismus, un duram rokās maziem bērniem”. Un kaifpilni imitē dūrienu uz savas pelēkmelnās piedurknes. “Ielaižam [bērniem] tieši vēnā”, viņš rosās gandrīz maniakālā iekārē. Kad atklājās viņa sakari ar pasaulē slavenāko pe-dofilu, miljardieri Džefriju Epšteinu, daudzi nebrīnījās.

AR ŠPRICI PRET DIEVIŠĶO GĒNU

Vismaz no 2005. gada Bils Geitss ir kā apmāts uz cilvēku smadzeņu pārveidi, laikam cilvēkus uzskatot par lēti nopērkamiem un pārprogrammējamiem datoriem. Par Geitsam piederošām lietām, par runājošiem mehānismiem.

Pentagonam “izņemtajā” videofailā (13.4.05. pīkst. 9:19, Pentagons, ASV), Geitss ar “speciālistiem” apspriež ar RTPSR VMAT2 apzīmēto gēnu, kas it kā atbildot par īpašu reliģiozitāti. “Reliģioziem fanātiķiem, fundamentālistiem” tāds gēns esot vairāk attīstīts, un Geitsa mērķis ar vakcīnu programmu izmainīt “reliģiskos fanātiķus” par “paklausīgiem sabiedrības locekļiem”, tas ir, par “nereliģioziem”. Un Geitss apspriedē iesaka Tuvos Austrumos - nepakļāvīgajā Afganistānā - šo ieceri palaist, izmantojot respiratoros vīrusus, tad vakcinēt, lai mutētu gēnus, izmainot cilvēku dievišķo apziņu. Fun Bags - tā Geitss to projektu kodēti nosauca. Izolēt cilvēku no j ebkādas reliģiozitātes j eb, kā ezotēriķi teiktu, veikt tehniski medicīnisku uzbrukumu cilvēka kroņa čakrai. Uzbrukt dievišķajam genomam. Līdzīgi kā melnās maģijas visspēcīgāko triecienu gadījumā: ne tikai pakļaut, nomākt, saslimdināt, radīt pilnīgu padevību “operatoram”, bet atņemt, “nogriezt” upurim jebkādu augstāko saikni ar dievišķiem spēkiem, ar Radītāju, ar Visumu. Pat jaudīgākajiem melnajiem magiem tas izdodoties diezgan reti un arī tikai vissmagākā piebūruma, visdrūmākā “nāves lāsta” gadījumā.

2021. gads. Kā redzam pēc notikumiem Afganistānā un pānikas pilnās ASV armijas bēgšanas, “pametot visu”, šis Geitsa un viņa domubiedru plāns tur izgāzies pilnībā. Turklāt 2021. gada augustā Afganistāna uzrādīja izcilus kovidvakcīnu aptveres rādītājus: pilnībā sapotēti 1,1% no iedzīvotājiem un tie paši vien tie, kurus paspēja sadurt ASV okupācijas karaspēkam pakalpīgie.

17 Bils un Melinda Geitsi izveidoja Ga Vi-globālās vakcinācijas aliansi - ar mērķi “novakci-nēt visu pasauli”, jo vakcīnbizness ienes milzīgu peļņu. Viņus tiesā sūdzēja nabadzīgākās valstis par ļaunumu, kas tām nodarīts ar Geitsu vakcinācijas programmām.

“Dieva gēns nenozīmē reliģiozu fanātismu (jo tā ir vides un audzināšanas ietekmē iegūta īpašība), bet gan kaut kas tāds, kas mūsos rada skaidrību, ka neesam cēlušies no pērtiķa, ka mūsu dzīvēm ir jābūt jēgpilnām un ētiskām. Kā mediķim man nav pietiekamas pārliecinošas zinātniskas informācijas par šo. Kā cilvēks uzskatu, ka tieši Dieva esamības apziņa cilvēku padara brīvu no verdzības, padara brīvāku rīkoties ētiski un mazāk bailīgu no nāves,” izskan 2021. gada rudens diskusijā Telegram pret globālo kovidafēru.

PEF PERVERSUĀLIS

Daudzi uzskata, ka tieši Rotšildu “izbīdīts” Klaus Švābss nodibināja “Eiropas Menedžmenta forumu”, ko 1987. gadā pārsauca par “Pasaules Ekonomisko forumu”. Bet Švāba ražojums: Kovid-19: Große Umbruch jeb Kovid-19: lielā pārstatīšana, šķiet, ir mācībgrāmata Karina valdībai Latvijā. Grāmatā Švābs runā par to, ka “pandēmija ir lielisks iemesls pakļaut, morāli iznīcināt, nobaidīt visu planētu, visas sabiedrības un valstis.”18 “Pēc Švāba domām tas, kas ir attīstījies gadsimtiem ilgi, ko mēs tradicionāli saucām par demokrātiju un mūsu tiesībām, nepastāvēs. Visu izlems “neatkarīgu” ekspertu grupas... Un aiz viņiem - vajadzētu būt globālām korporācijām, kurām ir “sociālā atbildība”. Esat redzējuši korporāciju ar sociālo atbildību?” jautā Filips Plastovskis. “Valdības un tautas paliks pagātnē, arī to Švābs paziņo.”19

Klausa Švāba zaudētā paradīze ir tumšā nacistu pasaule, kur viņa tēvs Eižens Švābs Rāvensburgā vadīja uzņēmumu, kas ražoja visa veida bruņojumu nacistiem, no fīrera saņēma apbalvojumus par ārkārtējiem sasniegumiem nacistu izpratnē. “Pastāv nepārtrauktība, kas ir pat neticami!” atgādina slavenā cilvēktiesību aizstāve Vera Šalova.

“Klauss Švābs ir Ādolfa Hitlera Vācijas bērns - tā bija policejiska režīma valsts, būvēta uz bailēm un vardarbību, smadzeņu skalošanu un kontroli, industriālismu un eigēniku^20, dehumanizāciju - latviski varētu teikt: atcil-vēkošanu un attīrīšanu no visa liekā, lai realizētu grandiozu un stindzinošu vīziju par jaunu pasaules kārtību, kas ilgs tūkstoš gadus,” raksta analītiķis Aivis Vasiļevskis. “Un tā arī Švābs veltījis savu dzīvi, lai atkal atjaunotu to pašu šausmu stāstu un pārvērstu to realitātē ne vien Vācijā, bet šoreiz visā pasaulē. Vēl sliktāks ir viņa tehnokrātiskā fašisma vīzijas savijums ar trans humānisma idejām, kas savieno cilvēkus un mašīnas dažādos “interesantos analogās un digitālās dzīvības sajaukumos”, kur mūsu ķermeņi tiks inficēti

18 Pēteris Kurpnieks, Infotop.lv, 28.1.21.

19 Pietiek.com, 9.1.21.

20 Rokfellera iemīļotā joma. Tāda pati kā nacistiskajiem korporeļiem.

ar ‘viedputekļiem’21 un policija spēs lasīt mūsu domas... Sintētiskā bioloģija - tas ir Švāba redzējums, kādā tehnokrātu pasaules pārvaldnieki varēs izmainīt cilvēku organismus.” Arī Hitlera Mein Kampf dokumentēja “fīrera” domubiedru vīzijas un īstenoja tās praksē.

MĒNESSĒRDZĪBA

Nesen apprecējušies. Viņas vīrs ļoti labi pelna, gādīgi ģimenisks un savu sieviņu uz rokām vien nēsā. Glītā sieviņa lutināta, kolēģīšu apskausta, priecīgi apmierināta. Bet drīz savas darbavietas ballītē palakstojas ar kādu vīrieti, un nomaļākā kaktā apkampušies abi maigi skūpstās...

Kādu dienu vīrs, pārnācis no darba, sāk kravāt savas mantas lielos koferos. Sieva viņu apber ar jautājumiem, bet viņš neatbild. Vien aizejot noliek uz galda aploksni ar fotoizdrukām, kur viņa skūpstās ar kolēģi. Kāda laikam safotografējusi, piesūtījusi vīram.

Vēl pēc nedēļas kurjers atnes vēstuli. Vīrs atsūtījis šķiršanās dokumentus.

Tad nu jaunā sieviņa uztraukusies zvana mātei.

“Prom tu viņu nelaidīsi! Pārāk labi viņš pelna!” māte ir strikta un atsteidzas ar nosmulētu burtnīciņu - no vecmātes mantota esot, lai dzīvē būtu vieglāk. Ar roku rakstītas buršanās instrukcijas.

“Tieši tagad ir pilnmēness, darbojies un viņš būs atpakaļ, un būs viss kā senāk. Nekur vairs no tevis prom netiks,” māte māca.

Vīra foto, sveces, citi atribūti tik viegli pieejami, un jaunā sieviņa veic rituālus. Kas būs, būs... Šķirties pazemojoši, un tas kreisā soļa varonis tikai mirkļa aizraušanās. Viņa jau vienmēr zinājusi, ka labāku par pašas vīru nesameklēs...

Un tiešām, pēc pāris dienām vīrs atgriežas, apkampj viņu, sauc par savu dārgumiņu. Par šķiršanos? It kā bijis tikai komandējumā, ko vispār vairs nav jāpiemin.

Un viņa tik priecīga, līksma, romantiskas vakariņas, sveces, mūzika... Bet naktī viņa pamostas no dīvainas sajūtas un redz, ka vīrs stāv pie loga un skatās mēnesī. Kad aicina atpakaļ gultā, neatsaucas. Pēc kādas stundas, no stāvēšanas noguris, atkrīt izgulēties. No rīta pamostas neizgulējies, bet neatceras, kas noticis. Pirmās nakts dīvainības sieva vēl noraksta uz neveselīgu pārtiku vai baltvīna glāzi, bet nu tas atkārtojas arvien biežāk - naktīs vīrs ceļas augšā un klusējot kā pārakmeņojies stāv pie loga.

Pa dienu rūpīgs, gādīgs, jauks vīrs, bet tāds kā nedaudz pa galvu dabūjis. Darbā arī viņam īsti vairs neveicas.

21 No t.s. ķīmiskām trasēm arī pār Eiropu no NATO gaisatelpas kaisītās toksisko inžu sastāvdaļas?

Sieva liek aiziet viņam pie ārsta, bet tas izraksta vien miegazāles. Mēnessērdzībai jeb somnambulismam zāļu nav. Mūsdienu zinātne pret to ir bezspēcīga. Ir tikai hipotēzes: ar to sirgstot daži bērni un arī pieaugušie ar dažādām atkarībām.[5]

Jaunā sieviņa nomokās piktā neizpratnē: es tādu nepasūtīju! Mātei prasa, varbūt piebūrumam var veikt atbūrumu, lai viss normalizējas? Māte pasmejas, nekādu atbūrumu viņa nezina, lai nu ir, kā ir, ka tik vīrs atpakaļ mājās. Izrādās, ka viņas pašas vīrs jau gadiem slimnīcā ar šizofrēniju...

Sieviņa meklē nopietnus speciālistus. Neko nevar darīt, viņi plāta rokas. Somnambulisms esot saistīts ar ģenētiku. Bet... ne viņas vīrs, ne viņa radi neatceras nevienu, kas dzimtā bijis mēnessērdzīgs. Vīrs cer, ka pāries, jo dienās ir kā apdullis. Kas naktīs bijis, neko neatceras. Nu viņš jau naktīs staigā pa dzīvokli. Pie sievas viņš atgriezies kā pilnīgi cits cilvēks. Bet viņš nav ne narkomāns, ne alkoholiķis, pat nesmēķē...

Sieva nomokās, bet piespiežas pierast pie vīra īpatnībām naktīs.

Kādu nakti kurpes nobristas, laikam klīdis pa pagalmu. Un kādā rītā sievu pamodina telefona zvans. Sveša balss vēsta, ka viņas vīrs slimnīcā miris. Naktī viņu notriecis auto.

Māte vien meitai pārmet, kāpēc viņa nav ārdurvis noslēgusi, lai no iekšpuses vīrs nevar atslēgt. Tad nekur nespruktu. Un logiem restes priekšā vajadzēja pielikt, viņa nosodoši pārmet meitai.

Ar maģiskā rituāla laso atrautu atpakaļ, nav ko bez atļaujas tādam naktīs staigāt! Bet jaunā sieviņa iesācēja, bez pieredzes, nesagatavojusies sekām. Un viņš pameta savu sievu - piebūrēju. Nomirstot.

Nu ko, vairs viņa nav pamesta šķirtene, bet izskatīga atraitne: turklāt skumja, pasargājama un saudzējama. Nākamajam upurim.

* * *

Kad pirms vairākiem gadiem Anglijas miestā, iedzīvotājiem nezinot un 5G afēru aizsākot, ielu spuldzēs izmēģināšanai ievietoja mikroviļņu raidītājus, ko ieslēdza naktīs, bērni uz to reaģēja asi. Neizgulējušies, galvassāpēm, naktī asiņojošiem deguniem. Tumšo tehnologu eksperimenta upuri. Par laimi kāds godīgs militāro iekārtu eksperts to atklāja. Salīdzināja bērnu simptomus, pārbaudīja, publicēja, skandālu sacēla un toreiz lampu eksperimentu novērsa^6.

JŪRĀ PAZUDUŠAIS TĒVS

Zigfrida bērnība bija gana kontrastaina. Tēvs bija PSRS flotes kapteinis uz tālbraucēja kuģa un mēdza daudz stāstīt par piedzīvoto. Reiz viņi okeānā pamanījuši kādu kuģi, kas, metot loku no sāniem, ar pilnu jaudu nācis viņiem tieši virsū. Mēģinājuši sazināties, bet bez atbildes. Tik tikko izvairījušies no sadursmes un pārsteigumā vērojuši - dzinēji darbojoties ar pilnu jaudu, kuģis attālinās un atkal tuvojas, it kā pa apli peldot... Nolaiduši motorlaivu, pieāķējušies, uzkāpuši uz svešā kuģa klāja. Izrādījies, ka visa apkalpe pilnīgi piedzērusies, sakrituši kur kurais. Viens parādes formā uzgāzies stūres ratam, un kuģis tikai peld un peld pa apli... Kur nu pirāti, pat parasti puišeļi laivotāji varēja laineri pamatīgi aptīrīt! Tā nu Zigfrida tēvs un citi ļaudis tur palikuši, līdz kuģa apkalpe atskaidrējās.

Bet no nākamā tālā brauciena tēvs vairs nepārradās... Māte teica: pazudis bez vēsts. Zigfrids neticēja.

Vai tēvs bija palicis kādā krastā, kur iezemieši sēdēja saulē pie apgāztām banānu kastēm, tirgojot cigaretes? Tāds pārdevējs notirgo vienu paciņu dienā par vienu dolāru, tēvs bija teicis. Viņi nekad nesaspringstot, neuztraucoties, vien apmierināti smaidot.

Varbūt tēvs dzīvoja uz kādas vientuļas salas, varbūt pie pirātiem uz kāda sveša kuģa uzkāpis? Gadiem Zigfrids gaidīja tēvu... Neticēja, ka tētis tā vienkārši pazudis un pametis viņu. Varbūt kādā uzdevumā, kas skaitās “valsts noslēpums”?

- Liec man mieru, bija un izbija! Pazuda tavs tēvs, un viss! - māte savāca tēva fotogrāfijas čupā un izmeta.

Vien dažas Zigfrids paspēja sev paķert. Un tikai pēc gadiem kāds tēva apakšnieks, kas Zigfridu atcerējās vēl kā mazu zēnu, pateica, ka tēvs uz kuģa nomiris no infarkta.

Visi viņu cienījuši kā atsaucīgu cilvēku, uz kuru var paļauties. Tikai sieva gan viņu visu laiku satraukusi, apzināti greizsirdību raisījusi. Vēl īsi pirms nāves viņš sazinājies ar sievu, un tad sirds nav izturējusi.

Viņi gan teikuši: ko nu šūmējies, nelasi viņas vēstules, nesazinies! Kad atgriezīsies, tad jau redzēsi, kas tur īsti ir... Bet nekā! Pēc nāves glabājuši saldētavā. Skaidrs, jāved mājās, atdot ģimenei apglabāšanai. Bet atnākusi no sievas vēsts, lai apglabājot jūrā. Viņa dzīvoja ar moto: no acīm prom, no atmiņas ārā. Kā augstu jūras virsnieku viņi mirušo tēvu svinīgi ielaiduši Atlantijas viļņos. Zigfrids vēlāk mēdza teikt, ka viņa tēva mājas esot viss plašais okeāns.

Mātes jaunajiem draugiem zēns sevišķi netraucēja, dzīvoklis bija liels. Mīļākie mātei mainījās bieži, visus vīriešus viņa mākot aptīt ap pirkstiem, apstulbināt kā kaimiņāžus, un ja vien viņai būtu meita, tad gan iemācītu tādas prasmes, pret kurām neviens vīrietis nenoturētos, tā viņa lielījās pat Zigfridam. Zēns nesaprata, kāpēc māte viņam to stāsta. Kā bēgot viņš ieslīga savā okeānā - datorpasaulē.

* * *

Pirms Zigfrids iepazinās ar savu nākamo sievu Andželu, uzmācīgo Ingridu viņš pazina pavirši. Ingrida centās turēties turīgu cilvēku tuvumā. Tolaik viņam bija vairākas draudzenes un Ingrida, kā viņš teica, visgarlaicīgākā, samākslotākā no visām. Ja Ingrida vien tēloja jautrību, tad Zigfrids bija dabiska humora pilns, diezgan bagāts jaunpienācējs panākumu klubiņā. Viņš tolaik izstrādāja digitālos maršrutēšanas noteicējus.

Tad viņš apprecējās ar Andželu un viņam sāka veikties vēl labāk, jaunu programnodrošinājumu patenti jau ienesa iespaidīgas summas.

Ingridai esot hiēnas oža: sajūtot bagātību, viņa nespējot rimties. Un Zigfrids pēkšņi viņai kļuva sevišķi iekārojams. Taču atsitās viņa kā pret sienu - Zigfrids nebija sānsoļu vīrs un negrasījās atcerēties kaut kādus paviršus pagātnes sakarus.

Bet, ja Ingrida ko gribēja, tad darīja visu, lai to dabūtu. Un Zigfrids pēkšņi “atjēdzās”, kā neredzami piesaistīts pie viņas. It kā pazaudējis prātu, gribu un savas dabiskās sajūtas. Drīz viņam sākās arī problēmas biznesā un arvien nopietnākas. Pēc katras tikšanās reizes ar Ingridu, viņš izjuta mieles. Tikai vienu nakti vēl, tikai divas, tikai trīs... tad trīsdesmito un pēdējo, tad vēl un šoreiz noteikti pēdējo! - Zigfrids sev solīja, bet, lai kā arī pūlējās, no Ingridas vairs nespēja atbrīvoties. Tāpat kā nespēja atbrīvoties no fatālās nolemtības sajūtas.

“REDZI PASAULI AR SVEŠĀM ACĪM” VAI “NOGALINI MANI UZREIZ”

Pēc mūsu tikšanās viņš devās uz Šveici. Pirms izlidošanas gan vēl nodzīvoja pie Ingas trīs dienas. “Uz atvadām,” viņš teica. “Biju uzmanīgs. Zināju, ka atgriezties pie viņas vairs netaisos. Lai kas arī notiktu - pēdējā reize! Nu vienreiz beidzu! Domāju, ka tas būs viegli un dabiski. Šveicē ir manu agrāko projektu kolēģi, vienmēr satiekamies tur... Gribēju aizbraukt izvēdināties, ne jau darba lietās, vienkārši tāpat. Cīrihē noīrēju apartamentus, tad Davosā, tad pie Beverīnas augstajiem avotiem. Satiku arī kolēģus. Tak būtu jābūt skaisti, vai ne?! Bet nekā! Viss bija pilnīgi mainījies. Tik drausmīgi sirreāli,” viņš man vēlāk stāstīja.

“Iedomājies,” un viņš uzacīm pielika plaukstas, “tu ej un skaties nevis ar savām, bet ar svešām acīm. It kā redze pat uzlaboj as, bet tas ir tāds vēss, nedzīvs dzidrums, kā svešas lēcas tavu acu vietā ieliktas. Svešas acis. Tāds spīdums metālisks, pasaule kaut kā sastingusi... Tās pašas pazīstamās vietas, tie paši meži, kalni, zaļpelēkie ezeri, miestiņi, pilsētas, cilvēki, bet viss tā nedzīvi. Un tu nesaproti, kas ar tevi notiek! Mehāniski vadi auto, mehāniski ej, pasmel kalnu minerālūdeni, automātiski iepērcies, paēd, runā, kaut ko dari... Un ik pa laikam uzbrāžas tik mežonīgas skumjas par sevi, ka gribas nokrist kaut kur nomaļākā vietā un kaukt! Man tas bija tik netipiski,” Zigfrids teica.

“Tev vienkārši bija saspīlētas psihes kairinājumi,” secināju.

“Uz saspīlētas psihes kairinājumiem to novelt nevar. Pārāk vienpusīgi. Vai tad mana psihe pēkšņi pārvērtās tādā sēra purvājā, kur noslīkst pat pilnmēnesi nesagaidot?” Zigfrids, šķiet, jautāja pats sev. “Jebkurā gadījumā man Ingrida ir ļoti... kaitīga. Un tādas attiecības... nenormālas. Pakāpeniska pašnāvība... Destrukcija,” viņš stingri noteica un tad, drūmi iesmējies, piebilda: “Davosā iedomājos, es varētu uzvilkt tādu reptiļa kostīmu kā Klauss Švābs! Kāda vairs problēma, ja kļūsti par bezjūtu perversuāli, sarijies brīnumripas, pārprogrammējies biorobotā? Vai Ingrida to grib?”

“Nu to jau neviena sieviete it kā negribētu...” es noteicu, bet Zigfrids dedzīgi turpināja:

“Viņa parūpējās, lai nenoklīstu komandējumā neceļos. Jau Cīrihē šķita, ka visu laiku viņa it kā elpotu pakausī. Domāju, pāries. Bet nepārgāja! Mānīju sevi: ja tāpēc uztraucies, ka gribi attiecības ar viņu izbeigt, tad neraizējies -atgriezīsies Latvijā, dosies atkal pie viņas. Bet arī tas nepalīdzēja! Loģiski, es jau ilgi gribēju pārtraukt!

Likās, ka mani kāds vada, kaut kā ietekmē no distances. Operē ar mani kā ar datoru. Kaut kas velnišķs bija iemiesojies manī. Gāju vienā baznīcā pēc otras, tik daudz dievnamu laikam visā mūžā nebiju apstaigājis. Uz mirkli it kā kļuva vieglāk. Bet kam tad tur jautāt pēc palīdzības? Neesmu katolis, turklāt grēksūdzē jau laikam tikai grēkus atlaiž, un tad atkal grēko, atkal atlaiž... Es to sistēmu nezinu, par rezultātiem šaubos... Kaut kā neliekas, ka būtu jāsūdz grēki, neticēju, ka kāds priesteris varēs palīdzēt. Bet ļoti lūdzu palīdzību... tieši Dievam, bez starpniekiem. Uz kalnu takas, pilsētas krustojumā, naktī gultā. Vienkārši lūdzos,” viņš stāstīja.

Atgriezies no Šveices (bez Švāba reptiļa kostīma), Zigfrids Ingridai skaidri un gaiši pateicis: “Nevēlos ar Tevi turpināt. Beidzam un uz visiem laikiem!”

Tad viņa sākusi aurot - “Nogalini mani uzreiz! Nogalini!” Tas nu bijis pārsteigums! “Netaisos tevi nogalināt! Vienkārši nevēlos turpināt ar tevi!” Zigfrids teicis. - „Tad nodur mani, ņem nazi, nodur!” viņa aizsvilusies briesmīgi.

“Nu ļoti karstasinīgs temperaments,” nosmēju, bet Zigfrids tik stāstīja tālāk:

“Pirmoreiz viņu tādu redzēju. Par nogalināšanu viņa atkārtoj a vismaz reizes četras. Un vēl: “Nosūtīšu tev ielūgumu uz savām bērēm.” Bet viņa taču nav jukusi! It kā...” un Zigfrids stāstot saviebās.

“Varbūt seriālus saskatījusies?” brīnoties minēju.

“Varbūt šausmenes,” Zigfrids atmeta ar roku. “Izskatās, ka viņa pati ir tāda kā apsēsta. Varbūt saviem vīriem viņa to prot noslēpt. Varbūt tās laulības tikai formālas. Kad agrāk viņa man izmeta, ka galvā šai skanot kādas balsis, es pasmējos. Pati saslēdzās ar dēmoniskajiem spēkiem, un tie viņai tagad nedod mieru. Un liekoties, ka viņai istabas sienas nākot virsū šad tad. Ja nav pietiekami daudz ļauna darījusi, tad dēmoni neļauj mierīgi dzīvot. Nekas neparasts vairs tas neliekas. Neviens psihiatrs nespēj tur līdzēt...”

“Jā, melnās maģijas pasaule ir drūma un nežēlīga,” teicu.

“Bet vienu es nesaprotu,” Zigfrids jautājoši vērās manī, “par ko man tas viss? Kāpēc tieši man trāpīja?”

Noplātīju rokas.

“Vai tāpēc, ka mana māte būtu nodarbojusies ar ko līdzīgu?” viņš prātoja. “Ja viņai piedzimtu meita, vai turpinātu viņas melnos darbus? Bet piedzima dēls, piedzimu es. Un dzīvē saņēmu piekodējuma triecienu, atsitienu? Tā it kā ezotēriķi raksta. Bet vai tas tā ir? Es vispār par to neko nezināju! Pats ne ar ko tādu nenodarbojos! Tad kāds man grēks?” viņš sašutis skatījās manī.

“Varbūt pārmērīgi atbalstīji Ingridu un tādējādi palīdzēji ļaunumam?” es minēju. Tik biedējoši tumša bija tā pasaule, par ko runāja Zigfrids.

“Varbūt arī. Devu viņai dzīvības enerģiju, atbalstīju, kamēr viņa čakarēja citus, tik daudzus cilvēkus Latvijā... Bet es taču izvairījos, cik vien spēju! Bēgu! Bet man nekur nav jābēg!” Zigfrids runāja satraukti. “Paklau, varbūt uz Maskavu doties, lai man to draņķību, to piekodējuma lāstu vai kā to sauc, enerģētisko ļaunprogrammatūru noņem? Kā tu domā? Tur daudzi tādi “lāstu noņēmēji” reklamējas. Bet, kā lai zinu, kuri ir īstie, kuri šarlatāni?” nepacietīgi sarosījies, viņš paskatījās uz mani.

“Domāju, ka tev atbilde atnāks pašam,” teicu. “Bet, ja varu tev kā palīdzēt, droši saki, mēģināšu, skatīšos ko un kā varam.”

Ja Zigfridam ļoti vajadzēs, mums nāksies aizlidot uz Itāliju, nodomāju. Pēc atmiņas senjora Pačelli namu es atrastu. Bet man bija tāda pārliecinoša sajūta, ka Zigfridam viss nokārtosies. Un tiešām - pēc dažām nedēļām man piezvanīja Luīze: “Senjors, pie kura toreiz bijām, lūdza tev iedot viņa telefona numuru,” viņa teica.

“Vai tu viņam paprasīji?” brīnījos.

“Nē,” arī viņa izklausījās apmulsusi, “viņš pats mani sameklēja caur manu draudzenes māti, palūdza tev numuru iedot. Teica, ka tev tas ir vaj adzīgs. Vai arī kādam tavam draugam. īsti nesapratu,” Luīze nomurmināja.

“Tad nu gan domām ir milzīgs spēks,” vēlāk teicu Zigfridam.

“Izmisuša cilvēka domām jo īpaši,” viņš atteica. “Patiesībā tas ir lūgšanu spēks,” viņš klusi piebilda.

“ŠE, PABALSTIŅŠ!”

“Jebkurš slepeni virzīts enerģētisks uzbrukums ietekmē visas cilvēka dzīves jomas,” teica Zigfrids. “Viss man bija! Ienesīgi patenti, stabili droša nākotne, veselīgs jaundzimušais, dēliņš, mīloša, brīnišķīga sieva... Bet, kopš ar Ingridu - kā vienā mirklī viss izmainījās.”

“Vai tad tev bija arī biznesa zaudējumi?” jautāju. “Lieli?”

“Jā,” Zigfrids sāji atteica. “Bet Ingrida tik pieprasīja visdārgākos restorānus, viesnīcas, kūrortus, brilles par piectūkstoš dolāriem... Un man atlika tie mūžīgie meli sievai par komandējumiem... Riebjas atcerēties!” Zigfrids nopurinājās un tad turpināja stāstīt: “Kad Ingai izmetu par zaudējumiem, viņa, iedomājies, tikai gandarīti klusēja... Ar smīnu piedāvāja man kafiju uzsaukt: “Še, pabalstiņš!” Kā valdība nabagiem, ko pati tīši izputinājusi - nu tādā stilā. Un vēl ierosināja paņemt kredītu! Par laimi biju pārrakstījis pārējos patentus uz Andželas vārda: vienīgais saprātīgais darbs tobrīd, vājprāta purvu brienot,” ātri pasmaidot, Zigfrids turpināja: “Ko vainot? Sevi, ka piedalījos tādās lāsta attiecībās? Bet tas bija ārpus manas kontroles pašam pār sevi! Varbūt arī citiem Ingrida spēj iedvest, ka tos mīl? Un es ari kā hipnotizēts domāju, ka viņa taču ir savējā, ka it kā varbūt pat mīlu viņu. Visu laiku ar ģimeni gribēju pārcelties uz ārzemēm. Doties prom no Latvij as, j ā, “bēgt”! Ar maniem ienākumiem mēs varam dzīvot tepat bez kādām problēmām, taču Latvija šķita baisa vieta. Un tikai tagad man beidzot pieleca - ne jau no Latvijas gribēju bēgt, bet no tās tur ietekmīgās, jo Latvija man ar Ingridu asociējās! Vai nav nenormāli?!” Zigfrids satraukumā pat ieklepojās.

“Nē, laikmetīgi,” teicu. “Man savulaik masu slepkavu tiešie pēcteči - korporāciju sektas - arī ar visu valsti asociējās.”

“Saprotu. Bet no tā, ka viņa sazombē ne tikai mani vienu, bet gandrīz veselu tautu, man vieglāk nepalika,” viņš klusi piebilda.

LIEKAIS SVARS UN KLUSĒŠANAS LIKUMS

“Sāku arī dzert, klīdu netīrās, ieplēstās drēbēs...” Zigfrids stāstīja. “Kā ar radara skatienu Ingrida mani pētīja un, zini, šķita ļoti apmierināta. Jo drūmāks, nomāktāks biju, jo vairāk viņa sajutās gandarīta. Un vispār - jo zemāk kāds laidās, jo priecīgāka viņa palika. Uz viņas raksturiņu to norakstīju...

Kad man uzauga liekais svars kā tusnim, Inga uzslavēja - “Mans Dormeo matracītis’”’ un Zigfrids sāji pasmējās.

“Jā, pamanīju, ka strauji kļuvi resnāks, domāju no stresa,” es piebildu.

“Kad nespēju vairs pat īsas distances paskriet, nolēmu, viss, metu svaru

nost!” viņš turpināja stāstīt. “Trakākais jau, ka tās izmaiņas pats it kā neredzi. Sieva gan teica, bet es tikai: Ko nu runā?! Ja tas notiek ar mani, tātad laikam dabiski, nodomāju. Tāds ir pašapmāns! Ja sveru 100, tad 105, jau 110 kg, it kā pamazām un pierod. Ne jau vienā dienā pamodos ar tādu svaru. Mīli sevi tādu, kāds esi: noņirdz farmaceiti un izsniedz rēķinu! Citi draudzīgi pasmejas: kāds nu tu Zodiakā Lauva, īsts Begemots... Kas var būt vēl izdevīgāks tiem, kas no tādiem rauš milzu naudu, nu, no pakļāvīgi slimīgajiem! Resnuma pandēmija tiem tik izdevīga!

Ar Andželas atbalstu saņēmos, un, kad atkal sāku notievēt, Ingrida dzēla bieži: “Kāds tu atkal vājš”. Nevis “notievējis”, “atjaunojies”, “uztrenējies”, bet “noliesējis”. Vai kā par voblu: “izkaltis”, vai kā par slimnieku: “izkāmējis”, “izdēdējis”, “izģindis”. Kā kuru dienu viņa mani nodēvēja,” un Zigfrids izdvesa kaut ko starp krekšķi un smiekliem.

“Vai tad sievietei nepatīk, ja vīrietis ir muskuļoti vingrs un spēcīgs?” brīnījos.

“Nu, bet loģiski! Andžela uzreiz redzēja, ka sāku pārvērsties slimīgā veprī. Nē, tā viņa man neteica, tā es pats sevi lamāju. Jā, saņēmos es pats! Un sieva visu laiku mani atbalstīja. Ļoti svarīgi, kas tev ir blakus! Kā jau saka: pieci cilvēki, ar kuriem visvairāk komunicē, veido tavu dzīvi. Bet Ingrida... kad tievējot atjaunojos, ietiepās: “Bet es tevi tādu sev nepasūtīju!” - tā atklāti pateica!”

“Vai viņai skauž veselīgie, sportiskie, pašapzinīgie? Tāpēc ka tādi apzinās savu vērtību?” minēju.

“Tā izskatās! Nudien nesaprotu, kāpēc es ar viņu tik ilgi varēju?” Zigfrids iegrima domās.

DŽUNGĻU PRINCESE, HOKEJISTS UN CITI...

Nikass Safronovs ir pasaulē atzīts gleznotājs. Tik talantīgs, ka nopelnīja arī lidojumu virs gleznainajiem Amazones džungļiem, ko viņam, pateicībā par portretgleznu, uzsauca Ekvadoras prezidents. Arī Krievijas vēstnieks izmantoja iespēju kopā ar slaveno gleznotāju. Kad tehnisku ķibeļu dēļ mazā lidmašīna nolaidās džungļos, to drīz aplenca džungļu iedzimtie...

“Tie ir cilvēkēdāji!” izbijies čukstēja valdības gids, kad viņus kā gūstekņus džungļu indiāņi dzina uz savu apmetni. Krievi lūdza gidam pārtulkot, ka viņi ir paša galvenā - valsts prezidenta - viesi. Bet indiāņu vadoni tas nokaitināja vēl vairāk. “Viesus” piesēja pie kokiem, un sievietes sāka gatavot zālītes upur-katlam, kur notvertos pagatavos kā maltīti. Ceļotāji velti nopūlējās iemainīt brīvību pret pulksteņiem, drēbēm, naudu. Ar lielām pūlēm viņi pierunāja mežoņus atsiet Safronovam vienu roku un padot viņam skiču bloku un zīmuli.

Un tad Nikas sāka zīmēt cilts vadoni. Iezemieši ieinteresēti skatījās, ko viņš

skicē. Pats vadonis arī pienāca, apsēdās līdzās un ik pa laikam palūrēja lapā... “Piepeši viņa skatiens tā kā apgaismojās”, atcerējās mākslinieks, “Iepriecināts par savu portretu, vadonis lika mūs visus atsiet un svinīgi paziņoja, ka pasniegs man pateicībā dāvanu”.

Dāvana izrādījās viņa mazgadīgā meita. Safronovam šķitis, ka gadus septiņus veca. Virsaitis teicis, ka piecpadsmit, laikam pēc viņu cilts laika skaitīšanas.

“Vai cilts vadonis meiteni dāvina kā verdzeni?” nesapratis Safronovs. “Nē, dāvinājums kā sievu,” paskaidrojis gids. Mākslinieks to tūlīt noraidījis.

“Atteikšanos vadonis uztvers kā smagu apvainojumu! Mūs visus var nogalināt,” izbailēs čukstējis gids.

“Nu labi, tad jau - paldies, pieņemu, bet lai paliek šeit, gan jau atbrauksim vēlāk viņai pakaļ,” teicis Safronovs. Virsaitis bijis ar mieru. Pēc brīža jau nācis šamanis un sniedzis māksliniekam speciālu dzērienu. Garšojis pēc piparmētras un riekstu maisījuma - “ne īsti salds, ne skābs, ne rūgts, ar visām šīm gāršām, pat patīkams” - atcerējās gleznotājs.

Viduslaiku Eiropā gudri ļaudis dāsni pasniegtas, bet svešādas dziras vien izlikās, ka dzer. Kā vikingu vadoņi: bravurīgi paķēra trauku un, atgāzuši galvas, it kā lēja dziru rīklē, bet nenorija ne malku. Ļāva, lai gar muti notek, gar bārdu. Varenu kustību norausa lūpas un pateicās. Un indētājs pat nemanīja viltību. Un ienaidnieki apbrīnoja vadoņa spējas nenomirt. Bet mūsdienu mākslinieks eksotisko brūvējumu malkoja pa īstam.

Pēc pāris dienām pēc viņiem nolaidās glābšanas helikopters. Safronovs atgriezās Krievijā. Notikumi Ekvadorā arvien tālāk izplēnēja plašajā laika straumē - kā nejaušs dzīves atgadījums. Līdz sākās dīvainības. Uzradās viņam sapņu sērijas ar indiāņu cilvēkēdāju virsaiša meitu dažādos tērpos - kā filmu kadri. Lai atbrīvotos no vīzijām, mākslinieks sāka viņu gleznot, bet sapņu sērijas nebeidzās. Viņš devās uz baznīcu, parunājās ar priesteri, un tad uz kādu laiciņu vīzijsapņi izzuda.

Bet atkal uzradās. Meitene rādījusies viņam dažādos vecumos. “Laiks jau iet un viņa aug,” mākslinieks komentēja. “Bet nekas, esmu jau pieradis. Viņa man netraucē... nerada sevišķas neērtības, rādās sapņos karalienes tērpā...” Esot iemācījies ar to sadzīvot. Vien paša dzīvē noturīgas attiecības ilgus gadus viņam, šķiet, tā arī neizdevās izveidot...

Ar citu cilvēku brīvo gribu kanibālu ciltī nerēķinās, - ja ienāci mūsu teritorijā, izvārīsim tevi un noēdīsim kopā ar visu tavu “brīvo gribu”.

Bet - “vai tad cilvēkēdāju periods beidzās, kad tie sāka ēst ar nazīti un dakšiņu?” retoriski jautā ģeopolitiķis, sociologs Andrejs Fursovs, izsakoties par mūsdienu “civilizētajiem” kovidpandēmijas rīkotājiem, kas uzsākuši globālu karu pret cilvēci. Pret cilvēku brīvību.

Vai valdības nu uzskata, ka mēs esam “viņu teritorijā”? Un nevis viņi “mū-

sējā” vai “kādā kopīgā”? Varbūt ari kāda pašpasludināta “elite” nu uzskata, ka Eiropa un pasaule pieder tikai viņiem?

Un viņi saka: mēs jums “dāvināsim” injekcijas un jūs nedrīkstēsiet atteikties. Un nāksim murgos piejums, visu laiku rādīsimies, ieslēgsiet jebkuru mediju, būsim jau tur priekšā. Un enerģētiski jūs apēdīsim. Pieslēgsim sev, izsūksim un izmetīsim.

Cilvēki var iemācīties sadzīvot ar “uzspiestiem, iemānītiem, piekodētiem murgiem vai vīzijām” - kā slavenais mākslinieks Safronovs. Bet mēs neesam džungļu kanibālismā, lai kā daži to vēlētos. Ne upuri, ne piepeši gūstekņi. Mums nav jāpieņem mūsdienu “civilizēto cilvēkēdāju” viltīgie norādījumi, dzira vai injekcijas. Tie, kas tomēr pieņem, smagi riskē. Daudz vairāk nekā mākslinieks Safronovs toreiz pie primitīvā cilvēkēdāju vadoņa.

“LOLITA EXPRESS” UN KANIBĀLISMA SLUDINĀŠANA

Populārā miljardiera, pedofila Džefrija Epšteina privātais Boings “Lolita Express” vizināja gan Bilu Klintonu, gan Bilu Geitsu, gan Elizabetes II dēlu princi Endrjū un citus ietekmīgos. Epšteins nodarbojās ar mazgadīgu (ap 10-11 gadīgu) meiteņu paverdzināšanu Kārību salu apartamentos.

Viņa populārās palīdzes Gisleines Maksvelas tiesu pārtrauca, kad profesionāļu kustības QAnon aktīvisti tiesas procesu palaida internētā, Google metās to cenzēt, bet daudzi paguva uzzināt par drūmajām bērnu tirdzniecības shēmām.

Kamēr QAnon plašo kustību pasaulē Google dēvē par “sazvērestības teorētiķiem”, sazvērestību praktiķi pasaulē turpina izvērst rosīgu cilvēkēdāju-pedofilu tīklu, kas nolaupa, “audzina”, tirgo, seksuāli izmanto bērnus un pret tiem veic sātaniskus slepkavošanas rituālus. Tik daudzi bērni “pazūd bez vēsts”...

Aktieris un režisors Mels Gibsons runā par sev vislabāk pazīstamo ASV jomu: “Holivudas elite ir cilvēces ienaidnieks... tā pārkāpj katru cilvēkiem zināmo Dieva doto tabu, ieskaitot bērnu svētumu... Holivudā ir visiem zināms noslēpums. Tiem cilvēkiem ir pašiem savas reliģiskās un garīgās mācības un savi sociālie un morāles rāmji... Viņi ir slimi, ticiet man, un viņi ir pilnīgs pretstats tam, ko pārstāv Amerika... Viņi izmanto un izkropļo bērnus. Viņi “pārmaļ” milzīgu daudzumu bērnu katru gadu. Viņu garīgā pārliecība, ja tā var izteikties, virza viņus uz bērnu enerģijas savākšanu. Viņi izbauda to un uzplaukst. .. mazgadīgie ir viņu visaugstākā, visvērtīgākā valūta... un kāda nauda tur tiek ieguldīta, jūs pat nevarat iedomāties... Viņi savāc bērnu asinis. Viņi ēd viņu miesu. Ja bērns pirms nāves cietis fiziski un psihiski, viņi uzskata, ka tas viņiem dos papildus dzīvības spēku. Tie cilvēki uzplaukst no sāpēm, traumām, stresa, citu pazemošanas un ciešanu radīšanas... Vairumam no mums iekšā ir radošuma un mīlestības spēks, kas ved mūs pa dzīvi. Tiem cilvēkiem tā nav, tiem viss ir pretēji,” tā Mels Gibsons dokumentālajā filmā Kabalas krišana^24 (2020). Noskatieties to! Par spīti cenzūrai. Ja lasīsiet, skatīsieties, klausīsieties cenzēto, iegūsiet nesalīdzināmi vairāk, nekā dezinformējoties Hārvardā, ja sakām Kurta Vonneguta stilā.

Kabalas krišanā un citās dokumentācijās ir daudz informācijas par pedofi-lu tīkliem valdībās, ko mediji noklusē. Varēsiet daudz labāk saprast, kāpēc tāds Trudo joprojām ir G7 valsts Kanādas premjers, kāpēc tik drastiski tas tips izvērsa kovidtirāniju, un kādi baisi spoki ir viņa skapī, cik vieglā diedziņā viņš pats virpināms “ēnu pārvaldes” pirkstos... Un arī par citiem, ieskaitot Klintonus, Obamu, Makronu, pāvestu Francisku...

2019. gadā, dažus mēnešus pirms pandēmijas ģenerālmēģinājuma Event-201, Zviedrijas valsts televīzijā (TV4), “zinātnieks” Magnus Soderlunds vēstīja: lai novērstu klimata pārmaiņas, jāēdot cilvēka gaļa. Viņš saka: ja vien varētu pasaulē “pamodināt ideju”, ka ēst miruša cilvēka gaļu nav nekas neparasts, tā “varētu glābt cilvēci”. Sorosa iestādes - Stokholmas Ekonomikas skolas “pētnieks” vēstīja, ka “konservatīvie tabu” varētu mainīties, ja vien sāktu pa īstam ēst cilvēkus. Pēc Soderlunda uzstāšanās 8% “kulturālās, akadēmiskās” sorozītu auditorijas pacēla roku, ka būtu ar mieru sekot viņa ieteikumiem. Vai “jaunais normālais”?

The New York Post (9.9.19.), atreferējot Soderlunda teikto, piebilda, ka Papua-Jaungvinejas ciltis savu mirušo apēšanu izbeidza 1960. gados, jo esot pierādījies, ka tāda nodarbe izraisot arī nāvējošas epidēmijas “ēdējiem”25. Soderlunda SEK filiāle Latvijā saucas Rīgas Ekonomikas augstskola. Tajā strādāja arī Latvijā pazīstami sabiedrības “tumšie ietekmētāji” - Inga Spriņģe, Jānis Ikstens, studentu korporācijas Lettonia sektants un masonis Māris Slokenbergs bija tās prorektors. Cilvēku ēšana enerģētiskā līmenī nav tikai sieviešu, bet arī vīriešu dzimtes raganu nodarbošanās.

Un tā ir tikai aisberga mazā, redzamā daļiņa.

Mans draugs Zigfrids reiz trāpīgi komentēja Epšteina un viņa drauģeļu perversijas: “Ne jau baudai tas viss, bet, tāpēc, ka to nedrīkst citi! Perversa “īstās varas” apziņa. Likums citiem to aizliedz, bet viņi “drīkst”. Sazāļot, izkropļot, eksperimentēt, slepkavot...”

Geitsa “ciemošanās” Epšteina villās plaši parādījās vien tad, kad Geitsa sieva

24 Fall of The Kabal (2020).

25 Savukārt kovidrežīma flagmanis, Lielbritānijas premjers Boriss Džonsons, kurš tikai pēc bailēm par atstādināšanu bija spiests savas kovidtirānijas ieceres atmest, vēl 2021. gada oktobri sarunā ar bērniem par “klimata pārmaiņām” izteicās šādi: “Izbaro dažas cilvēku radības zvēriem”- ''''Feed some of the human beings to the animals”. Vai viņš tēloja pamuļķi, vai arī demonstrēja sev tīkamu Švāba PEF ieceri? (t.me/Freedom_ Warriors)

iesniedza šķiršanos. Par Geitsa “piedauzīgu uzvedību” vēstīja arī Microsoft darbinieces. Microsoft Geitsam nav tik būtisks kā saldā apziņa par lēti nopērkamiem politiķiem, žurnālistiem, mediķiem, policistiem, prokuroriem... Tiesneši un atsevišķi prezidenti maksā nedaudz dārgāk, bet arī tā Geitsam, Sorosam, Švābam, PVO ir vien sīknauda. Un “zinātnieki”, “žurnālisti”, ierēdņi, iejūgti sistēmā, stāv rindās, lai par grašiem izpildītu jebkuru “ieteikumu”. Un par to saņemtu sātaniskas godalgas...

JAUNĀ SPORTISTA NĀVĒJOŠI ĀTRĀ “MĪLESTĪBA”

2005. gada 24. janvārī uzlecošā hokeja zvaigzne Staņislavs Šulga pārgrieza sev miega artēriju. Tolaik viņam bija 21 gads. Sporta pasaules līdzjutējiem tas bija traģisks notikums. Nomirt tik jaunam, tas veselīgiem sportistiem ir nepierasti. Kā tad tā? Agrāk tik dzīvespriecīgais sportists pašnāvnieku neatgādināja.

“Viņš gribēja labu ģimeni un bērnus, viņam bija nopietni nākotnes plāni,” stāstīja viņa māsa Naģežda Trufanova. “Un tikai paši tuvākie, māte un māsa, zināja patiesību, ka īstais Staņislava nāves iemesls ir piebūruma lāsts,” par to runāja daudzi, arī pat dokumentālās filmās iekļauts hokejista dīvainās nāves gadījums.

Jaunajam sportistam naudas daudz, pēc piedāvājuma spēlēt Augstākās līgas Maskavas Spartakā, ar savu draudzeni Ženiju viņš jau sapņo par kāzām Augstākās līgas čempionāta spēļu starplaikā.

Bet tad pēkšņi Staņislavs Šulga paziņo vecākiem, ka precas jau tūlīt. Un nevis ar savu Ženiju, bet ar kādu Jūliju. Iepazinies pirms četrām dienām. “Šī ir mīlestība no pirmā acu uzmetiena, un es nekā nevaru sev līdzēt,” sportists paskaidrojis.

Pēc ātrajām kāzām viņš tik strauji izmainījās, it kā pēkšņi apmainīts pret kādu citu. Nerunīgs, pikts, kašķīgs. - Laikam tā gadās, ja iemīlējies, - spriež viņa draugi, bet drīz vien pamana, ka treniņos jaunlaulātais sāk rīkot histēriskas scēnas, cenšas ar biedriem sakauties - tik ļoti neraksturīgi iepriekš nosvērtajam sportistam.

“Tu kļūsti par šizofrēniķi! Attopies!” Šulgam bargi uzkliedz treneris.

Un Staņislavs pēkšņi noņēmis laulību gredzenu, aizmetis to un skaļi nopūties: “Kā no smagas nastas atbrīvojos!” noteicis. Vēlāk piezvanījis savai ilggadīgajai draudzenei Ženijai. “Piedod lūdzu! Vai mēs varētu sākt visu no jauna? Es izšķiršos no Jūlijas.” Un ar jaunu sparu, daudz harmoniskāk meties hokeja spēlē.

Kad Jūlijai paziņojis par šķiršanos, jau pēc pāris dienām sācis žēloties, ka zūd redze, grūti paspēlēt... Treneris nosūtījis viņu pie ārstiem, bet tie nespēja noteikt diagnozi. Tad nu uzmācās aizdomas, ka sportists nokļuvis zem smaga “mīlas piebūruma” un nu jau ir apdraudēta ne tikai viņa veselība, bet arī dzīvība. Gribot dēlam palīdzēt, māte steidzās pie kādas Magņitagorskas gaišreģes. Tā apstiprina “smaga piebūruma diagnozi”. - Jo ātrāk sākt rīkoties, jo labāk, -viņa teikusi. Pēc piecpadsmit dienām Stāsim kļūst labāk. Drīz atjaunojas viņa agrākā veselība, viņš atkal kļūst tāds kā senāk, pirms satika Jūliju: sabiedrisks, atsaucīgs, draudzīgs.

Domājuši, ka “piebūrumu noņemt” izdevies. Stasis tik ļoti gribējis beidzot apprecēties ar savu īsto, agrāko līgavu, tiklīdz būs pabeidzis šķiršanos ar Jūliju. Šķita, ka sportista dzīve atjaunojas pilnībā.

Bet tad kā zibens trieciens no zilām debesīm - Staņislavs Šulga miris pašnāvībā. Muskuļotais, 1,87 garais, 76 kg smagais, talanta un pašdisciplīnas apveltītais sportists pieļāva liktenīgu kļūdu: nenovērtēja ienaidnieku. Viņa gadījumā - nenovērtēja jaunās sievietes, “meitenīgās” Jūlijas “spējas”. Izlēmis šķirties, viņš vairs nedrīkstēja ielaisties NEKĀDĀ kontaktā un šķiršanos vajadzēja nokārtot ar pilnvaroto starpniecību.

“Nekad savā dzīvē nedomāju, ka vispār kaut kas tāds pastāv. Neticēju. Bet tagad, un tik daudzi citi gadījumi, kad cilvēki no tā ļoti cieš, ka tādā veidā cilvēkus nogalina...” atzinās hokejista māsa. Lai arī Staņislava māte centās pierādīt, ka viņas dēlu līdz pašnāvībai noveda Jūlija, krimināllietu izbeidza pierādījumu trūkuma dēļ...

Psihologi tādu nāvi skaidro kā nervu sabrukuma rezultātu. Psihoterapeits Mihails Vinogradovs ir lietišķs: “Protams, ja iemīlēsi ļaunumu, saņemsi ļaunumu. Kā es varu dzīvot ar tādu sievieti, kāpēc es ar viņu dzīvoju? No vienas puses aizdomas par piebūrumu, no otras puses, psiholoģiski ģenētiskā konkrētā psihotipa nepieņemšana, un tā piebūrēja sieviete rada iekšējas problēmas, un psihosomātiskā diskomforta līmenī cilvēkā veidojas pašas smagākās saslimšanas, kuras bieži beidzas ar nāvi...”

Tikai mīlas piebūrumu tumšā enerģētika darbojas neatkarīgi no to upuru gribas. “Piebūrumu” var uztvert kā metaforu vai nomaskēt ar vārdu “hipnoze”. Hipnoze, no kuras dzīvs pamostas vien retais.

Ir arī šantāžas un draudu hipnoze. Bailes, ka vairs nekad neļaus sportot, nebūs darba... Jauni spēles noteikumi ar prasību ļauties “gēnu šprices” eksperimentam. Un gluži kā globālā piebūrumā: rezultāti postoši, iznīcinoši iespaidīgos apjomos. “Mīlestība caur adatu” no tiem, kas vēlas cilvēkus pārvērst pilnīgi pakļautos biorobotos transhumānisma rēgu pasaulē.

2021. gads. FoxNews ziņo: “Pēkšņi mirst Prinstonas futbola spēlētājs”, “24 gadus vecs kriketa spēlētājs mirst no sirds apstāšanās” - pavēsta BBC, “Dienvidkarolīnas augstskolas beisbolists mirst treniņa laikā” - šokējas ABC. TVHlVbrīdina: “Šo video jums var būt smagi skatīties” - basketbolists nogāžas ar seju grīdā.

2017./2018. gada sezonas “skaistākā ripas metiena” meistars, Slovākijas sporta lepnums, hokejists Boriss Sadeckis, 29.10.21. spēles laikā nokrīt uz ledus bez samaņas un drīz nomirst 24 gadu vecumā. Maskavas Dinamo komandas aizsargs uz rezervistu soliņa zaudē samaņu un 27.11.21. nomirst. Nomirst arī 2005. gadā dzimušais hokejists Valentīns Rodionovs. Hokejistam Šonam Danielam Hartmenam bija 17 gadu, bet 2021. gada septembrī pēc kovidvakcī-nas viņš nomira no sirds muskuļa iekaisuma. 17 gadīgam peldētājam apstājas sirds, 12 gadīgais mirst basketbola treniņā, 18 gadīgs ungāru futbolists sabrūk laukumā un nomirst, vēl cits jauns hokejists miris: “klubs Rīga izsaka līdzjūtību.” Un vēl un vēl, un vēl... Viņiem visiem bija mērķi, cerības, ieceres. Laikā, kad uzspiež kovidinjekcijas, daudzi pakļāvās šantāžai: “nedrīkstēsi sportot, nelaidīsim stadionā, netiksi arēnā”... Viņi visi tika vakcinēti. Pret ko? Pret savu turpmāko dzīvi. Un melu ziņas nebeidza atkārtot: “cienīsim viņu ģimeņu privātumu”, “ziņas par vakcīnstatusu nav pieejamas” (tiešām?).

“Agrāk sportiski sportisti šādā veidā cieta ļoti reti, jo viņi regulāri iziet stingras, detalizētas medicīniskās pārbaudes un stresa testus. Tomēr pēdējo mēnešu laikā ir bijuši tik daudz nāves gadījumu, miokardītu, perikardītu un sirdslēkmes, ka mums jājautā, kas izraisa šīs katastrofālās pārmaiņas? Šajā periodā daudzās valstīs COVID-19 vakcīnas ieviešana kļuvusi uzmācīga, un visā pasaulē ir publiski atzīmēts, ka šīs vakcīnas joprojām rada neskaitāmas ar sirdi saistītas problēmas.”[7]

Sporta entuziasti ievietoja plašus sarakstus ar sakropļotiem un mirušiem sportistiem pēc kovidinjekciju saņemšanas kopš 21. gada vasaras.

“Nevar ignorēt faktu, ka futbolisti un citas zvaigznes spēles vidū sabrūk sirdslēkmes dēļ. Aptuveni 50% no tiem nomirst... Nav normāli, ka viņu ir tik daudz. Viņu imūnsistēmu “kaut kas” ir apdraudējis, tāpēc viņi būs atvērti daudzām lietām, par kurām viņi parasti būtu varējuši paraustīt plecus... Mēs zinām, ka daudziem cilvēkiem tika teikts nevienam nestāstīt par savām blakusparādībām un plašsaziņas līdzekļi par tām neziņoja. Tās sākās pēc

pirmajām kovidvakcinācijām.. ”27

Mirušie nerunā. Piederīgie sēro, iebiedēti domā, vai vērts vairs ko teikt, tāpat jau dzīvē neatgriezīsi. Tā piesedzot un atbalstot tirāniju. Bet nāvju un smagu veselības problēmu ir pārāk daudz. Tikai viena no 100 parādās publiski... Varbūt no 1000? Tie, kas izdzīvo un nebaidās no piedraudējuma nogriezt pabalstus, “prestižu”, runā. No Rumbulas slaktiņa 1941. gadā izdzīvoja apmēram 1 no 15 000... Un tikai tāpēc bija aculiecinieku vēstījumi. Citādi tas viss būtu tikai sausi skaitļi, kurus, starp citu, vietējie vēsturnieki noliegtu, kā to nesen darīja ar Salaspils medicīnisko eksperimentu nāves nometni, paziņojot, ka tā jau bijusi vien “pārvietošanas un darba nometnīte”. Tendence attaisnot masu slepkavas Latvijā pirms pāris gadiem uzņēma apgriezienus. Rakstnieku savienības priekšnieks Arno Jundze slavināja Pučes grāmatu Cukura slavināšanai. Interesanti, kā Puče un Jundze slavinātu Cukuru, ja paši sēdētu Rīgas geto, gaidot nošaušanu Rumbulā? Par Cukuru bēdīgi slavenais Millers uzveda pat mūziklu. Korporeļu vēsturnieki saražoja cinisko kopdarbu, attaisnojot Salaspils nāves nometni, it kā pūlētos Latvijai uzkraut upuru zaimošanas lāstu. Lai mestos otrā galējībā: caur Saeimu regulāri izdalot daudzus miljonus kaut kādiem ar holokaustu vispār nesaistītiem ebrejiem?

Ja daži “vēsturnieki”, “publicisti”, “ierēdņi” zaimo bojā gājušo piemiņu, kā mūsdienās nosaukt vakcīncentrus un špriču dūrējus? Hitlers Berlīnes olimpiskajās spēlēs 1936. gadā bija daudz rafinētāks. Injekcijas nevienam nepieprasīja, atšķirībā no Ķīnas 2022. gadā.

2021. gada nogalē jau grūti noslēpt daudzo sportistu nāves laukumos, kortos, zālēs, trasēs. Arī uz ielām un mājās. Pēc uzspiestās vai iemānītās kovidinjek-cijas saņemšanas kaitējums ir milzīgs. Pat Latvijas kovidmedijos vienā nedēļā parādījās ziņas par trīs pēkšņi mirušiem futbolistiem: 29 gadīgam sirdstrieka, 23 gadīgais saļimst komandas treniņā un slimnīcā mirst no sirds mazspējas, 28 gadus vecs futbolists nomirst nedēļu pēc savām kāzām ar sirdstrieku. Argentīnas futbola leģenda Serhio Agvero paziņoja, ka sirds problēmu dēļ beidz karjeru, jo 32 gadu vecumā nevar vairs paspēlēt pēc “frankenšteina dūriena”28...

“Vietnē Telegram ir simtiem, tūkstošiem stāstu [par injekciju izraisītajām blaknēmļ. Daudzos stāstos parādās: “Ārsts teica, ka tā bija nejaušība”; “Man ir apnicis, ka ārsti man saka, ka tas viss ir manā galvā”; “Ārsts teica, ka man ir panikas lēkme”, raksta Čārlzs Eizenšteins izdevumā Defender (15.11.21.).

27 https://wirralinittogether.blog/2021/10/03/ jurgen-klopp-liverpool-manager-says-vaccine-is-not-a-limit-on-freedom/

28 Tikai 23.2.22. Daily Mail parādās ziņa, ka lielākais Rumānijas futbola klubs aizliedz visiem saviem kovidvakcinētajiem sportistiem spēlēt, jo tie “zaudē spēkus” un mirst slimnīcā, atšķirībā no tiem sportistiem, kas atteicās vakcinēties”, teica kluba īpašnieks un politiķis Džidži Bekali.

Arī 34 gadīgais pasaules ranga tenisists Džeremijs Šardijs (Jeremy Chardy) pārtrauca sporta sezonu smagas nevēlamas reakcijas dēļ: “Tas ir nomācoši. Nožēloju, ka saņēmu vakcīnu, bet es jau nevarēju zināt, ka tā notiks... Kopš saņēmu vakcīnu (starp olimpiskajām spēlēm un ASV atklāto čempionātu)... es nevaru trenēties, nevaru spēlēt. Tas ir grūti, jo nezinu, cik ilgi tas turpināsies. Mana sezona ir beigusies, un es nezinu, kad tā atsāksies... Tas nomāc, jo gadu tiešām sāku ļoti labi, spēlēju ļoti labi,” viņš saka intervijā The COVID World.

Triatlonistam Antuānam Mešīnam (32) pēc Moderna otrās devas sākās elpas trūkums un sāpes muguras lejasdaļā... Bet ārsti atgaiņājās, sakot, ka viņa elpas trūkums vien saistībā ar stresu un nogurumu. Tad atklājās plaušu embolija. “Tagad ārstējos un ceru atgūt plaušu kapacitāti (3-6-9-12 mēnešos?). Kaitējumu radīšana veseliem cilvēkiem, lai saglabātu vājāko veselību, ir atpalikušo loģikas izvēle. Es vairs nepotētos, ja tas būtu jādara vēlreiz,” saka Mešīns.

Lieliskā fiziskā stāvoklī bija arī slavenais kalnu riteņbraucējs Kails Vorners (Kyle Warner). Pēc otrās kovidvakcīnas nu jau mēnešus viņš pavada slimības gultā... Dažas sekundes pēc vakcīnas Vorners sajuta metāliski sāļu garšu mutē, kas var liecināt, ka šļirces “šāviens” iekļuvis asinsvados, nevis muskulī. Apmēram pēc divām nedēļām sirdij sākās dīvainas reakcijas: viņš sāka piedzīvot paātrinātas sirdsdarbības periodus.

Kā tas bieži notiek, ātrās palīdzības ārsts pilnībā novērsa simptomus, pasakot, ka viņam nav reakcijas uz kovidvakcīnām, bet gan “trauksmes lēkme” (anxiety attack), un aizsūtīja sportistu mājās. Kad jaunietis joprojām piedzīvoja sirds problēmas, arī krampjus un dedzināšanu, viņš devās uz citu slimnīcu. Viņam diagnosticēja perikardītu, posturālās ortostatiskās tahikardijas sindromu (POTS)29 un reaktīvo artrītu.

“Es uzskatu, ka tur, kur pastāv risks, ir jābūt izvēlei,” saka Vorens. “Cilvēkiem spiež pieņemt lēmumu, pamatojoties uz informācijas trūkumu, nevis uz pārliecību par lēmumu, kas balstīts uz pilnīgu informācijas caurskatāmību.”30

* * *

“Bet no vakcinācijas blaknēm es taču varu nomirt!” izsaucās Zigfrids, izdzirdot jaunākās ziņas par kariņvaldības lēmumu uzspiest obligātu vakcināciju visiem klātienē strādājošajiem Latvijā no 2021. gada rudens.

29 POTS ir asinsrites traucējumi, kas ietekmē veģetatīvo nervu sistēmu. Viens no galvenajiem POTS simptomiem ir ievērojama sirdsdarbības ātruma palielināšanās, kad cilvēks pieceļas, un turpinās daudz ilgāk nekā parasti. To bieži pavada nogurums, slikta dūša, reibonis, sirdsklauves un fiziskās slodzes nepanesamība. Daudzi cilvēki arī Latvijā žēlojušies par tādām pazīmēm pēc kovidinjekcijas.

30 https://childrenshealthdefense.org/defender/ high-performing-athletes-covid-vaccine-injuries/

“Tu vismaz būsi vakcinēts,” triviālajā Karina stiliņā sacīju Zigfridam.

“Tas nemaz nav smieklīgi,” viņš domīgi novilka. “Līdzīgu pieprasījumu pirms gadiem jau dzirdēju no Ingridas. Viņa pieprasīja apprecēties. Bet es pateicu: ja apprecēšos ar tevi, tad ātri vien nomiršu ar sirdstrieku. Bet viņa vien atsmēja: nu un tad, bet es vismaz būšu bijusi ar tevi precējusies.”

“Vai tā viņa tev teica?” es neticēju.

“Tieši tā. Un pat vairākas reizes,” apstiprināja Zigfrids.

“Vai tas tev likās normāli? Tādas attiecības?” jautāju.

“Mēģināju meklēt tam attaisnojumu un atradu: Ko tik dusmās “aiz lielas mīlestības” nesarunā...” paskaidroja Zigfrids.

“Tas jau parasti tirānu režīmos - kas nepakļaujas, nevergo mums, tie labāk lai miruši. Un pat nemēģini “mīlošo” tirānu sadusmot!” atteicu.

Prātā ienāca kolumbieša Garsijas Markesa darbs Mīla Holēras laikā - nesen miruša armijnieka atraitne pēc seksa ar mīļāko “neatļāvās izrādīt tādu bezgaumību kā sirdsapziņas pārmetumi... Gluži pretēji... nespējot iemigt... viņa līdz pat ausmai turpināja pārcilāt vīra lieliskās īpašības, nepārmetot viņam nekādu citu neuzticību, kā tikai to, ka tas bija nomiris bez viņas, un to turklāt vēl mīkstināja pārliecība, ka vīrs viņai nekad nav tik ļoti piederējis kā tagad, divus metrus zem zemes ar divpadsmit trīscollīgām naglām aiznaglotā zārkā. “Es jūtos laimīga,” viņa piebilda, “jo tikai tagad droši zinu, kur viņš atrodas, kad viņa nav mājās.”

Savtības, baiļu un nekrofīlijas rūgtais kokteilis. Gluži kā tādai valdībai, kas paļāvīgi zina, ka vietējos kapos iereģistrētie paslepus ieliekami naudīgajā ko-vidstatistikā. Vai kā traģikomiski par Latvijas kovidtirāniem ziņģēja Kaspars Dimiters: “Baigi gribas kaut par centu

Vēlreiz dzirdēt prezidentu.

Baigi patīk viņa rēbuss:

Beigtiem Ziemassvētku nebūs”

NOGALINĀT SLIMNĪCA

Pandēmijas organizatori tomēr visus nopirkt nespēja. Neizdevās apklusināt visu iesaistīto, dāsni atalgoto mediķu uz laiku aizmigloto sociālo atbildību.

“Pāris nedēļās esmu nokodējusi vairāk pacientus nekā visā savā ilgajā karjerā,” Ērina Māri Olszevska, trīs bērnu māte, armijas veterāne, medmāsa ar 8 gadu pieredzi satraukti stāsta 2020. gada maijā.

īsā laikā viņai krasi mainījies priekštats par slimnīcu kā cilvēku glābšanas vietu. Kad viņa pieteicās darbā palīgā Ņujorkas slimnīcām,31 floridietes izbrīns bija

31 Ņujorku tobrīd izsludināja par kovid epicentru ASV.

milzīgs: par laiskošanos viesnīcā kopā ar citiem tādiem pašiem “uzgaidošajiem” mediķiem viņa saņēma 1500 dolāru dienā, 10 000 dolāru nedēļā - “par neko”!

“Ja mēs tik ļoti bijām vajadzīgi, kāpēc uzreiz neliek pie darba?” jautāja Olszevska. Tas nudien bija neparasti, sevišķi praktiskajā ASV.

“Kad [beidzot] nonācu slimnīcā, savām acīm nespēju noticēt, ka kaut ko tādu varētu redzēt ASV, ka kas tāds varētu notikt ASV! ” Viņas darbavietu: Ņuj orkas trūcīgo pacientu valsts slimnīcu masu mediji sauca par pašu kovida epicentru, lai gan puse no “kovidslimniekiem” pat nebija inficēti. Ļaudis zaudēja savas dzīvības nevis kovid-19 dēļ, bet gan no plaušu mākslīgās elpināšanas aprātiem.

“Ieved slimnīcā cilvēku ar insultu, kam nekāda sakara ar kovid-19, bet tāpat viņu pieslēdz mākslīgajai plaušu elpināšanai”32. Par katru “kovidslimo” slimnīcas vadība saņēmusi papildus 11 000 dolāru. Bija “jāražo kovidslimie”, kurus visus pieslēguši t.s. “plaušu ventilatoriem”, kas sagrauj plaušas. Jo par katru pieslēgto slimnīca vēl papildus saņēma 39 000 dolāru. Par katru! Tāpēc arī cilvēkus slēguši klāt “visus pēc kārtas”, stāstīja E. M. Olszevska.

Ārsti zinājuši: pacientu iespējas izdzīvot, ja tos pieslēdz “plaušu ventilēšanas” aparātam, līdzinās nullei. 2020. gada aprīļa beigās visi “pieslēgtie” nomira.

“Varmācīgi iepūšot gaisu, plaušas kļūst arvien vājākas, līdz ar to jāpastiprina gaisa spiediens, un tā plaušas tiek iznīcinātas. Pacientā vēl iepludina nomierinošos līdzekļus. Tas esot tā, kā turēt cilvēkus mākslīgā komā. Ja kāds ar tādu metodi izdzīvotu, būtu brīnums,” saka Olszevska.

“Ir lieliskas citas ārstēšanas metodes, bet tās Ņujorkas slimnīcā neizmantoja,” Olszevska saka, un tad pastāsta, ka savukārt Floridā, pat smagu kovidgadījumu pacientiem viņi devuši hidroksihloroksīnu ar cinku, ko jau Donalds Tramps oficiāli ieteica (saņemot sorozītisko mediju nievas), un pat smagāk cietušie kovidpacienti ar to preparātu izveseļojušies. Protams, arī ivermektīns, C un D vitamīni, dabisks miers un atpūta ir vislabākās zāles kovidpacientam - to saka daudzi pasaulslaveni ārsti.

Tolaik šo drosmīgo medmāsu ASV sadzirdēja un plaši izplatīja informāciju, strauji samazinot aklu paklausīšanu PVO “protokolam”.

Daudzus mēnešus pēc notikumiem ASV un citās valstīs, kas skaidri parādīja, ka plaušu ventilatori nogalina, Latvijā tikai pastiprināja to lietošanu...

Daži mediķi esot no Dieva, par citiem varot teikt: “Nedod Dievs!” Tāpat kā par juristiem, politiķiem, skolotājiem. Jebkurā profesijā ir dziednieki vai slepkavas.

2.12.20. gadā Gaiļezera slimnīcas^33 feldšere Marina Kornatovska “pauž savu viedokli par notiekošo pasaulē un Latvijā - par vakcināciju, kurai pirmie tiks

32 Ē. M. Olszevska intervijā RT.TV 2020. gada maijā. Drīz pēc tam - 2020. gada jūnijā -Latvijas vietvalži iedzīvotājiem aizliedza skatīties RT: internētā rēgojās liela vietējās cenzūras aizlieguma zīme.

33 Pirms gadiem, shēmojot naudu, pārdēvēta par Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcu (RAK.US).

pakļauti mediķi, par AstraZeneca vakcīnas blaknēm, par “konclēģeri” Ķīpsalas hallē, kas tiek aprīkots COVID-19 slimniekiem.”[8] Kad par Latvijas slimnīcu nelietībām plaši sāka vēstīt medmāsa Marina Kornatovska, viņu neintervēja “faktu pārbaudītāji”, bet režīma mediji viņu smagi norēja.

“Kas nosaka COVID-19 slimnieku ārstēšanas metodes vai, kā tagad pieņemts teikt, algoritmu vai protokolu?” viņai jautā Ieva Dāboliņa.

Un Marina Kornatovska pastāsta: “Tas esot bijis rīkojums no PVO... viņi sāka cilvēkus medikamentozi indēt, un no tā viņiem palika slikti. Viņi apturēja diafragmas darbību un mērķtiecīgi pieslēdza pie mehāniskās plaušu ventilācijas aparāta... slēdza visus pēc kārtas, nebija gandrīz neviena pacienta, kas netiktu pieslēgts pie aparāta.” Arī to, ka ar zālēm tika atslēgta dabiskā elpošana.

Ieva: “Kas tās par zālēm?”

Marina: “Tās ir miorelaksants [muskulatūru atslābinoša viela] Nimbex, kas līdz tam nekad pie mums netika lietots. Mums bija analoģisks medikaments Listenons... Un tur dozas bija minimālas... ja pārdozētu šo medikamentu, sirds var apstāties. Viņi sāka to ievadīt cilvēkiem pieckārtīgās dozās, nekā bija iepriekšējā prakse vai rakstīts instrukcijās, un, protams, cilvēki sāka slikti elpot. Kad es jautāju - kādēļ tas tiek darīts, man atbildēja, ka tas vajadzīgs, lai atslābinātu diafragmu. Bet kad jautāju - kā jūs pēc tam atjaunosiet tās diafragmas darbību, jo tas ir muskulis, ko nevar vienkārši “atstrādāt” kā rokas vai kājas, man atbildēja, lai nelienu ne-savās darīšanās, jo tā esot pavēle no Amerikas, no PVO, un viss. Nu, un tad es vēl nostrādāju vēl kādas nedēļas un sapratu, ka tas nav normāli, ka tie cilvēki tiek nogalināti. Es nebiju redzējusi tādu ārstēšanu visus šos astoņus gadus.”

Uz jautājumu Vai cilvēki joprojām tiek slēgti pie aparātiem ar to pašu medikamentu? Marina atbild: “Visām manām kolēģēm ir aizliegts ar mani kontaktēties, bet tās, ar kurām satiekos, kategoriski atsakās kaut ko stāstīt. Bet, kad tas viss sākās, daudzas kolēģes brīnījās par šo ārstēšanu. Un pēc manas aiziešanas visiem, kas strādā ar kovidslimniekiem, četrkāršoja algas. Ja vēl 2020. gada rudenī medmāsas alga bija 400 - 600 EUR robežās, tad tagad manas bijušās kolēģes saņem ap 2000 EUR uz rokas.”[9]

Vai tāda ir alga par slepkavošanu un noziegumu slēpšanu? Vai joprojām?

Ieva: “Cik ilgi pacienti nodzīvoja pēc pieslēgšanas pie mehāniskās plaušu ventilācijas iekārtas?”

Marina: “Kā nu kurš... Dažs divas nedēļas, dažs mēnesi. Bet, cik es atceros, tad nomira visi.”[10]

“Sociālo mediju cenzora Re:Check/Re:Baltica ziņā par Marinu Kornatovsku nav atspēkots neviens no viņas apgalvojumiem, ieskaitot to, ka “cilvēki mirst no ārstēšanas”... Un Ķīpsalā 2020. gada nogalē tiešām gatavojās izvietot COVĪD-19 slimnieku nodaļu ar visu intensīvās terapijas aprīkojumu.”

Ieva Dāboliņa un Dainis Geidmanis piemin arī itāļu “dakteri-nāvi” Karlo Mosku. 2020. gada sākumā Itālijā “pietika ar vienkāršas medmāsas sūdzību, lai atklātu dubultslepkavību Montikjari slimnīcā. Intensīvās terapijas nodaļas galvenais ārsts Karlo Moska bija injicējis nāvējošas miorelaksanta un anes-tēzijas/sedācijas līdzekļa dozas vairākiem kovidpacientiem. Medmāsa ziņoja lietvedei, ka ārsts viņai liek injicēt šīs zāles slimniekiem... Par pierādījumu tiesā kalpoja arī WhatsApp ziņa otrai medmāsai, ka “galvenais ārsts grib ātrāk atbrīvot gultas”, un foto ar zāļu iepakojumu slimnīcas atkritumu tvertnē. Tomēr atradās arī kolēģi, kas vietējiem medijiem rakstīja atbalsta vēstules, pamatojot, ka Moska tā rīkojies žēlsirdības vadīts - lai aiztaupītu nāves mokas mirstošajiem slimniekiem.” Dakteri-slepkavu atbalsta citi dakteri-slepkavas? Kopīgs bizness taču!

VIENVIRZIENA CEĻŠ UZ NĀVI

“Jau kopš 2020. gada marta vairākos prestižos zinātniskos izdevumos un secīgi arī medijos parādījās pirmās atziņas par pieļautajām kļūdām ārstēšanā, un secinājumi, ka plaušu mehāniskā ventilācija COVID-19 slimniekiem ir bijusi vismaz pārspīlēta. Apvienotajā Karalistē līdz 7. maijam bija miruši 58,8%, savukārt, Ņujorkā Nortvelas veselības kompleksā pat 88% no 320 kovidpacientiem, kuri bija pieslēgti plaušu mehāniskajai ventilācijai.”37 Bet Latvijā 2020. gada marta beigās bēdīgi slavenā Olainfarm sāka “plaušu mākslīgās ventilācijas iekārtu iegādi 100 000 eiro vērtībā..., lai nodrošinātu Kovid-19 vīrusa inficēto personu ārstniecību”.38 Maijā slimnīcas plānojot iegādāties desmitiem mākslīgās ventilēšanas iekārtas “kopīgā ES iepirkumā”, visvairāk Strādini.”39

2020. gada nogalē Latvijas medijos pazibēja ziņa, ka Strādinos no kādiem 80 pacientiem, kas pieslēgti pie plaušu ventilatoriem, miruši gandrīz visi. Cik Latvijā mediķi un iesaistītie tirgoņi saņēma par katru ventilatoram pieslēgto? Vēl tagad atceros savas kolēģes izmisuma pilno balsi tālrunī 2020. gada novembrī: “Tēti pieslēdza pie mākslīgā ventilatora un nu viņš ir miris!” Cilvēkam bija 38°C temperatūra, kad viņu aizrāva uz Stradiņiem. Viegla pneimonija.

37 Ieva Dāboliņa, Dainis Geidmanis: Vienvirziena ceļš uz nāvi slimnīcā: kur palicis Hipokrāta zvērests? Pietiek.com, 26.9.21.

38 la.lv, 26.3.20.

39 Lēta, 5.5.20.

Pēc pāris dienām cilvēks esot juties jau ļoti labi. Bet tad piepeši nez kāpēc pieslēdza plaušu ventilatoram. Un tolaik mēs vēl tik lētticīgi uzticējāmies slimnīcām kā cilvēku ārstēšanas vietām. Naiva uzticība var maksāt dzīvības.

“Ļoti iespējams, ka kādu izveseļojušos pacientu atradīs, bet tie pacienti, kuri pieslēgti mākslīgās plaušu ventilācij as iekārtai... Tur patiesībā ir vienvirziena ceļš. Lielākā daļa šo pacientu, kuri tiek mākslīgi elpināti, viņi vai nu mirst, vai viņu veselības stāvoklis paliek ar ļoti smagām komplikācijām,” paziņo Latvijas Ārstu biedrības viceprezidents Roberts Fūrmanis 2020. gada novembra beigās^11. Cik vienkārši. It kā cilvēki būtu medicīniski iznīcināmi “gaļas gabali”.

Tikai Marinas Kornatovskas decembra sākumā vēstītais daudziem atvēra acis uz notiekošo, daudzus brīdināja nekādā gadījumā nenokļūt Latvijas slimnīcās. Vairāki mani paziņas skarbi pieprasīja no slimnīcām izrakstīt savus vecākus, kas tur bija nokļuvuši un kurus grasījās tur “ārstēt” pēc PVO “protokola”. Un izglāba viņiem dzīvības. Vai Marinai Kornatovskai par atbildīgo rīcību piešķīra kādu valstisku apbalvojumu? Jo viņa taču bija “vienīgais mediķis Latvijā, kas pusgadu pēc tādiem pasaulē atzītiem ārstiem kā Lučiano Gattinoni, Džakomo Graselli un virknes citu, atklāti runāja par slepkavošanām slimnīcās. Tikai atšķirībā no šiem godalgotajiem zinātniekiem un ārstiem, viņa Karina Latvijā tiek apsūdzēta un krimināli vajāta, jo te darbojas kriminālā kariņvaldība.

Visās pret Marinu Kornatovsku vērstajās apsūdzībās ir minēti formāli un pat absurdi iemesli, kādēļ viņa nedrīkstējusi paust savu viedokli publiski, taču aizmirsts ir pats galvenais, kādēļ vispār pastāv medicīna un veselības aprūpes sistēma - glābt cilvēku dzīvības. Daudzu medicīnas skolu un augstskolu absolventi vairs nenodod Hipokrāta zvērestu, un mediji publicē viedokļus, ka “tas esot novecojis.”[12]

Vai “medicīnas skolas” tagad gatavo ārstus - slepkavas? Ja reiz Hipokrāta zvērests tiem vairs nav piemērots: “Es svinīgi solu visu savu dzīvi veltīt kalpošanai cilvēcei;.. .visaugstākajā cieņā es uzlūkošu cilvēka dzīvību;.. .es neizmantošu savas medicīnas zināšanas cilvēktiesību un pilsonisko brīvību pārkāpšanai, pat ja man tiktu draudēts.”[13]

“Kā šī vientuļā māte, kas viena pati uzaudzinājusi divus bērnus, pēkšņi kļuva par kaujiniecisku ekstrēmisti? Nav redzams, ka viņai no tā būtu kāds labums. Tieši otrādi - viņa ir atlaista no darba, un pret viņu ir izvirzītas smagas apsūdzības no Ekonomisko noziegumu (!) apkarošanas pārvaldes 3. nodaļas,” raksta Ieva Dāboliņa. “Darbā viņu nekur neņem, un jau pusgadu

viņa dzīvo no radu un draugu atbalsta. Viņas dēlam ir tikai 15 gadi...

Ir ziņas, ka pēc Marinas Kornatovskas publiskā paziņojuma Nimbex plūdi RAKUS COVID-19 slimnieku nodaļā esot uz pāris mēnešiem rimusies. Pat, ja tas ir glābis tikai dažu slimnieku dzīvības, viņas publiskajam paziņojumam ir bijusi jēga.”

Ne ārstu Lauri Līcīti, Edgaru Medni, ne Arti Žeiguru^14, ne citus atbildīgus un ētiskus ārstus uz diskusiju, piemēram, LTV neuzaicināja, bet tikai intervēja tirānijas izvēršanai izlasītus apšaubāmas kvalitātes, amorālus mediķus, lai sabiedrībā pludinātu kovidhistēriju.[15]

Politiķis Ainārs Šlesers videouzrunā (25.1.22.) teica: “Daktere Vīlere, kas pirms kāda laika sniedza interviju Līgai Krapānei, kuru pirms kāda laika izmeta no Valsts kontroles cienījamais Irklītis.[16] Rezultāts tagad: daktere Vīlere tiek represēta, valsts struktūras ir izņēmušas visu informāciju par pacientiem no viņas prakses.[17]

Nevis valsts priecājas par to, ka daktere Vīlere ir palīdzējusi simtiem cilvēku nenomirt un izārstēties no kovida, viņa pašreiz tiek represēta. Jānis Zaržekcis, kurš pirms kāda laika pateica, ka “omikrons” ir Dieva dāvana, kas izbeigs pandēmiju, jo vīruss kļuvis pavisam vājš. Kas notika? VIDs pēkšņi ir nācis ar paziņojumu, ka viņam [Jānim Zaržeckim] ir kaut kas nepareizi grāmatvedībā, un līdz ar to visādi uzrēķini kārtoti. Cilvēks kas godprātīgi strādā un kaut ko pasaka, kas nepatīk šai varai, viņš tiek represēts! Tātad mēs dzīvojam šodien valstī, kur šī vara mēģina iebaidīt visus. Esmu pilnīgi pārliecināts, tad, kad šī vara nomainīsies, šis režīms būs jātiesā. Sākot ar Karinu, Levitu, beidzot ar citiem cilvēkiem, kuri ir pieļāvuši genocīdu pret Latvijas tautu. Viņi teikuši par brīvprātīgo vakcināciju. Nav mūsu valstī bijusi brīvprātīgā vakcinācija!

Katram cilvēkam būtu jābūt brīvai izvēlei, vakcinēties vai nevakcinēties.

Mārtiņš Rītiņš, viens no tiem, kas aģitēja par vakcināciju, pašreiz ir ļoti smagi ar viņa veselību^18... Var sanākt, ka pavasarī, tad, kad šis vīruss beigsies, tāpat kā beidzas daudzi vīrusi, var sanāk, ka nebūs neviens, kas strādā. Būvniecības nozarē ir lielas problēmas, cenas ir pacēlušās mūsu valstī līdz kosmiskajam līmenim, un trūkst darbaroku, un valsts, zinādama, ka mums trūkst darba-roku, izmet uz ielas 62 000 cilvēku, pasaka, ja jūs neesat vakcinēti, mēs jūs izmetam. Tas ir noziegums! Kariņ, Levit, jums būs tiesas priekšā jāstājas par šiem noziegumiem, ko jūs esat izdarījuši šai valstij /../ Šo esošo varu piesedz prokuratūra ar Stukānu priekšgalā. Kamēr viņiem ir šāds jumts, tikmēr viņi var justies droši. Bet viņu laiks pienāks drīz.”

Kad 2021. g. aprīlī Madagaskaras prezidents Endrijs Rajoelina ziņoja, ka Artemisijas augu ekstrakts uzrādījis labus rezultātus kovida ārstēšanā, PVO viņam piedāvāja 20 miljonus dolāru kukuli, ja viņš atteiktos no sava paziņojuma par augu zālēm. Viņš nepiekrita, turklāt publiski paziņoja par kukuļa piedāvājumu un vēl prasību šīm Āfrikā populārajām zālēm pievienot “toksī-nus”, lai tās saindētu. Madagaskaras prezidents brīdināja savus tautiešus ne tikai no vakcinācijas pret koronavīrusu, jo tā ir nāvējoša, bet arī pret “eiropiešu viltojumu” Āfrikas dabas zālēm. Viltojumu varēja atpazīt pēc zaļās krāsas, savukārt oriģināls ir dzeltens un nekaitīgs.[19]

Pret Madagaskaras prezidentu veica atentātu, bet neveiksmīgi. Viņš arī publiski aicināja Āfrikas valstis izstāties no PVO.

Artemisia annua (Saldā vērmele) kopš seniem laikiem atzīta par ārstniecības augu. Āzijā un Āfrikā to lieto pret malāriju, tā pazīstama ar imunitāti stiprinošo un pretiekaisuma iedarbību.

Madagaskaras prezidenta ieteiktais Artemisia preparāts tiek ražots tieši no tur esošajiem augiem un kopš 2021. gada pavasara ar nosaukumu Covid-Organics tiek veiksmīgi pārdots visā Āfrikā.[20]

Aija Devi: “Draudzenes mamma, pazīstama sabiedriska darbiniece, vecums 70-t-, visu pandēmijas laiku neslimoja ar kovidu, negribēja vakcinēties, jo bija jau šādas tādas hroniskas vecuma slimībiņas. Beigās vasarā viena meita pierunāja mammu taču vienreiz sapotēties un būt drošībā! Paņēma dāma augustā Janssen. Pēc 9 dienām temp 40, drudzis, PCR tests pozitīvs, kā vienmēr neārstēja, lika 14 dienas paciesties, bet jau pēc nedēļas palika grūti elpot, ātrie... ievietoja slimnīcā, kaut gan sieviete negribēja. Tur, kā jau pēc protokola, palika tikai sliktāk, līdz beigās pieslēdza nāvinieku kamerā pie ventilatora. Atvainojos par izteicienu, bet drausmīgi sirds sāp par šo gadījumu. Iznākums, protams, letāls, jo tas ir vienvirziena ceļš... tad pieskaitīja dāmu pie tiem, kas nomiruši nevakcinēti, jo bija vakcinēta, bet vēl nebija QR kods atlidojis.”

Daudz līdzīgi cilvēku stāsti ir dažādās vietnēs.

- “Pēdējās bēres: draudzenes vīram 33 gadi. Onkoloģiju bija uzvarējis un aizbrauca uz pārbaudi Gaiļezerā. Pirms 3 ned. bija pirmā vakcīna Pfizer, sieviņa lūdzas nevakcinēties, bet cilvēku Gaiļezers atteicās ņemt uz pārbaudi bez vakcīnas. Slimnīcā otrajā dienā sākas problēmas ar elpošanu un pēc 3 stundām nomira.”

Un kā jūs sauktu tos “ārstus”, kas atsakās pieņemt cilvēkus “bez vakcīnas”?

Inese Dzērve: “Šīs nedēļas laikā... divas tuvas draudzenes... vienai mamma bērnudārza audzinātāja, pret savu gribu sapotējās pirmdien... trešdien reanimācijā /../

Otrai brālis jūrnieks, 1983. g. dzimis, pirmdien saņēma doķus, ka vesels, var iet reisā... Necēla telefonu... otrdien aizbraucām uz dzīvokli, miris.... sirds... ķipa... perikardīts... rīt bēres... otro poti vajadzēja saņemt šodien...

Bļāviens... un neko nevar pierādīt.... Rakstu grupā pirmo reizi... sasāpēja...”

Vakcīncietušie, vakcīnkritušie, vakcīnvajātie - šie ir drūmi jaunvārdi kopš 2021. gada pavasara.

Un tad 2022. gada februārī sākās militārs konflikts Ukrainā. Rībinoša propagandas histēriju masu mediji izvērsa visā Eiropā un sevišķi Latvijā, kliedzot par “demokrātijas vērtībām.” Piepeši kā uz burvju mājiena izzuda drastiskie pulcēšanās ierobežojumi, kas liedza cilvēkiem daudzskaitlīgi protestēt pret kovidtirāniju Latvijā. “Un visās ziņās ir tikai šis karš, kas notiek Ukrainā. Ir “pazudis” pilsoņu karš Kanādā un Austrālijā, miljonu protesta akcijas visā pasaulē,” raksta Ieva Nikoleta Dāboliņa (27.2.22.). “Es dzirdu visapkārt, ka esot sācies karš. Man domāt, ka karš sākās jau pirms diviem gadiem. Karš ar meliem un bioloģiskajiem ieročiem. Ja šajā karā kritušos saliktu rindā Doma laukumā, gan jau ka iznāktu vairāk, nekā šobrīd kritušie Ukrainā abās pusēs. Pie pansionātiem pēc špricēšanas uzradās masu kapi. Un lai vai ko Rīgas TV studijā stāstītu “populārie”, laukos viss bija, ir un būs kā uz delnas. Ir zināms, kas un kad tika nošpricēts un kas notika pēc tam.” Un viņa atgādina, ka Latvijas vietvalžu “hunta pieņēma lēmumus, lai piespiestu cilvēkus špricēties pret savu gribu, liedzot darbu un līdz ar to pajumti un iztiku. Miruši un sakropļoti ir neskaitāmi daudz cilvēku, un tas ir tikai sākums. Cilvēki mirst no trombozes, infarktiem, vēža kā nekad agrāk.”

PIEBŪRUMA ZONA. RALFS

2020. gada vasarā, kad kovidafēras mediji nopūlējās izvērst vispārīgu histēriju, man uzrakstīja Ralfs, sens studiju biedrs, savulaik daudzsološs režisors. Gadiem par viņu neko nebiju dzirdējis. Sarunājām satikties.

Ar Ralfu man bija interesantas atmiņas. Kad reiz paviesojos viņa mātes mājā. Ralfs lūdza, lai virsdrēbes ņemu līdzi istabā, jo mātei esot niķis pārbaudīt viesiem kabatas. Neko viņa nezogot, bet kabatas pa kluso pārrevidējot visiem. Izpētot arī priekšnamā atstātos apavus, novērtējot zoļu nodilumu, lai secinātu, kurš viesis vērtīgāks, kurš trūcīgāks. Dumjākais esot tas, ka viņa pa kluso revidējot arī Ralfa draudzeņu somiņas, kas atstātas priekšnamā... Iebilst esot bezcerīgi, pat pie rokas pieķerta, visu noliedzot. Bet ziņkārīgā kundze, pārdzīvojusi jau trīs vīrus, jutās omulīgi. Ikdienā Ralfs dzīvoja atsevišķi, īrēja dzīvokli centrā. Tuvāk radošajiem procesiem, kā viņš mēdza teikt.

Jau ilgi par viņu neko nebiju dzirdējis, domāju, ka viņš darbojas kādā britu teātrī, kā bija plānojis.

Satikāmies. Pirmajā brīdī es viņu pat nepazinu. Senāk plecīgais, liela auguma dendijs nu izskatījās, kā tikko atgriezies no ekspedīcijas mežonīgos apgabalos. Atglaudis garos, pelēkbrūnos matus, viņš skatījās manī ar tādu prieku, it kā sastapis kādu no laimīgās bērnības, bet viņa agrāk tik bezrūpīgajā sejā nu ēnojās skarbas pieredzes grumbas. Bijis tepat Latvijā. Visu laiku, viņš teica.

“Vai tad uz Londonu neaizlidoji? Parakstīji izcilu līgumu, ja pareizi atceros?” jautāju

“Jau grasījos kāpt lidmašīnā.”

“Un?”

“Biļeti saplēsu. Viss pagaisa.”

“Kāpēc?”

“Bija jāsāk vandīties pa miskastēm,” viņš atteica, samocīti pasmaidot.

“Ej nu... kaut kā neloģiski,” noteicu.

“Protams! Viss bija neloģiski un pilnīgā dimbā! Daudzi varbūt joprojām domā, ka esmu ārzemēs, bet... es vandījos pa miskastēm. Un nevis kaut kur Londonā, bet tepat Bolderājā,” Ralfs strauji stāstīja. “Man bija jānovēro.”

“Kas jānovēro?” brīnījos.

“Viņa, jāseko viņai - manai dievinātajai, pielūgtajai, vienīgajai Ditai! Aptaurētā uzticībā...” un Ralfs nodrebinājās, kā nokratot kodīgus putekļus.

“Ko?! No miskastes jānovēro?” es nesapratu. “Nudien nebiju pamanījis, ka tev būtu bijusi tāda apsēstība,” iesmējos.

“Pilnīgi pareizi!” viņš iesaucās. “Apsēstība!” Bet tad pavisam klusi piebilda: “Tu to nesapratīsi, jo tas nav zinātniski.”

“Zinātniski?” es vēlreiz iesmējos. “Kas ir zinātne? Vai mūsdienu lētā veļas

aukla, ar ko naivos siet un kārt?”

“Jūs vēl tādus satiksiet, jums viņi paši pastāstīs..piepeši atcerējos senjora Pačelli teikto.

Un Ralfs tiešām daudz pastāstīja.

“Redzi, Eduards Smiļģis,” no tumšzaļās velveta žaketes iekškabatas viņš izvilka avīzes plānpapīru. Ievas Zoles raksts 1995. gada Dienā par Eduarda Smiļģa laulību ar Zigrīdu Kalniņu.

“Atsaucīgs, talantīgs, gādīgs, ilgus gadus labākos aktierus un sponsorus savam Dailes teātrim nodrošināja. Arī komunistu atzinību. Bet tad iepazinās ar izpildkomitejas mašīnrakstītāju Zigrīdu. Es nesaku, ka Smiļģis kāds “baltais tēvs”, bet kaut ko tādu viņš nebija pelnījis!” teica Ralfs. “Cilvēku tik ļoti pārmainīja: vienu mirkli viņš kā agrākais Smiļģis, bet jau nākamajā - pilnīgi cits cilvēks. Tāds, ka nevienu aktieri nenoturētu, kur nu vēl teātri.”

“Kāpēc tad ar viņu tā notika?” jautāju.

“Mēģināšu tev izskaidrot, ko beidzot esmu sapratis,” Ralfs runāja, sasprindzinājis fokusētu skatienu kaut kur tālumā. “Jebkuru attiecību sākumā ir “puķu un konfekšu periodiņš”, bet to, ka esat ārkārtīgi nesaderīgi, to jūt jau drīz. Tāpat kā ar Ditu es jutu: nu nederam kopā! Un kā gan smalkais raksturu pazinējs Smiļģis kaut ko tādu varētu nejust? Nu nederēja viņš kopā ar Zigrīdu! Bet, re, attapties pat nepagūst, jau apprecējies! Pareizāk: apprecēts. Paskaties uz Smiļģi otrās laulības bildēs: kā piesiets, savainots suņuks, acis zaudējušas dzīvību. Agrākais līderis? Smiļģis pazaudēja visu, ko savā mūžā bija sasniedzis. Un vēstuļu sarakste viņiem nenormāla, it kā sieva viņu naidīgi ienīstu. Arī Zigrīda neko daudz vis neieguva. Kur nu vēl laimi vai kādu kaifu...

Agrāk daži runāja, ka Smiļģis bijis “pieburts”. Es toreiz tikai pasmējos. Nekam tādam taču neticēju! Man šķita, meistaram otrā jaunība. Zigrīda bija 40 gadus jaunāka par Edžu!

Vai zini, kāpēc neviens biogrāfs tā arī nespēja izskaidrot viņa šausminošo dzīves nogali ne psiholoģiski, ne sociāli, nekā? Tāpēc, ka tajā visā ir skaidras maģijas pazīmes! Un nezinātājiem tas nav saprotams,” to pateicis Ralfs sapurināja avīzes izgriezumu, un sāka skaļi lasīt:

“Es zinu, kā šī dīvainā akcija tika izvesta, kā šī sieviete, ar kādiem līdzekļiem piesaistīja sev Smiļģi, - tā Pēteris Pētersons.” Tomēr arī viņš to noklusē. Vien piebilst: “Viņa izvēlējās mērķtiecīgu gājienu un īstenoja to.” Ļoti gribēja sev to, kas jau bija Smiļģim: viņa naudu, slavu, citu apbrīnu. Cik vareni skan “Smiļģa kundze!”” Ralfs sarkastiski novaikstījās. “Man arī Dita pateica, ka ļoti gribējusi manu popularitāti, naudu, citu apbrīnu. Ieva te raksta, ka Smiļģa otrās laulības gadus varot saukt arī par likteņa nolemtiem... “Likteņa nolemti? Muļķības!” Ralfs iesaucās. “Cilvēki paši veido savu likteni! Cenšas pielāgoties, bet ja tik ļoti kopā neder, tad šķiras. Vai ne?” un viņš uzmeta skatienu man,

gaidot apstiprinājumu.

“Nu, tā vajadzētu būt,” es viegli palocīju galvu.

“Klausies tālāk!” Ralfs man mundri uzsauca, “ko saka Harijs Liepiņš: “Pāris reizes mēnesī atvērās apakšējā stāva durvis un ģimene palūdza viņam naudu.” Smiļģi atlaida no paša izlolotā Dailes teātra. “Staigāja neskuvies, pavisam apvalkātās, netīrās drēbēs, stipri dzerdams.” Sieva “ar abiem bērniem dzīvoja apakšstāvā, te arī atsevišķi ēda un ar Smiļģi nekontaktējās. Smiļģis gulēja neapkurinātā kabinetā, sedzās ar vecu mēteli,” kā bomzis pats savā lepnajā Āgenskalna mājā! “Smiļģa istabā dega uz diviem ķieģeļiem aptīti vadi, ar Dailes teātra elektriķa palīdzību pievienoti bez skaitītāja... Māja sāka atgādināt drupas, jebkurā brīdī uz galvas varēja uzkrist kāds dēļu gals... Ēda Smiļģis ko un kā pagadījās - auzu pārslas ar kefīru vai ūdeni. Situācija bija šausminoša, bet, šķiet, Smiļģis tai arī ļāvies....” Nē, nē! Stop!”, Ralfs pacēla roku. “Kā ļāvies?! Maģijas attiecības pārtraukt ir ļoti grūti, jo upurim tiek liegta spēja pašam to vispār apjēgt! Un tolaik tak visiem pieklājās ticēt zinātnei! Zinātniskajam komunismam. Ne jau kaut kādām “māņticībām”!” sausi iesmējies, Ralfs pikti pārlocīja seno publikāciju. Tad teica: “Otrā sieviņa viņu izspertu pavisam laukā, ja vien regulāri nevajadzētu Edvarda pensiju, ja nebaidītos, “ko cilvēki teiks”, ja vien varētu vīru pavisam klusi aizlikt “kaut kur citur”. Zinu pats no savas pieredzes! Kā te raksta Harijs Liepiņš? “Starp citu, tai rītā, kad mēs viņu vedām uz morgu, viņam nebija krekla. Mēs ar skatuves meistaru aizbraucām nopirkt baltu kreklu”. Loģiski. Jo raganas savus upurus ienīst. Tāda sieva ir kā lielākais ienaidnieks! Vai vīrs, ja ar ko tādu nodarbojas. Esot arī tādi veči... Harijs Liepiņš toreiz sacīja: “Gribu uzrakstīt diezgan atklāti, ar neslēptiem faktiem par Smiļģi... Par otro ģimeni - tas man ir klupšanas akmens. Par to es sevišķi negribu runāt. Es runāšu gan, bet ne tagad.” Tā arī nerunāja nekad,” pabeidzot plašo stāstījumu, Ralfs skumji piebilda, iebāzdams avīzes lapu iekškabatā.

Dzirdētais manī raisīja pārdomas. Tik daudz līdzīgu gadījumu biju arī savā dzīvē redzējis, tomēr mēs tobrīd vēl nezinājām, ka jau pēc nepilna gada pāragri nomirs nu jau mirušā aktiera Harija Liepiņa dēls. No kovidinjekcijas. Arī viņu, tāpat kā Smiļģi, nogalināja slepeni uzspiesta “mīlestība”. Šoreiz no valdības puses. Kaspars Dimiters viņam kā savam bērnības draugam veltīs sirdspilnu dziesmu ar izcilu klipu.

2021. gada sākumā Āris Liepiņš Fb (feisbukā) rakstīja, ka uzticoties kovid-vakcīnām. Bet tad, īsi pirms otrās devas: “Pieņemu līdzjūtības 18.03.21. uz poti. Ja manas dienas ar to skaitītas, pasakiet kāds Pasaules Ļaunīšiem, ka tā nebij’ smuk?’ Un drīz pēc dūriena nomira.

“4 dienas pēc vakcīnas nomira arī viņa kaimiņiene. Nav viltus ziņa...” rakstīja Āra tuvi paziņas. “Vēl redzēju bildi, kuru viņš ielika pēc vakcīnas. Ar

tekstu: “tagad redzēsim, cik spēcīga ir šī vakcīna”. Skumji ļoti, jo bija un būs fantastisks cilvēks... R.I.P” - tā Liene Šomase.

Daži draugi ievietoja Fb nekrologus Ārim. Un pat nekrologiem Fb uzmācīgi piesvieda klāt savu reklāmpavēli - meklējiet vakcīnresursus, dodieties špricēties...

* * *

“Ja zālē viss ir tumšs, cilvēki sēž, kaut ko gaida, jāiededz taču gaisma vismaz uz skatuves. Bet kur ir īstais slēdzis? Neviens nezina... Es arī nezināju, bet atradu. Pati dzīve iemācīja to uztaustīt. Un tikai īstajā gaismā tu redzi, kas tie aktieri tādi, ko tie grib spēlēt tavā paša dzīves drāmā. Un arī pats sevi ieraugi. Vai saproti, ko domāju?” Ralfs ieinteresēts skatījās manī.

“Par Smiļģi tagad nojaušu,” domīgi atteicu. “Bet kāpēc tu uz Londonu nedevies? Atceros, ka tas tev bija ļoti svarīgi! Un ko tu runāji par tām miskastēm? Nesaprotu!”

“Kā nesaproti? Iedomājies, tu brauc pa nebeidzamu lokveida tuneli. Tik šaurs fokuss! Un tajā tunelī arī paliec,” Ralfs, kā viņam ierasts, vienmēr runāja metaforās. “Kādas miskastes, tu jautā. No miskastes es noskatījos, kā Ditas draudziņi brauc ar manu mašīnu. Kā viņa man šad tad atmet pa kādam gabalam no sava dzīru galda. Kā šad tad izsauc mentus, lai mani savāc un aizvāc... Bet es atkal atgriezos viņas rajonā,” un Ralfa sejā iestinga smeldzīgs smaids. Iedomāties viņu rokoties miskastēs bija ārkārtīgi grūti.

““Ak tad brauksi uz Londonu? Es tevi negaidīšu!” tā Dita pateica,” Ralfs turpināja stāstīt.

“Un tas tev lika mainīt plānus?” brīnījos.

“Nē taču! Smiekli nāca! Lai tak negaida! Vispār neprasīju viņai neko, kur nu vēl par kaut kādu gaidīšanu! Pat prātā nenāca! Pat nedomāju ar viņu būt ilgāk pazīstams. Jau tobrīd sāku nopietni draudzēties ar Violu. Vai atceries viņu? Cerēju, ka aprecēsimies. Bet tad Dita izdarīja to. Pēc tam viss tik strauji... Arvien vairākmans prāts aizsvīda... Tos notikumus es spēju saprast tikai pēc gadiem un tikai tad, kad iztīrījos no tā visa.

Bet toreiz kāda svešāda balss man sāka dvest: uz Londonu tu nedrīksti braukt, jo viņa, Dita, to aizliedz! Kad arī neaizbraucu, viņa pārspēja pati sevi - uzdāvināja man lētu plastmasas globusiņu ar zīmuļdrāžamo apakšā: “Tas tev Londonas vietā!” Parotaļājies, padrāz zīmuļus... Dāvaniņu pieburtajam idiotam!” Ralfs aizsmacis iesmējās.

“Varbūt tomēr varēji aizbraukt kaut kad vēlāk?” ieminējos.

“Varēju. Bet tā nenotika... Ar Ditu uzdzīvojām, braucām ceļojumos... Tik skaidri sapratu, ka nespēju ar viņu - nu garlaicīga, nu nevaru, negribu, tikai sekss un turklāt, sorry, nekāds sevišķais... Fotografēju viņu kā apsēsts, bet, kad bildēs skatos, nu baigi brīnījos, ka nepatīk man viņa. Nu sveša. Bet tāpat kā pielīmēts pie viņas. Cenšos tikt prom, nekā, kā ar neredzamu gumiju velk pie viņas atpakaļ. Kopā neizturami, bet prom netieku! Apburtais aplis: ar viņu ļoti slikti, bez viņas arī...

Un es taču ar Violu gribēju precēties! Mēs abi gribējām. Pirms pārcēlos pie Ditas... Ar Violu mums bija tik daudz kopīga... Starp citu, viņa ir lieliska aktrise, bērnībā uzņēmās filmiņā. Viņa īpatnēji izrunā vārdu “ezis”, vienmēr par to smējāmies,” Ralfs pasmaidīja.

“Un kur Viola ir tagad?” jautāju.

“Francijā. Bet ticu, ka viņu noteikti satikšu! Jo beidzot taču atgriežos uz sava īstā dzīves ceļa! Un vairs neesmu tāds, kā toreiz šķiroties... Violas asaru pilnās acis un milzīgā nesapratne. Brrrr... Viņa iemīlēja vienu cilvēku, bet pēkšņi redz, ka tas īsā brīdī pārvērties zombijā. Zvērā. Diezgan liela psihotrauma viņai tā bija. Bet ceru, ka laiks visu dziedē...”

PIRMO SEKUNŽU SPĒKS

“Dita... Jau sākumā zināju, kas viņa ir. Nojautu. Mēs visi iekšēji nojaušam par visu savā dzīvē. Intuīcija, sargeņģeļi signalizē! Ja pats pirmais iekšējais signāls ir noraidošs, bet tomēr ar tādu turpini, tas vienmēr nospēlēs pret tevi. Tas būs cilvēks, kas tev nojauks daudz labākas iespējas, kas teju, teju varēja atnākt. Ja uzreiz nepaklausīsi savai intuīcijai, vēlāk būs jāsamierinās, labākajā gadījumā, vien ar pelēcīga laika smagumu. Ja intuīcija līksmos, tad gan nelaid gadījumu garām! Noteikti ar tādu cilvēku sadarbojies!” Ralfs stāstīja.

“Pirmo trīs sekunžu patiesums?” jautāju.

“Precīzi! Ir jāfiksē pats pirmais mirklis. Pirmās sekundes. Nekāda sakara ar izskatu, vidi, noskaņojumu. Pirmais mirklis, tikko tu par kādu cilvēku uzzini, tikko kādu jaunu ziņu dzirdi vai izlasi. Par visu, par jebko! Pats pirmais mirklis, un tu jau zini, kas tas ir. Ko tev tas nozīmē: bīstami vai droši, atbalstoši vai traucējoši. Pats pirmais mirklis ir tik īss, jo nākamajos sākas manipulācijas -gan pašam ar sevi, gan no ārpuses. Viltīgi meliņi, sižetiņi, aktierīši, pļāpāšana, piesolījumi, smadzeņu skalošana... Kas pirmā mirkļa zelta padomu nenotver, tas pakļaujas tikai propagandai. No tā arī ceļas visas privātās un pasaules globālās nelaimes.” Ralfs par to bija daudz domājis.

“Tāpat kā tagad ar kovidu. Sākumā gandrīz visi juta, ka tas ir nieks, bulšits, meli, ka tā “pandēmija” nav reāla, kur nu vēl bīstama. Pat ne epidēmija. Cilvēki taču nav kādi paranoiķi,” es teicu. “Bet tad sāka intensīvu smadzeņu skalošanu,

ka uztaisīja pat kovidkultu. Un tikai tāpēc, ka cilvēki paši vairs netic savām dabiskajām pirmā mirkļa izjūtām. Ļaujas, lai viņiem ko iestāsta.”

“Bet pirmo sekunžu uztvere ir jātrenē! Naivi sevi vēlāk mānīt, ka pirmais iespaids izrādījies maldinošs. Pats pirmais iespaids nekad nav maldinošs! Tikai jāmāk to nepalaist garām,” Ralfs sacīja. “Pats pirmais mans iespaids ar Ditu bija brīdinājums: ieturi distanci! Pārākbieza, tāda tumīgi netīra aura bija ārēji paglītajā, šokolādes nokrāsas brunetē. Bet 19-gadniece plati pasmaidīja, iebāza mana krekla kabatā cepumu, un es viņai to aizbāzu aiz blūzes. Ha! Un pirmā brīdinājuma iespaids pagaisa! Drīz vienā ballītē ieraudzīju viņas draudzeni, kas man tomēr patika daudz labāk. Dita to redzēja un aizsvilās, nosauca mani par vecu veci un pēc minūtes bija prom. Un es viņai vairāk nezvanīju. Domāju, ka tā arī visa mūsu pazīšanās dabiski izbeigsies.”

“Cik tad jums ir tā gadu starpība?” painteresējos.

“Tolaik man bija 29, viņai 19... Vēlāk viņai bija mīļākie ar gadsimta ceturkšņa starpību, un tiešām večuki...”

Es pasmaidīju: “Tu viņu toreiz aizvainoji un viņa atriebās. Centās tev iedvest, ka viņa vienmēr būs mūžīgi jauna, bet tu pretēji: vecs vecis, ja vien nebūsi tieši ar viņu.”

“Varbūt arī tev taisnība,” Ralfs paraustīja plecus. “Bet toreiz man smiekli nāca! Līdz tam neviena man tā nebija teikusi! Vēl jaunākas par viņu! Par Ditu vispār piemirsu. Dzīvoju tālāk. Darbojos savās lietās. Līdz vienās svinībās viņa uzradās: kā paziņa paziņu paziņām. Un bija tik iepriecināta mani redzot. It kā nekas iepriekš nebūtu noticis, viņa rosināja atjaunot attiecības. Pa retam mēs satikāmies.

Un tad es satiku Violu! Pilnīgi cits lidojums! Dita ātri saprata, ka attiecības ar viņu gribu izbeigt un pavisam. Tāpat kā ar pāris citām savām tā laika draudzenēm. Cik vien galanti mācēju, nepārprotami pateicu Ditai, ka varam palikt vienkārši paziņas, ja viņa vēlas. Tas arī viss,” stāstīja Ralfs.

IEDZIRDlJUMS

“Topavasar, kad jau posos uz Londonu, darbā iekrita nogurdinoši mehānisks posms. Viola pāris nedēļas komandējumā. Piezvanīja Dita un paplivi-nāja verbālu kūrortbukletiņu: svaigs gaiss, saule, mierīga pievakare, jūriņa, pludmalīte, atbrauc ciemos uz brītiņu, atpūtīsies, pastaigāsim, papļāpāsim. Nu kāpēc neizvēdināties uz pāris stundām, ja dators jau acis grauž? Stulbi, ja visu dienu gaisma nāk tikai no ekrāna, nevis no dzīvajām debesīm. Kāpēc neaizstaigāt līdz jūrai? Un pēcpusdienas saulei spiežot sānu logos, jau braucu

uz Bolderāju,” agrākos notikumus atcerējās Ralfs.

Ralfs toreiz ļoti brīnījies, ieraugot Ditas istabā pie dīvāna pievilktu galdiņu, uz kura divas līdz malām pilnas sarkanvīna glāzes. Uz šķīvja vēl saldumi, galda vidū deg maza svece. Nakts aizkari puspievērti, saulainās pēcpusdienas noskaņu intīmi pakrēslinot.

“Kāpēc vīns, kādi svētki?” Ralfs jautājis.

“Gaidīju tevi,” Dita smaidīgi atteikusi. “Nāc nu, piesēdi, lūdzu!”

Ralfs teicis, ka nedzers, jo brauc ar auto.

“Nu drusciņ jau var. Kad līdz jūrai aiziesim, ātri izvēdināsies,” tramīgi mudinot, viņa bijusi pati laipnība.

“Nu, lūdzu, saskandināsim vismaz!” un pacēlusi savu glāzi. “Ilgi neesam redzējušies!” - smaidījusi naivā vientiesībā. “Nu paņem, lūdzu, tu arī! Nu, tad...” - viņa lūdzoši uzmundrinot mudinājusi Ralfu, - “Draudzības vārdā!”

“Blakusistabā matēta balsu murdoņa, viņas vecāki skatās TV. Un es taču esmu pieklājīgs! Paceļu līdz malām pilno glāzi. Laikam pat ieliet kulturāli meitēns neprot, toreiz nodomāju,” man to atsēstot, Ralfs noskurinājās.

“Iedzēru malku, tad vēl vienu. Un sajutu, ka vīnam tāda metāliski sāļaina, pat kodīga piegarša. - “Kas tas par vīnu?” saviebies prasīju Ditai.

“Vīns kā jau vīns,” viņa attrauca, savu glāzi pie mutes pat nepieliekot.

“Un tu? Kāpēc tad tu pati nedzer?”

“Negribu!” - viņa nicīgi nolika savu glāzi uz galdiņa.

“Kā tā? Kāpēc?” baigi brīnījos.

“Negribu!” - viņa paskatījās pikti, kā sakot: “Kā vispār uzdrošinies man ko jautāt!?”

Nekad neaizmirsīšu, kā viņa vienā mirklī pārvērtās. Gaišbrūnās acis saplaka sadegušos kastaņos. Šķita, ka redzu nevis jaunu meiteni, bet pieredzējušu, pavecu sievieti... Tāds kā raganas arhetips kokaini sēdēja man blakus,” Ralfs jau kuro reizi noskurinājās, man to visu stāstot.

“Viņai nav visi mājās! Gribēja draudzīgas attiecības, bet šitā uzvedas? Tūlīt eju prom! - Bet tas arī bija pēdējais, ko ar savu brīvo gribu vēl paspēju apjaust, līdz to viņas vīnu uzsūca manas asinis. Un tad... iestājās tāds kā bezsvara stāvoklis, uznāca mežonīgas slāpes,” viņš turpināja stāstīt.

““Jā, jā, ņem,” Dita pastūma man savu glāzi. Viņas glāzē vīns garšoja pavisam citādi. - “Vai tas ir no citas pudeles? Manā glāzē bija baigi negaršīgs!” Tagad to skaidri atceros vien tāpēc, ka toreiz tik ārkārtīgi brīnījos. Kontrasts bija tik liels!

“No tās pašas pudeles, no tās pašas,” Dita nobubināja.

Pēkšņi sāku ap Ditu gramstīties. “Nevaru, man tagad mēnešreizes,” viņa klusi pasmīnēja. Tad es it kā atžirgu. Bet, protams! Kas notiek?! Man taču pašam sava lieliska draudzene! Ko es te daru?! Un tad atkal filma pārtrūka. Nebiju piedzēries. Ne jau no divām vīna glāzēm! Tā arī neko daudz no tās nakts neatceros, vien to, ka vairākas reizes modos ar griezīgām vēdersāpēm - kā saindējies. Vēl pāris dienas bija nelabi... Laikam vīns kaut kāds īpatnējs nopircies, vien mazā naivā meitenīte to nezināja, toreiz nodomāju. Gan jau, ka gribēja tikai labu, jo viņa taču ir “savējā”... Varbūt kāds vēdervīruss, kas klīda apkārt? Varēja jau piedomāt jebko. Bet par manām vēdersāpēm Dita nebrīnījās. Viņai bija vienalga,” Ralfs man stāstīja.

“Varbūt sāpes tev no satraukuma bija?” es ieminējos.

“Tas vīns manā glāzē bija enerģētiski un ķīmiski saindēts! Maģijas rituālā sajaukts ar apvārdotiem menstruāciju asins izmešiem,” Ralfs savilka riebumā seju. “Cik piles noskaitīt, kādus vārdus nočukstēt, kādā dzērienā un mēness fāzē to iemaisīt - kā cilvēkā viltīgāk iemānīt enerģētisko indi - variantu daudz. Nekāds speciāls līgums ar sātanu nav jāparaksta. Pats tovakar savām acīm redzēju raganas dzimšanu. Vai to, kā viņai nokrita maska... Toreiz nekādu melno maģiju nopietni neņēmu. Kā gan toreiz varēju zināt: no ārpuses parasts vīns, un viņa, parasta jauna sieviete?

Tikai pēc baisajiem rezultātiem! Tikai pavisam nesen, kad viens vieds cilvēks man izmeta par veidu, kā man trāpījās tas... un tikai tad man atmiņā piepeši izpeldēja tas vakars visās niansēs. Tikai vēlāk, to visu padziļināti pētot, salikās pa plauktiņiem. Patiesība vienmēr nāk gaismā. Bet labāk to saprast pēc iespējas ātrāk,” un Ralfs nervozi iesmējās. Tad piebilda: “Bet Dita taču neko no manis tā arī neieguva! Šādu tādu naudu, kas sen iztērēta, vēl mantu, ko gan jau pati būtu citādi nopelnījusi. Gadiem viņas pašas dzīve vairs nekārtojās, pati nelaimīga...”

“Tad kāpēc viņa to darīja?” es naivi pajautāju.

“Bieži tādus, kuru mātes vai tēvi, vai vecvecāki nodarbojušies ar maģiju, tumšie spēki dīda, spiež darīt to pašu. Kaitēt cilvēkiem un pasaulei. Viņi kaitēšanas postu pārņem. Manto, ja tā var teikt. Tikai tad tu uzvari, ja pārtrauc šo ļauno spēku “līniju”. Ja nepieļauj turpinājumu,” Ralfs teica un, sērīgi pasmaidījis, piebilda: “Drīz viņa pieprasīja, lai nopērku viņai atsevišķu dzīvokli netālu no viņas vecākiem. Protams, nopirku. Lepni izremontēju. Man tolaik bija daudz naudas. Sakari. Ietekme. Popularitāte...”

“Un tu iekriti viņas tumšajos tīklos...” skumji noteicu.

BĪSTAMĀ “SAVĒJĀ” SAJŪTA

“Diemžēl,” Ralfs smagi izpūta elpu un turpināja stāstīt: “Un pat mans amulets, mana “latvju saules zīme” mani nepasargāja! Izrādās, no spēcīgas iedarbības enerģētiski ķīmiskās indes, ja to iedabū cilvēkā iekšā, nekādi amuleti nespēj

pasargāt. Jā, apmuļķots, bet pats taču brīvprātīgi to iedzēru!”

“Kā tik jauna meitene zināja, kā tādu rituālu veikt? Varbūt internētā sameklēja?” neticīgi pajautāju.

“Kā jau tev tikko teicu! Tante viņai tāda... Ne tikai kāršu licēja... Pamācīja, kā to izdarīt - ja kādu cilvēku tik ļoti vēlies “sev”... Praksē bija pārbaudījusi, pati sev viru tā dabūjusi. Viņš nu jau miris. Un tad savam brālim, kam sieva tāda, kas māšelei nepatīk, deva triecienu: pamācīja Ditas mātei, kā paveikt “piebūrumu”. To visu pa kripatiņai no Ditas uzzināju, tikai vēlāk saliku to mozaīku kopā. Cilvēks izšķīrās, aprecēja Ditas māti, piedzima viņiem vienīgā meita. Strīdos laulātie nodzīvoja gadus piecus, un vīrietis 45 gadu vecumā pēkšņi ar šizofrēniju sasirga, kļuva invalids. Nevienam no viņa plašās dzimtas nebija psihisku saslimšanu, ja neskaita māšeles melnās maģijas “hobiju”. Bet māšele palaida baumu, ka brāļa šizofrēnija no senas galvas traumas: reiz huligāni Maskačkā uzklupuši, žokli salauzuši. Neviens pat neapjauta, ka no galvas traumas šizofrēnija nerodas.

Kad zemapziņa tik ļoti pretojas pieņemt “jauno ļauno normālo”, cilvēks glābjas iedomu pasaulē. Starp divām pasaulēm dzīvo, bieži mokās. Kļuvis tik ļoti atkarīgs no uzbāztiem “savējiem”. Un tagad viņš ir vien mēbeles statusā,” un Ralfa sejā nogūla skumjas.

“Drūmi,” domīgi piebildu. “Lasīju reiz, ka šizofrēnijai medicīna tā ari nav spējusi atrast skaidrojumu. Atpļāpājas par ģenētisko pārmantotibu. Bet šizofrēniķiem dzimtā parasti neviens ar to nesirgst...”

“Tieši tā!” Ralfs dedzīgi pamāja. “Visbīstamākais, pats ļauni viltīgākais, viskaitīgākais ir „savējā izjūta”. Tuva cilvēka, savējā cilvēka izjūta pret to, kam ļauni un nāvi nesoši nodomi. Tādi parasti ļoti uzmācīgi maskējas par “savējiem”! Un cilvēks pēc dažām manipulācijām sāk justies totāli atkarīgs no piepeša “savējā” - kas patiesībā ir ļaunais piebūrējs,” Ralfs strikti noteica.

“Savējais ārsts., savējais politiķis., savējais prezidents., savējais aktieris... Un to ļaudīm iestāsta savējie viltus masu mediji,” es piekritu. “Pat ļoti bīstami ir uzticēties un ļauties šai savējo sajūtai! Sekas ir postošas...”

“Tāds „savējais” var izrādīties visnāvīgākais ienaidnieks,” Ralfs atkārtoja.

“Jūtot, ka manā dzīvē piepeši notiek kas neizskaidrojami nelāgs, aizgāju pie kādas plaši izreklamētas pusmūža sievietes Čiekurkalnā. Pelēka seja, sausi, palsi mati līdz pleciem; liela folkloristes sakta pie sienas. Nosēdināja mani krēslā istabas vidū - kā frizētavā, tad piecas minūtes aiz muguras kaut ko kustinājās ar rokām. “Ko jūs darāt?” prasu. - “Enerģijas atraisu,” - saka. Esot sapinušās. Kad beidza čakarēties, skatījās skumīgi. - “Man jūsu žēl.” - “Kāpēc žēl?” - “Neprasiet! Turpināsim enerģijas atraisīt nākamajos seansos. Par šo reizi 50 eiro.” - Es jutos pretīgi. Un dīvaini padevīgi. Nekad agrāk tāda padevība man nebija raksturīga! Samaksāju Čiekurkalna šarlatānei par piecminūšu roku kustināšanu un metos prom. Jau nākamais nāca pie viņas iekšā. Labi, ka viņa nezināja manu īsto vārdu, aiz smiekliem nobeigtos, ka režisors par tādu sviestu maksā simtkārtīgu meistaraktieru algu, minūtēs rēķinot.

Vēl pie dažām aizgāju. Tumsnēja milzu auguma sieva stikla bumbā meta lapiņas, tuklajos pirkstos drebināja svārstu un bubināja, kamēr gotiska paskata rudmate laida pa sienām gaismiņas un iecietīgi vēstīja, ka tie esot dvēseļu kanāli, caur kuriem nākot atbildes uz visiem jautājumiem. Pie večiem es negāju, pietika ar vienu. Sēž aiz galda “viedais dziednieks” un raustīgi bažīgā ziņkārē pēta tevi, cik varēs izvilināt un vai nevar pēc tam norauties pa seju. Tad vēl melnās maģijas mācekles taroloģes un arī parasto kāršu licējas... Pilna Rīga ar šitādiem. Gan jau ka mazpilsētas arī. Izmisušos tik viegli apmuļķot. Un tādu ir tik daudz...” un Ralfs, beidzis stāstīt, dziļi nopūtās.

“Arī bailīgos var ļoti viegli muļķot,” vien piebildu.

“Jā, tāpat kā tagad šitajā kovidafērā - tik daudzus... Tas ir drausmīgi!” atteica Ralfs.

IETEKME NO DISTANCES

Pirms gadiem Izraēlas pētnieki veica eksperimentu. Rezultāti pārsteidza visus. Paņēma cilvēkam no pirksta asins paraugu un, kamēr viņš gaidīja rezultātus, turpat blakustelpā šo asins fragmentu zinātnieki pētīja mikroskopā. Baktērijas lēni pārvietojās - kā pastaigā pa parku, bet makrofāgi^50 inerti snauda.

Tad tika radīti apstākļi, lai asins devējam uzlabojas garastāvoklis un viņš sāk smieties. Un piepeši blakustelpā pētāmajā viņa asinsfragmentā makrofāgi pamodās, uzsāka aktīvi pildīt savu uzdevumu: ar apetīti ēst svešās baktērijas.

Bet, kad šim cilvēkam lūdza skatīties šausmu filmu, asins fragmentā spēcīgi aktivizējās svešās baktērijas: sāka saimniekot kā savās mājās, vairojās, sāka uzbrukt makrofāgiem, kas bēgot izklīda dažādos virzienos, cik nu paspēja...

Bet asiņu piliens taču atdalīts no sava saimnieka, kurš citā telpā! Cilvēka noskaņojums, izjūtas ietekmē viņa asinis pat no distances, tātad, secināja pētnieki, ir kādi vēl nezināmi informatīvi kanāli, pa kuriem apziņas viļņi spēj ietekmēt objektu, kas atrodas distancē no “apziņas avota”. Bez jebkādiem elektroniskiem līdzekļiem, bez jebkādiem 5G, bez magnētiskiem starojumiem, procesoriem, distances raidītājiem...

Ar tādiem eksperimentiem nopelnīt lielu naudu grūti. Ķīmiskais farmācijas bizness ir tūkstošreiz ienesīgāks. Un tieši nomākti slimīgs cilvēks ir visizdevīgākais gan medicīnai, gan farmācijai, gan viņu naudas medijiem, politiķiem

50 Balto asinsķermenīšu paveids, kas, rūpējoties par asins tīrību, “apēd” visu nevajadzīgo, bīstamo cilvēka veselībai.

un saimniekiem.

Kā gan viņi nopelnīs, ja cilvēks ar domu spēku un izjūtām spēs pats ietekmēt savu asiņu kvalitāti? Farmācijas biznesam būs jābankrotē.

Bet ja cilvēka asinīs salaiž traumējošas, ārdošas, ģenētiku negatīvi iespaidojošas svešvielas - cita lieta. Pacients rokā! Melnās maģijas gadījumā - gadu tūkstošiem tas pats.

Bet kurš ir īstais “tumšais operators”? Kuram pieder tā iznīcinošā vara? Piebūrējs domā, ka viņš nu ir pavēlnieks pār to otru, bet piebūrēju nelaimīgās dzīves liecina, ka viņi paši ir nonākuši spēcīga “tumšā operatora” varā.

* * *

“Henrija Forda Veselības sistēmas” medicīnas aprūpes analītiķis Brūs Keins (Bruce Cain) 2019. gadā referēja par 5G draudu cilvēku veselībai, privātumam un brīvībai. Viņš domāja, ka cilvēku piespiedu vakcināciju ar mRNS injekcijām uzsāks jau 2020. gada maijā. Toreiz viņš izskaidroja tās saistību ar 5G. Šo video Youtube izdzēsa piektajā stundā pēc publicēšanas. Patiesības gaisma viņiem ir ārkārtīgi bīstama.

Kur nav paredzēta 5G infrastruktūra, arī kovid-19 nav, to pierādīja mikrobiologs Bartomē Pajērs Šifrs (Cifre) ar “robežas efektu”. Kovid-19 tikpat kā neaptver vietas, kur nav blīvas mobilo sakaru pārklājumu zonas un 5G “projekta”. (Tur arī nelido toksisko ķīmtrašu kaisītāji, ar mērķi “uzpildīt” cilvēkos magnetizējošas nanodaļiņas, lai “ķermeņus” pieslēgtu “internētam” bieži gan “ķermeņos” izraisot ķīmiskas pneimonijas utt.). Vēršoties pret 5G, B. P. Šifrs kļuva netīkams “digitālās verdzības” plānotājiem. Viņš ir tālredzīgs cilvēks, jau 1970. gados uzsāka lielu kampaņu pret plastikas piesārņojumu okeānos, toreiz viņš strādāja pie okeānu bakteroloģiskās izpētes.

PASLĒPTAIS GRAFĒNA OKSĪDS

2021. gada vasarā pasaules neatkarīgās ziņu vietnes pāršalca spāņu zinātnieku secinātais: apzīmējums Sars-CoV-2 nav apzīmējums “vīrusam”, bet gan grafēna oksīdam vai tam līdzīgai toksiskai un magnetizējošai vielai, kas ārēja elektromagnētiska lauka ietekmē pati spēj pavairot savas frekvences. Kad biostatistiķis, ģenētikas eksperts Rikardo Delgado grafēna oksīdu nosauca par neuzrādītu kovidvakcīnu sastāvdaļu, to steidza noliegt faktčakari ar pretargumentu, ka tad jau melnā krāsā būtu vakcīnšķidrums. Vai viņi cerēja, ka cilvēki zīmuļa grafītu jauc ar grafēna oksīdu un nezina, ka arī dzidrais dimants, tāpat kā grafēna oksīds sastāv no oglekļa atomiem? Garafēna oksīds nozīmē vienu oglekļa atoma kārtu (vienu kārtu “6-6-6” atomiem). Turklāt uz “mik-sēti” savakcinēto jautājumiem, kāpēc Modernas injekciju šķidrums, ko viņi saņēmuši, bijis brūngans, bet Pfizer gaišs, atbildes nesekoja.

Zinātnieku grupa, kas izpētījusi Pfizer “vakcīnu” komplektu (ar marķētu derīguma termiņu: 8.21.), atraduši tajās publiski neuzrādītu, bet ļoti bīstamu sastāvdaļu - grafēna oksīda nanodaļiņas. To faktiem bagātā intervijā Stīvam Petersam, LiveRVM informē farmaceitisko pētījumu eksperte Dr. Džeina Rubija. Arī biologs Dr. Pablo Kampra Madrids (Pablo Campra Madrid) un citi pētnieki secinājuši, ka kovidinjekcijas “satur ievērojamu daudzumu grafēna oksīda nanodaļiņu”.51

Turklāt arī daudzas elpceļu maskas saturot grafēna oksīdu. Sevišķi “medicīniskās”, ko kariņvaldība no 2022. gada 25. janvāra, kā ļaunas mēnessērdzības apmāti, uzspiež visiem Latvijas iedzīvotājiem par obligātām^52. Grafēna oksīda sīkdaļas sasūcinātas arī PCR testu irbuļu galos. Bet grafēna oksīds cilvēka organismā rada trombus, sadragā imūnsistēmu. Ieelpots grafēna oksīds izraisa arī garšas un smaržas zudumu (viens no kovidam piedēvētiem simptomiem). Ar grafēna magnētismu skaidroja arī dažādu priekšmetu lipšanu pie ādas pēc kovidinjekciju saņemšanas.

“Daudziem cilvēkiem, šķiet, joprojām nav skaidra 5G tehnoloģiju nozīme šajā visā. Maskas, PCR testi, iespējams, arī citas pēdējo gadu vakcīnas - visas satur grafēna oksīdu, veicot “sistemātiski pakāpenisku pasaules iedzīvotāju saindēšanu,” raksta Rikardo Delgado pētnieku komanda 2021. gada vasarā.

“Cilvēki dalās ar piedzīvotām blaknēm, bet citi saka, ka ar mani nekas nav noticis. “Nekas” ir nepareizi. Ar jums nekas nav noticis, kamēr viņi neveic slaveno 5G ieslēgšanu. Grafēna oksīds reizina savas frekvences, saņemot pat ļoti vāju radiofrekvenču signālu. Kas notiks, kad viņi noklikšķinās uz mazās 5G ieslēgšanas pogas aizparīt?” viņi jautā. 5G ir militāra tehnoloģija, kas cilvēkiem ļoti kaitīga, to jums pastāstīs jebkurš godīgs teletīklu tehniskais darbinieks.

Arī ASV zinātnieki Dr. Roberta Janga (Young) vadībā apstiprina: četru lielāko farmācijas kompāniju kovidvakcīnās ir toksiskais grafēna oksīda na-nomateriāls, kas, iekļūstot cilvēka ķermenī, savietojams ar 5G.

Patiesība reizēm izlaužas ārā arī no kovidafēristu mutēm: “Mēs vēl neinficējām ar šo vīrusu pietiekami daudz cilvēku” BBC vaļsirdīgi izpļāpājās karaliskās Medmāsu skolas priekšniece, profesore Kinneira. ASV Baidena preses sekretārei pasprūk vārds “plāndēmija” (iepriekš izplānota pandēmija). Arī

51 Delgado Martin, Campra Madrid, Graphene Oxide Detection in Aqueous Suspension; La Quinta Columna Report, 28.6.21.; par grafēna nanotehnoloģijām arī: Ou, L., Song, B., Liang, H. et al. Toxicity ofgraphenefamily nanoparticles : a general review of the origins and mechanisms', Bethany Halford, Graphene Ribbons Show Promise as Semiconductors, Chemical andEngneering News, Volume 86, Issue 3,4, etc.

52 Kamēr citās valstīs tās pat aizliedz toksiskā masku sastāva dēļ.

Kariņš vārda “vakcinēšanas” vietā LTV ekrānā izspļāva: “čip.. “čip[ošana]”...

Cilvēki daudzviet pasaulē kovidvakcīnas jeb švakcīnas iesaukuši parfranken-šteina dūrieniem.

Pasaulslavenais biofiziķis Andreas Klekers arī atklājis, ka kovidvakcīnas satur lielu apjomu grafēna oksīda, brīdināja: tas izmaina cilvēka elektromagnētisko lauku, tas sagrauj normālu cilvēka orgānu funkcionēšanu. “Mēs esam norūpējušies par blakusefektiem, ko tas rada. Tie nav aprakstīti medicīnā, bet gan manā darba laukā, biofizikā. Kas notiek? Lai ķermenis darbotos, tam vajadzīgas elektromolekulārās spējas. Sirds pukst, jo ir magnētiskais lauks, kas rada elektrību sūknēšanai un visam pārējam. Grafēns pilnībā maina mūsu magnētisko lauku... Tas, ko mēs redzam in vivo (dzīvās būtnēs), notiek ar dramatiskiem efektiem. Mēs esam skatījušies daudz video, kur cilvēki mirst pēc vakcinācijas. Jūs redzat cilvēku spazmas. Šīm spazmām, piemēram, ir ļoti specifiskas frekvences un tās ir vienādas visu veidu spazmās. Šīs spazmas liecina, ka pastāv cilvēka elektromagnētiskā lauka traucējumi.”[21] Grafēna oksīda un citu toksisku materiālu, piemēram, alumīnija, LNP^22 kapsīdu, PEG^23 un parazītu klātbūtni vakcīnās vēl papildus apstiprināja Dr. Roberts Jangs^24. ASV Zinātnieku klubs arī publicēja ziņojumu ar mikrofotogrāfiskiem pierādījumiem par nanodaļiņām vakcīnās.[25]

Vācu patoanatomi pēc injekcijām mirušo paveidos atrod čipveidīgas, asas nanodaļas, dīvainu struktūru asinsšūnas, dažādus svešelementus. Arī Dr. Jangs pētīja vakcinēto cilvēku asiņu dramatiskās izmaiņas pēc mRNS injekcijām: 24 stundas pēc injekcijas asinis bioloģiski pārveidojas, daudzi sarkanie un baltie asinsķermenīši bīstami mikrokristalizējas.

Zinātnieki pierādīja, ka cilvēka imūnsistēma apstrādā grafēna oksīdu tādā pašā veidā kā baktērijas, raugu vai pelējumu. Tas nozīmē, ka pret to aktīvi cīnās dabiskā imūnsistēma, ja vien nav mākslīgi “atslēgta”.

Kāpēc viņi slepeni bāza vakcīnās grafēna oksīdu? “Neviena viela uz zemes neko -municē labāk ar 5G par (oglekļa) grafēna oksīdu. Neviena cita viela nav efektīvāka, lai iekļūtu cilvēka smadzenēs un manipulētu ar cilvēka domām un jūtām, kā to dara grafēna oksīds.” Kompānija, kas nodarbojas ar cilvēka smadzeņu manipulēšanu, izmantojot grafēna oksīdu “medicīniskām vajadzībām”, NeuroElectronics savā mājaslapā vēsta: “mēs lietojam grafēnu, plānāko materiālu, kāds zināms, lai manipulētu ar cilvēka smadzenēm, lai izmainītu smadzeņu darbību.’”’[26] Viņi palīdzot cilvēkiem ar mentāliem traucējumiem: grafēns esot ideāla viela, lai izmainītu cilvēka smadzenes. Bet tas “strādājot” vislabāk kopā ar 5G.[27]

KLUSAIS 5G

Vai zinājāt, ka Dienvidamerikas lapsene prot precīzi iedzelt tarantulam konkrētos nervu mezglos. Ja lapsene kļūdītos par matu, zirneklis to nogalinātu. “Kad tai darīšana ar citām zirnekļu sugām, tā precīzi dur savu dzeloni citās vietās... vispirms žokļa nervu mezglā - sak, “nu tu man vairs neesi bīstams!”, pēc tam kādā mīkstā vietā starp priekšējām kājām, nervu audumā. Kad upuris tā apstrādāts, tā uzsēžas uz zirnekļa un iedēj tajā savas olas... kad izlien mazie, tie tūdaļ atrod arī pārtiku: zirnekļa ķermeni. Citas lapseņu sugas dēj savas olas kāpuros, dzeļot 1, 2, 6 vai 7 reizes, tik, cik konkrētajam kāpura paveidam nervu mezglu. Paralizētais pilnīgi nobeidzas vien tad, kad tajā izšķiļas lapsenes kāpuri.”[28]

Un tagad - vai zinājāt, ka 5G starojums trāpīgi spēj “iedurt” cilvēka nervu mezglos, ietekmēt kalcija kanālus un visu endokrīno sistēmu? Tas “var vadīt cilvēka noskaņojumu, pat domāšanu un uzvedību... Elektromagnētiskā lauka mikroviļņu frekvences izraisa plaši izplatītus neropsihiatriskos efektus, ieskaitot depresiju.”[29] Depresīvs cilvēks vienmēr viegli vadāms. Kā ar paralizētu prātu.

Gan Rietumu, gan PSRS pētījumi jau no 1970. gadiem liecina, ka “mikroviļņu starojums” (5G, radaru, mikroviļņu krāsniņas u.c.) ietekmē reakcijas ātrumu, rada miega traucējumus, galvassāpes, nogurumu, nespēju koncentrēties, atmiņas izmaiņas, reiboņus, trauksmainu nemieru, sliktu dūšu, aizkaitināmību, ādas dedzināšanu, niezi, tirpšanu, ādas nokrāsas maiņu, smadzeņu aktivitātes izmaiņas: visu precīzi pēc 5G kontrolētāja jeb “tumšā operatora” vajadzības un iegribām - nospiežot pogu, pamainot viļņu spēku.

Kamēr daudzas valstis ļoti piesardzīgi un skeptiski izturējās pret 5G, Egils Levits (tūlīt pēc inaugurācijas^30) paziņoja: Latvijā 5G tiks ieviests visdrīzākajā laikā. Iespējams, ka arī tāpēc viņu velnaduča saeimas četrpartiju koalīcija iesēdināja prezidenta krēslā. Kad daudzās pasaules valstīs sākās nopietni protesti pret 5G, drīz visur pasludināja kovidpandēmiju. Un Klauss Švābs tik pašpaļāvīgi paziņoja par tuvāko nākotni: “Jums nekas nepiederēs, jums nebūs privātuma un jūs būsiet laimīgi.[31]” Kā bezdomu kalpi, transhumānie vergi viņam nākotnē rādījās visi cilvēki.

“Fakts par nanotehnoloģiju, grafēna oksīda klātbūtni kovidvakcīnās ir ļoti satraucošs, sevišķi, ja mēs zinām, kāda ir pasaules līderu dienaskārtība, ko publiskās uzstāšanās laikā savai tautai strupi pateica Čīles prezidents Sebstians Pinera^32: “Paklausieties, ko pasaules līderi uzsāk šajā sabiedrībā. 5G ir milzīgs lēciens. Tas piedāvā iespēju, ka mašīnas var lasīt mūsu domas un var ievietot mūsos domas, ievietot jūtas. Tas ir kosmisks lēciens, tas ir Kopernika lēciens, tāpēc patiešām 5G tehnoloģija nozīmē pašu lielāko izmaiņu triku mūsu dzīvēs. Lielāku nekā jebkuras iepriekšējās tehnoloģijas. Tas nav tikai par dzīves maiņu, tas nozīmē tās pārveidošanu. 5G ir patiešām nervu sistēma mūsu sabiedrībai. Tā modernizē mūsu valsti, tās būs izmaiņas, kas sasniegs katru māju mūsu valstī.””[33]

Daudz pētījumu ir arī vietnē laquintacolumna.net - gan par “abpusgrie-zīgā zobena” grafēna oksīda risku un attīstības iespējām, gan par MENP (jeb MEND - mangnētiski elektrizējošām nanodaļinām), 2000 reizes plānākām par cilvēka matu, kas spēj uztvert un izstarot magnētiskos laukus, vienlaikus elektriski mijiedarbojoties ar cilvēka šūnām, piesaistīties cilvēka smadzeņu neironiem, veidojot bezvadu saziņu ar ārējo operātormehānismu. To varot izdarīt, ja cilvēkā injicējot 80 miljardus nanodaļiņu - ar mērķi “lasīt un kontrolēt cilvēka jeb upura smadzenes. Vai tāpēc ES kovidvakcīnu sākotnējā projektā tika paredzētas 8 kovidinjekciju reizes?

BET SAVU CILTSKOKU VARAT IZMEST

Ja jums jau ir izstrādāts savas dzimtas sakņu ciltskoks, tad izmetiet to. Ja pieļāvāt ģenētisko kovidinjekciju, tad nu jūsu vecāki ir “ēnainās pārvaldes” Rotšildu, Geitsa, Ventera superdators - viņi tā uzskata. Paši piekritāt injekcijai, paši parakstījāt papīrus. Tas nevar būt!? Protams, jūs apmanīja, pievīla, nošantažējot iebiedēja, ar draudiem nobaidīja? Bet tas viņus vairs neinteresē. Parakstījāt, ka apzināties visu “vakcīnas” iedarbību, un ar to pietiek. Viņi piedāvā arī zinātnisko un juridisko pamatoj umu tam. Un visam pāri globālais piebūrums ar nosaukumu kovid-19. Rotšildiem pētnieki piesolīja, apsolīja, apņēmās izstrādāt brīnumšprici, kas cilvēka ķermeni kā biorobotu pievienos 5G, lai turpmāk ķermenis atkarīgs tikai no “ēnu pārvaldes” komandām. Transhumānisma vergu dzīslās ritēs viņu iedurtā jeb “uzinstalētā” sveša DNS programma, “magnētiski un maģiskās frekvences” uztverot un raidot.

Zinātnieks Džons Kreigs Venters 2010. gadā lielījās, esot “uzgājis” sintētisko genomu, kas strādāšot kā dators. Viņi varot “izstrādāt bioloģisko programmnodrošinājumu jaunām bioloģiskām sistēmām. Mēs pārprojektējam šūnas, ievadām tajās [mākslīgos] gēnus loģiskā secībā.” Un viņa kolēģis piebilst: “Ja jūs šo mākslīgi radīto RNS vai DNS ievadiet cilvēka ķermenī un izmantojat radiosignālu, jūs varēsiet to aktivizēt no iekšpuses. Un izveidot jebkādu substanci, kādu vēlaties... Substance var darīt ar mums, ko vēlas, tā var mūs lēni noindēt vai ātri nogalināt, to kontrolē ar radio frekvenču^34 palīdzību...”

Kreigs Venters: “Radot sintētisku šūnu, mēs ar datoru izveidojam ciparu kodu. Starp ciparu kodu un ģenētisko kodu nav starpības, tā kā ciparu kods var kustēties kā elektromagnētiskais vilnis un tas ir tuvu gaismas ātrumam, tad mēs varam vadīt bioloģiskos procesus ar gaismas ātrumu. To var lietot praktiski,” viņš sola saviem saimniekiem.

“Tātad mēs ievadījām jaunu kodu [dabiskās] šūnas DNS un pievienojām URL adresi.” Tad tās esot “būtnes, par kuru vecākiem nu uzskatāms dators. Un mēs nolēmām, ka viņiem nu vajag savu internēta adresi.”

Un tiešām - BlueTooth atpazīst kovidvakcinētu cilvēku kā URL adresi. To redzēsiet vismaz sešus gadus vecos tālruņu modeļos vai speciālajās BlueTooth meklētāja ierīcēs. Cilvēka RNS un DNS “saaudzēts”, iedragāts ar mākslīgo, sintētisko mRNS un DNS, kas iegriežoties dabiskajos cilvēka gēnos (fekvencēs), un nu ierīces var noteikt šī cilvēka jeb “mērķķermeņa” numuru.

Vairākas reizes pārbaudīju ar Sony Experia 2012. gada modeli, jā, diemžēl kovidvakcinētajiem uzrādīja URL adresei līdzīgu ciparu kombinācijas, it kā to ķermeņiem būtu URL adrese. Cik ilgi tā reaģēs viņu ķermeņi? Un vai visiem kovidvakcinētajiem? Mani paziņas, kolēģi, draugi, kas līdzīgi pārbaudījuši, saka, ka pēc injekcijas visiem. Cik noturīga ir šī sintētiskā biorobota “adrese” jeb indentifikācija? Vai tā izvadās ar laiku, vai pavājinās “signāls” un kāpēc visu laiku tā jāatjauno ar “balstvakcīnām”?

Un kā mērķķermeņi (Ventera, Geitsa u.c. leksika) savietojas ar 5G un Pentagona satelītiem? Izskatās, ka arī tas vēl ir eksperiments, nemaz nerunājot par draudiem cilvēku veselībai un dzīvībai.

“Lai inficētu savu meiteni ar ģenētisku saslimšanu vai infekciju, starp citu,

to var izdarīt arī pa e-pastu, cilvēki to var izmantot, lai kaitētu viens otram,” gandarīti runā Kreigs Venters. “Ar labu datoru sava DNS dekoderā jūs varat uzlikt aizsardzību no bioloģiskā vīrusa.” Ar ko viņš īsti nodarbojas? Praktizē melno zinātni vai melno maģiju? Lai gan starp tām jau nav lielas atšķirības, tās darbojas kopā.

Braiens Kofrons, Amazon bijušais drošības sistēmu sadarbības partneris stāsta: “Cilvēku pieslēdz tehnoloģijai. Kad frekvence, ko raida iekārta, nonāk līdz frekvencei, uz kuru nu rezonē ar nanosvešvielām uzpildītais ķermenis, tā smadzenes un jau izmainītais DNS, tad starp tiem notiek saplūšana, starp iekārtu un mērķķermeni veidojas frekvenču maģistrāle. Pa šo maģistrāli “mērķis” saņem informāciju un instrukcijas. Instrukcijas tiek nosūtītas [kovidvakcinētajam] mērķim kā pa parastu internēta kabeli. Tas patiešām notiek. Viņiem izdevās salauzt cilvēka saprātu, smadzenes un cilvēka ķermeni^35.

Tikko kā starp iekārtu un cilvēku-mērķi nodibinās maģistrāle, viņi var nosūtīt instrukcijas. Instrukcijas nosūta frekvenču vilnī, kas noregulējas uz indivīda rezonējošo frekvenci. Tad viņi var manipulēt ar domām, emocijām, uzvedību un pat ar mērķim dzīvībai svarīgiem orgāniem... vadīt sirdspukstus, elpošanas ritmu utt.”

* * *

“Pfizer-BioNTech mRNS vakcīna, Moderna-Lonza mRNA-1273 vakcīna, Oksfordas Seruma institūta AstraZeneca vakcīna un Janssen COVID-19 vakcīna, ko ražo Janssen Biotech Inc., Johnson&Johnson Janssen Pharmaceutical Company, NAV vakcīnas, bet gan nanotehnoloģiskas zāles, kas darbojas kā ģenētiskā terapija. Nosaukums “vakcīna”, visticamāk, ir eskotāža (viltība), ko izmanto birokrātisku un tehnisku iemeslu dēļ, lai saņemtu steidzamu apstiprinājumu, ignorējot visus parastos noteikumus, kas nepieciešami jaunām zālēm, jauniem nanotehnoloģiskiem mehānismiem, ko vēl nekad vēsturē nav pieredzējuši cilvēki,” raksta Dr. Roberts Jangs. “Visas šīs, tā saucamās, “vakcīnas” ir patentētas, un tāpēc to faktiskais saturs tiek turēts noslēpumā pat pircējiem, kuri, protams, izmanto nodokļu maksātāju naudu. Tātad patērētājiem (nodokļu maksātājiem) nav informācijas par to, ko viņi, veicot potēšanu, saņem savā ķermenī. Cilvēce tiek turēta tumsā par to [vakcīnu] negatīvo magnotoksisko, citotoksisko un genotoksisko nano-bio mijiedarbības ietekmi uz asinīm un visām ķermeņa šūnām.”[35]

2016. gada 25. martā Kreigs Venters ziņoja, ka esot izveidojis SYN3.0 sintētisko genomu, kurā ir vismazāk gēnu no jebkura brīvi dzīvojoša organisma (473 gēni). Mērķis bijis noņemt visus nebūtiskos gēnus, atstājot tikai minimālo kopumu, kas nepieciešams dzīvības uzturēšanai. Izdzīvošanai nepieciešamais. Nevis dzīvošanai. Jo viņi grib pārvērst citu cilvēku dzīvi par izdzīvošanu, nevis dzīvošanu. Tāda ir viņu domāšana un mērķi.

2007./2008. Times Magazine ģenētikas grāvēju Kreigu Venteru ievietoja 100 pasaules ietekmīgāko cilvēku sarakstā, un 2010. gadā British Magazine, 14. vietā no pasaules 50 ietekmīgākajiem. “Ēnainā pārvalde”, kurai pieder šie mediji, lika uz viņu milzu cerības. Kāds vilinājums: visu cilvēci pakļaut un katru pārvērst standartizēti pilnīgi pakļāvīgos biorobotos, ko lēti vada no ārpuses! Bez savām domām, bez savām jūtām, bez brīvās gribas, bez pretošanās spējām. Un tad, ja tādiem piedzims nākamās paaudzes, arī tie jau juridiski piederēs pseidovecākiem: superdatoram un tā īpašniekiem.

Tomēr lielīšanās ar ateismu, kā to publiski dara Kreigs Venters, neatceļ Dieva klātbūtni.

Katrs cilvēks ir unikāls Dieva radīts brīnums. Jau pat viena gēna izmaiņa spēj pilnīgi pārveidot visu indivīda dzīvi. “Mēs patiešām esam “biedējoši un brīnišķīgi” veidoti. Pēc jūsu tēva un mātes tuvības pastāv tikai viena iespēja no 300 000 miljardiem, ka piedzims tieši tas indivīds, kas būsiet jūs! Citiem vārdiem sakot, ja jums būtu 300 000 miljardu brāļu un māsu, tie visi būtu atšķirīgi no jums... Tas ir zinātnisks fakts.”[36]

“Tā ir jauna tehnoloģija. Tajā nav novājināta vīrusa tīrā veidā, kas izdalīts laboratorijā, bet izmainīts ģenētiskais kods. Mūsu organisms ir sarežģīta sistēma, un jebkura iejaukšanās no malas būs ar sekām... Ģenētisko kodu mainīt nedrīkst! Tas ir ļoti vērtīgs, jo ir no Dieva. Un sekas būs noteikti. Vakcīnu ražotāji neuzņemsies nekādu atbildību. Viņi saņems peļņu, bet neko jums nemaksās problēmu gadījumā. Tas ir ļoti izdevīgi - par savu noziegumu pret cilvēci nenest atbildību,” saka Dr. Kerija Madeja (Carrie Madej) un atgādina, ka “ir pieņemts likums, par kuru nezina ļoti daudzi ārsti, zinātnieki. Likums nosaka, ka cilvēks kā būtne var būt patentēts kāda īpašums, ja viņa genomā ir sintētiskā gēna klātbūtne.” Kad Dr. Kerija Madeja dokumentācijā Cīņa par cilvēci (The Battle For Humanity) brīdināja par kovidinjekcijas spēju mainīt cilvēka DNS ar postošu iznākumu, tūlīt fastčekeri jeb faktčakari^37 steidzās to nodēvēt par viltus ziņu (fake news). Fb cenzēja visus, kas brīdināja par

kovidinjekciju spēju mainīt cilvēka genomu. Līdz... godīgākie Feisbuka darbinieki palaida atklātībā Zoom tikšanos ar Fb šefu Cukerbergu jeb Zakerbergu, kas savam stafam teica - šīs injekcijas patiešām maina cilvēka DNS: “Mēs vienkārši precīzi nezinām ilgtermiņa bakusefektus pamatos izmainīta cilvēka DNS un RNS, pa tiešo to iekodējot [dabiska] cilvēka DNS un RNS, lai spētu pamatos ražot šīs antivielas, un vai tas izraisa citas mutācijas un no tā izrietošus riskus.”[38] Cukerbergs nav sētas puisis vai “pēkšņais veiksminieks-miljardieris”, viņu pieskaita “ēnu pārvaldei” - kā ķieģeli drūmās piramīdas augšgalā.

Kad Dr. Kerija Madeja izpētīja Moderna un J&J vakcīnu flakonus spēcīgā mikroskopā, ieraudzītais šokēja viņu. Divos flakonos bija dzīvi organismi ar taustekļiem. “Šis radījums pārvietojas, paceļas un pat šķiet, ka apzinās sevi,” saprotot, ka šīs nezināmās, astoņkājiem līdzīgās radības tiek injicētas miljoniem bērnu visā pasaulē, doktore Madeja sašutumā raudāja. Viņa flakonos pamanīja arī grafēna sīkdaļas, arī pašmontējošas nanodaļiņas...[39] Ļoti līdzīgus atradumus publicēja arī citi zinātnieki. Pasaules gaišākie un ētiskākie prāti apvienojās, lai izgaismotu notiekošo. Ar to kovidtirāni nebija rēķinājušies, viņu cenzūra izrādījās par vāju.

KAM PIEDER CILVĒKS? LĒMUMS “666”

13.6.13. ASV Augstākā tiesas nolēmumu (Nr. 12-398) tagad piemin daudzi. Lietā Molekulārās patoloģijas asociācija pret Myriad Genetic, Inc., varenā tiesa lēma, ka “cilvēka DNS nevar tik patentēts, tāpēc, ka ir “dabas produkts”. Taču lēmuma beigās piebilda - ja cilvēka genoms tiek izmainīts ar mRNS vakcīnām (kuras tieši šobrīd arī izmanto), tad gēns var tikt nopatentēts. - Tā runā doktore Činda Brandolino, kas redzējusi daudz posta no kovidvakcīnām, daudz nāves un noraizējusies par tiem vakcinētajiem, kas paliks dzīvi un par viņu pēctečiem. “Tas nozīmē, ka, izmainot kaut tikai sīkāko daļiņu jūsu DNS, jūs juridiski kļūstat par kāda cita īpašumu,” viņa secina.

Turklāt tiesas nolēmuma datums 13.6.13. un 13. nodaļa Jāņa Atklāsmes grāmatā - šo ciparu kopaina veido “666”. Tieši 13. nodaļa vēsta par ļaunā “zvēra” un “cilvēka” kopīgo skaitli. Kurā tūkstošgadē tas notiek, Svēto rakstu simbolikā šajā gadījumā nav nozīmes. “Kam ir saprašana, lai izdibina zvēra skaitli, tas ir cilvēka skaitlis; un viņa skaitlis ir seši simti sešdesmit seši.”[40]Tiesas lēmuma datums un Svēto rakstu Atklāsmes grāmatas nodaļa - tiesas lēmums kā sātaniskās pasaules simbols, kas atļāvies apstiprināt jebkuru, pat visniecīgāk izmainītu dzīvu genomu kā patentētāja īpašumu, un Svēto rakstu nodaļa, kas simbolizē Radītāja, Dzīvā Dieva klātbūtni un atgādina, ka viss pieder Dievam - jebkura dzīvā radība, jebkurš genoms. Visi tie cilvēki, kuri “pārvirzās” uz tiesas lēmuma matricu un pārveidoto genomu īpašumtiesībām, novēršas no Radītāja, pievienojas “zvēra skaitlim”. Kas notiek ar zvēru, var izlasīt Jāņa Atklāsmes grāmatā.

“Zvēra zīmi” jeb “pārkodējumu” pieņem tas cilvēks, kurš nodod modificēšanai savu dievišķo cilvēka genomu. “Kad jūs modificējiet genomu ar vakcīnu, vakcinētais kļūst par transģenētisku, transhumānu personu. Un pēc starptautisko tiesību normām, tāds cilvēks kļūst par patenta turētāja īpašumu,” saka Dr. Brandolino. Cilvēktiesību izpratnē tāds transcilvēks (ar mākslīgi izmainītiem gēniem, kas vairs nav 100% dabisks cilvēks), vairs netikšot uzskatīts par cilvēku, viņa prognozē. Kovidvakcīnu mākslīgie genomi ir patentēti. Bet viss, kas ir patentēts, pieder patenta īpašniekam. Slavenā Latīņamerikas ārste noraizējusies par cilvēku neizpratni, kādā situācijā tie tagad nonākuši. Paralēli bīstamām blaknēm, zaudētām cilvēktiesībām, izdzīvojušajiem būs arī pārveidots genoms, ja mākslīgo modifikāciju pārmantos viņu pēcteči.

Vai zinājāt, ka arī AIDS ir patentēts, arī SARS, ZIKA, EBOLA? Jo tās nav dabiskas slimības. Tās ir speciālu vakcīnu postošās sekas. Kāpēc? Nu, viņi to sauc par biznesu.

* * *

Austrumeiropā populārā “tumšā riebēja” jeb “kundze Nita” pirms pāris gadiem publiski dalījās pieredzē - pie viņas skrienot sievietes un prasot, lai piebur viņām sportistus, mūziķus, aktierus un citas slavenības. Bet “kundze Nita” saka: ja nav bijis seksuāls kontakts, noturīgu mīlas piebūrumu nevarot paveikt: “Uzsūtīsiet tikai slimību un nāves lāstu, bet pašām no tā labuma nekāda. Viņš nebūs ar jums.” Neizdošoties klasiskais piebūrums, kad “operators” cilvēku iegūst par vergu. “Tikai no distances kaitēt un iznīdēt - kāds tad tur pašām ieguvums vai labums?” viņa saka. Ja nebūs iebarojuma, iedzir-dījuma - nedarbosies. Nebūs dūriena plecā vai regulāra irbuļa degunā, arī piebūrums -19 nedarbosies.

Kundze Nita gan noklusē, ka melnā maģija un jebkāda veida piebūrumi nekad nesniegs kādu labumu ne upurim, ne arī “operatoram”, piebūrējam. Tikai kaitēt sev un citiem? Tā ir ļaunā iedaba. Dažkārt ļaunuma apsēstie to nesaprot un rīkojas tā, it kā būtu nemirstīgi.

“Ēnainā pārvalde” ir sasirgusi ar izsekošanas apmātību. Viņi var izsekot jebkuru pat izslēgtu telefonu, jebkuru datoru, planšeti, elektroauto bez jebkādas tā īpašnieka piekrišanas. Viņu kaprīze joprojām ir visu cilvēku bezierunu pakļaušana. Var noklausīties sarunas, filmēt vaibstus, acu zīlītes, bet domas ietekmēt visiem cilvēkiem viņi nevarēs nekad.

“BEIDZOT TU ESI BŪRĪTĪ!”

“Ar Ditu mums pilnīgi nesaderīgi raksturi, domāšana, intereses. Lai gan, savu interešu man vairs nebija,” man stāstīja Ralfs. “Vienīgais, kur mēs sapratāmies: arī viņai patika Skroderdienu Silmačos 1986. gada uzveduma komiskās epizodes. Tātad, mums mazliet saskanēja humora izjūta. Cik jauki!” Ralfs teica, bet sarkasmu viņa sejā nemanīju. Viņš turēja agrākos notikumus distancē. “Visu pārējo laiku - attiecību bezjēdzīga skaidrošana starp viņas iemīļoto seriālu skatījumiem, kas man bija pilnīgi vienaldzīgi, tāpat kā gulšņāšana caurām dienām dīvānā. Bet viņa to pieprasīja! Nu viņai bija savs dzīvoklis, tuvāk jūrai, kā gribēja. Bet strīdējāmies arvien vairāk, sākās elle,” Ralfs nopūtās. “Es esmu greizsirdīga uz tavu radošumu! Es negribu, ka tu ņemies ar tām lugām!” - tā viņa man nodeklamēja. Iedomājies?! Mana brīvā griba bija jau atslēgta,” Ralfs atcerējās.

“Ne ar vienu citu sievieti pat sazināties vairs nedrīkstēju,” viņš turpināja. “Pat par darba lietām, pat ar teātra grāmatvedi. Soctīklos vispār labāk nerādīties! Visu kontrolēja Dita! Ja paslepus radoši strādāju, cik nu vairs radoši varēju pastrādāt, baigi sabozās. Izsmēja. Aizliedza! Visādi centos tās attiecības pārtraukt. Bēgu alkoholā, pieņēmu to kā „likteni”, kā savu “jauno dzīvi”, “jauno normālo”, ka nu manā dzīvē pilnīgi visu kontrolē tikai viņa. Bet viņa man tikai noglāstīja roku: “Beidzot esi būrītī. Uz visiem laikiem”. Tā viņas dīvainā metafora mani pārsteidza pat piebūruma spelgonī. Senčos viņai taču nav menti!” kā atgaiņādamies Ralfs iesaucās.

“Tu man tā arī neesi pateicis, kas viņa tāda ir, ko viņa dara?” ieinteresējos.

“Kamēr pa miskastēm dzīvojos, viņa pabeidza universitāti, strādāja Izglītības, tad Veselības, jeb kā tagad saka: Slimības ministrijā,” Ralfs paskaidroja.

“Tumšiem lēmējiem vajadzīgi tumši izpildītāji,” noteicu.

“MELNĀ ZINĀTNE”

Ja 2010. gadā jūdaisma teorētiķis Ehuds Benors teica, ka “zinātne cenšas maģiju padarīt reālu”, tad kovid-19 precizē: “melnā zinātne cenšas melno maģiju padarīt reālu”. Tās postošās sekas redzamas arvien vairāk. “Melnā maģija” zinātni vienmēr izmanto ļauniem mērķiem. Ar dažādiem pieejamiem līdzekļiem tā izplata visa veida iznīcību. Un zinātnes netīrākā strāva jeb “melnā zinātne” piedāvā vien ķēmīgu pretmetu patiesam progresam un pasludinās gluži par reliģiju vai “zvēru”, pieprasot visiem tai ticēt bez ierunām, t.i., “pielūgt zvēra tēlu”[41]. Un daudzi cilvēki taču pat Fb pie saviem portretiem lika absurdi komisko saukli: “es ticu zinātnei”. Kam viņi tic? Ar “zinātni” viņi domāja kovidinjekcijas, globālo cenzūru un “viltus pravieti”, par kuru raksta evaņģēlists Jānis: “Un es redzēju no pūķa mutes un no zvēra mutes un no viltus pravieša mutes iznākam trīs nešķīstus garus kā vardes.”[42] - Plāndēmija, globālā sasilšana, digitālas naudas monopols, citplanētiešu briesmas, sātaniskā ģenētika, klimata modelēšana un postīšana?

Vai atceraties 2020. gada nogali, kad kariņvaldība meklējās pēc jaudīgākiem veidiem, lai cilvēku prātos ielietu bailes par brīnumvīrusa nāves izkapts dižo vēzienu? Tā laika veselības ministres Viņķeles replika par “dvēseļu inženieriem”, kas konstruēšot Latvijas iedzīvotāju dvēseles un prātu nebija tikai metafora, tā atainoja domāšanu, kas cilvēkus uztver kā pārkonstruējamas lietas, lētus, ērti utilizējamus mehānismus.

Divi ASV “pētnieki” Smitsona žurnālā (11.2014.) palielījās, ka implantējuši peles smadzenēs viltus atmiņu. Pele vairs neatceroties savu pieredzi, bet svešu, no citas peles izoperētām smadzenēm. Nav teikts, cik dienu vai stundu pelītes pēc “operācijas” nodzīvoja, kāda tai sadistiskajai nodarbei jēga un kurš to pasūtīja. The Guardian (24.3.16.) pavēsta, ka ASV ģenētiski pārveidotā olbaltumviela “magneto” spējot distancēti kontrolēt smadzenes un uzvedību. Bet RIA Novosti (2.11.17.): Krievijas zinātnieki iemācījušies, kā cilvēka organismā vadīt nanodaļiņas. Kā tās tur nokļuva, nesaka. “Magnētiskā biodetektēšana” esot fizikas, ķīmijas, nanotehnologijas un arī medicīnas kopīgā sfēra. Aizmirsa piebilst: zemiskāko baņķieru, militāristu, politiķu kopīgā sfēra. Paši par sevi “dzīvo sistēmu audi un šķidrumi [lasi: dabisks cilvēks] ļoti vāji “atsaucas” mākslīgi radītam ārējam magnētiskajam laukam. Tāpēc esot nepieciešams organismā ievadīt magnētiskos marķierus - sīkdaļas, kas tā vai citādi reaģēs uz ārējo lauku,” tā viņi klāstīja. Diez vai kāds, nebūdams mazohists, vēlētos būt biorobots, ļaujot sevī ievadīt svešas nanodaļiņas, zinot, ka tas radīs fiziskas ciešanas. Tāpēc noorganizēja kovid-19 megaafēru.

* * *

“Mēs tagad dzīvojam situācijā, kad daudzus galvenos posteņus sagrābuši necilvēki. Dzīvojam atbildīgā, bīstamā un unikālā laikā, kad notiek nepieteikts karš visai cilvēcei. Dēmoniskie elementi sagrābuši politisko un ekonomisko varu daudzās valstīs, un vēršas pret visu cilvēci,” saka rakstnieks dr. Aleksandrs Usaņins^75. “Globalizācija ir objektīvs process, tajā nav nekā slikta. [Bet] glo-balizācijai ir divi varianti. Cilvēciskuma ceļš, kad mēs saglabājam savu individualitāti, savu nacionālo, kultūras, reliģisko atšķirību un apvienojamies vienotā organismā, lai kopīgi harmoniski darbotos, lai palīdzētu viens otram.

Un otrs, dēmoniskais variants, kad cilvēci vēlas apvienot viltuscilvēcē, kurā nodzēšas kultūras, nacionālā, reliģiskā identitāte un cilvēku pārvērš par nulli, “atiestata”. Cilvēces vietā tumšs kokteilis, kad cilvēks pat nezina vairs, kas viņš ir pēc dzimuma^76... Mēs dzīvojam pārejas laikā. Pienācis laiks dzīvot cilvēcīgi. Cilvēcīguma sabiedrībā.”

Pasaulē ir daudzi spēcīgi zinātnieki, atbildīgi ārsti, politiķi, kurus visiem spēkiem cenšas apklusināt, no kuriem baidās, kurus pakļauj cenzūrai, uzbrukumiem, apmelojumiem. Google meklētājs vairs neuzrāda viņu intervijas, videovēstījumus, publikācijas. Kā totalitāros režīmos. Pieprasa vispār izslēgt kritisko domāšanu, “visiem tikai vienu dogmu pieņemt par augstāko instanci,” kā trāpīgi saka bioķīmiķe Kāra Emurhāna, kas savulaik ASV strādāja FDA. Daudzi iekšēji brīvi, ētiski cilvēki, ieguvuši zinātniskus grādus, nevēlas, lai viņus amorālos projektos ievelk amorāli “akadēmiskie ļaudis”.77

Nāk prātā ASV ievērojamās ārstes, ASV Ārstu un ķirurgu asociācijas agrākās prezidentes Lī Meritas (Lee D. Merritt) teiktais par kovidtirāniju: “Es uzskatu, ka mēs esam karā. Viņi vēlas mūs nogalināt un sterilizēt. Un mūsu bērnus.” Viņa to vērtē kā uzbrukumu visai Rietumu civilizācijai, kā piektās paaudzes karu, kas ir netipisks, bez konkrēta kaujaslauka, bez valstu armiju sadursmēm.

Milzīga psiholoģiska operācija, lai cilvēkos radītu psihiskas novirzes un Stokholmas sindromu, ar mērķi, lai cilvēki paši ļautu sevi un savus bērnus iznīcināt... Un Dr. Merita, kā jau daudzi citi, atgādina par kovidvakcīnu izraisītām nāvēm un cilvēku ķermeņu destrukciju jauniem, agrāk veselīgiem un spēcīgiem cilvēkiem.

“Šīs eksperimentālās vakcīnas jau sevi pašas pierādīja kā galēji bīstamas,” saka britu slavenais veselības aizstāvis Dr. Vernons Kolemans.78 “Pat ierēdņi piekrīt, ka statistikā nokļūst tikai viens no 100 kovidvakcīnu izraisīto nāves un nopietnu blakņu gadījumiem. Nav vēl zināms, cik cilvēki nomirs no insulta, neiroloģiskām pataloģijām, cik zaudēs redzi, cik kļūs paralizēti.” Dr. Kolemans jau sākotnēji apkopo informāciju par cietušajiem no kovidvakcīnām, lai brīdinātu citus. “Šo sarakstu ir šausmīgi lasīt. Upuru skaits biedē, bet ierēdņi tikai

75 Intervijā žurnālistei A. Namlijevai, ^//atraTK 3.21.

76 LGBT, dženderisma propaganda pēdējos gados ir apdullinoša, tā apvienojas ar kovidtirāniju.

77 Tagad pseidoizglītības sistēma Latvijā nonākusi tik tālu, ka bez injekcijas pat vairs neļauj normāli studēt.

78 www.vernoncoleman.com.

turpina uzstāt, ka tās esot tikai sakritības..

“Kad cilvēks mira 16 vai 28 dienas pēc tam, kad tests tam uzrādīja pozitīvu k-19 (ja arī tests izrādījās nepareizs), vienmēr automātiski cilvēks tika ieskaitīts no k-19 mirušo kategorijā, lai tikai uzpumpētu statistiku. Taču tagad, kad veseli jauni cilvēki nomirst nedaudzās stundās pēc vakcinācijas, viņu nāvi noraksta uz “apstākļu sakritību’”’ piebilst Dr. Kolemans.

Kovidtirānijas valstīs, arī Latvijā, pēcinjekciju nāvju gadījumos kā nevak-cinētos atzīmē arī tos, kam vēl nav pagājušas 14 dienas kopš otrās injekcijas ievadīšanas. Tātad: ja 43 dienu laikā pēc pirmās Moderna potes, vai 36 dienas pēc Pfizer, un pat 12 nedēļas pēc AstraZeneca injekcijas piedzīvo smagas blaknes vai nāvi, tad cilvēks tiek ierindots “nevakcinēto un vakcinācijas kursu nepabeigušo” kategorijā. Tik klaji negodīga manipulēšana ar statistiku norāda par lielu saslimstību un mirstību jau drīz pēc injekciju saņemšanas.

Sabiedriskais aktīvists Andris Čiekurs platformā “Gaismas tīmeklis” ievietoja 2020. gada 17. decembra LR MK sēdē runāto. Latvijas valsts zāļu aģentūras vadītājs Svens Henkuzens norāda, ka viņi strādājot kopā ar Veselības ministriju, SPKC un NVD pie kovidstratēģijas. “Pēc vakcinācijas fakta jau plašāk sabiedrībā daži aspekti, kas jāuzsver, jo šobrīd pētījuma ietvaros personas, kas piedalās pētījumos, tiks uzraudzītas līdz vienam gadam pēc pētījumu beigām, lai izsekotu, kādas varētu būt tālākas blakusparādības un imunitātes noturība.” Kovidvakcinācija ir “pētījums” - eksperiments. Tas tiek skaidri pateikts.

Arī žurnālists Māris Krautmanis sabiedrību informēja, ka valdības sēdē Henkuzens “ilgi un detalizēti prezentē vakcinācijas pasākumu stratēģiju, kas ir interesanti. Taču pats interesantākais ir tas, ka viņš saka šādus vārdus: “Ir blakusparādību ziņošanas sistēma, kur elektroniski ārstniecības personas un pacienti var ievadīt jebkurā brīdī ziņojumu par neparedzētām blaknēm vai arī paredzētām, bet tur vajag būt droši, ka to nav vairāk, kā sākumā tika prognozēts.” Kas izriet no viņa sacītā? Acīmredzot gadījumā, ja blakņu izrādīsies vairāk, nekā prognozēts, informācija, visticamāk, tiks no sabiedrības slēpta. Kā citādi, ja “tur vajag būt droši, ka to nav vairāk kā sākumā”?”79

Vēl daži teikumi no Ministru kabineta sēdes. Kariņš par injekciju uzspiešanu: “Tātad, arī, ja būtu 200 000, tad mums vajag apmēram desmitkāršot. Oi, Jēziņ... Es saprotu, mums būs...”

Viņķele: “Ko atteiksies, to sapotēs kabinetam ar tiem derīguma termiņiem beigušiem, neko darīt, ārā taču nemetīs labu mantu.”

Kariņš (smejas): “Tā kā vecu kefīru iedzert, kas tur notiks.”

Viņķele: “Tie, kas netic kovidam, tie dabūs.”

To visu viņi plānoja jau 17.12.20. Kurš šaubās, ka plānoja medicīniskos noziegumus pret Latvijas iedzīvotājiem?

79 Māris Krautmanis, Oi, Jēziņ... kas ir muldēts Karina valdībā, NRA.lv, 5.3.21.

Daudzi soctīklu lietotāji citēja rotšildisko Žaku Attāli: “Mēs atbrīvosimies no liekajiem, liekot noticēt - ka tas viss viņu labā! 1) Sāksim ar vecajiem! Tiklīdz cilvēkam paliek 60-65 gadi, viņš dzīvo ilgāk, nekā ko ražo, un tas dārgi izmaksā sabiedrībai. 2) Tālāk - vājie, bezdarbnieki, bezpajumtnieki, tie, kas neko nedara sabiedrības labā, tie vienmēr būs vairākumā. 3) Vissvarīgākā grupa - stulbie, garīgi vājie, invalīdi. Eitanāzijai jābūt vērstai pret šīm grupām! Eitanāzijai jākļūst par svarīgu mūsu sabiedrības sastāvdaļu![43]

Protams, mēs nevaram viņus sodīt vai salikt koncentrācijas nometnēs.

Mēs atbrīvosimies no viņiem, liekot noticēt - ka tas viss viņu labā!

Pārapdzīvotība lielākajā vairumā ir nevajadzīga! Pārapdzīvotība pārāk dārgi izmaksā no ekonomikas viedokļa! Arī sabiedriskajā un sociālajā plānā - tikpat bezjēdzīgi! Mēs nevarēsim pārbaudīt miljardu cilvēku intelektu! Mēs atradīsim iespēju, piemēram, pandēmiju, vīrusu - kas skars vecos vai slimos, vai resnos. Vājie garā, bailīgie - kļūs par upuriem! Iebiedētie kļūs par upuriem - un paši paprasīs vēl! Un mēs ’’parūpēsimies” par to, lai šī “ārstēšana” kļūtu efektīga! Un šī “ārstēšana” kļūs par mūsu risinājumu! Un dabīgā idiotu atlase atrisināsies pati par sevi! Viņi paši ies uz savu nokaušanu! Skaidrāk izteikties vairs nav iespējams!” - tēzes no grāmatas “īsā nākotnes vēsture”, izdota Francijā 2006. gadā. (Andra Stakena tulkojums un komentārs Fb laikjoslā).

* * *

“Tev ir jāmaksā par visu: Par piedzimšanu un par apbedīšanu, par ūdeni un siltumu, par izglītību un medicīnu, par savas automašīnas un savas mājas vai dzīvokļa lietošanu, par atkritumiem un OIKiem, par televīziju un par katru izziņu, par tualeti un par auto stāvvietu, par nama apsaimniekošanu un neadekvāti dārgajām zālēm aptiekās, par tiesu un par aizstāvību, par bērnu mūzikas skolu un sporta pulciņu, par maskām un par testiem, un te, pēkšņi BĀC! -VAKCĪNAS PAR VELTI! Viena, otra, trešā, ceturtā! VISAS PAR VELTI! Nāciet, stājieties rindā, saņemiet! Lieli un mazi - sanāciet, saduriet, salaidiet savā miesā bezmaksas šļuru!.. Jums vairs nebūs problēmu!

Cilvēki - kas ar jums?! Es negribu domāt, ka esat debili - labāk domāšu, ka esat noburti. Vai - apmāti. Jo tikai cilvēks ar bojātu prātu var ticēt tam, ka hunta, kura sistemātiski un metodiski, visdažādākajos veidos un jomās Latvijā ir veikusi iznīcinošas, klaji pretvalstiskas un antihumānas darbības, pēkšņi ieinteresējusies par jūsu veselību un pat sākusi par to rūpēties! Tu tam tici? Nopietni?!

Ja tā - mēs attālināmies. Tas nav par toleranci vai tās trūkumu. Tas ir par

dzīvi uz vienas planētas, bet dažādās dimensijās...

Bet - kas zina - varbūt tieši šis dramatiskais melu, nāves, mantkārības un visatļautības orģiju laiks daudziem liks izvēlēties un palīdzēs spert pirmo, drosmīgo soli pretī brīvai, skaistai un taisnīgai pasaulei, kurā nav baiļu, melu un viltus. Un šī skaistā pasaule sākas mūsu apziņā,” raksta Ainārs Kadišs (20.12.21.).

“MELNĀS ZINĀTNES” IEBAROJUMS

“Ar injekcijām laikam aizrijās - ne jau nu visi ies durties! Un paskaties, kādus veidus tagad izdomājuši, kā tās viņu nanodraņķības bāzt cilvēkos!” asi nosmējās Zigfrids. “Fon Laienas draudziņš Pfizer direktors Burla, kasīdams degunu saka, ka slepkavnieciskais deep State FDA esot apstiprinājis pirmās elektroniskās norijamās kapsulas! Bioloģisks čips, kas izskatās kā tabletīte. Kad cilvēks to norij, tā raidot signālu no iekšām. Bet tas maksājot un kādam esot jāinvestē - tā viņš runā Švāba PEF. Čips uzsūcas asinīs. Lai tikai norij un tad jau cilvēks atkal kā viņu superdatora vadāms biorobots vai zombijs? Viņi taču ir slimi, apsēsti ar to čipošanu! Un tā ragana fon Laiena lielās, ka EK investēšot mūsu naudu miljardu mikročipu ražošanā.”

Vēl mēs pārrunājām “Kalifornijas universitātes paziņojumu presei 16.9.21., ka “pētniekiem” valdība pasūtījusi atrast veidu, kā injekciju iemānīt ar salātiem. Nokārtot, ka ĢMO augi spētu paši ražot mRNS, kas aizstātu injekcijas visiem, kas atsakās no duršanās. Ēdamās vakcīnas - tā profesors Huans Džirlado (Giraldo) sauc to ieindējumu. “Zinātnieki mēģina audzēt ar mRNS ēdamus augus, lai ar tiem aizstātu kovidinjekcijas.81 ASV zinātnes fonds piešķīris pusmiljonu.

“Ēdamo augu ģenētiska modificēšana ar eksperimentālām vakcīnām publiskam patēriņam ir sapņa kulminācija,” sacīja Džiraldo. “Mums ir ilgtermiņa mērķi, lai cilvēki tos audzētu savos dārzos... Lauksaimnieki ar laiku varētu arī izaudzēt veselus laukus.”

Nu ne velti viedi cilvēki iesaka: “Neēdiet neko no lielveikalu “dāsnā piedāvājuma”. No lielajām tirdzniecības firmām. Tā ir inde. Tur iekšā ir baigs sastāvs. Un jums tas nāk tikai par sliktu.”

Vien 2018. gadā ES pieņēma regulu nr. 2018/848 - no 2022. gada bioloģiskā lauksaimniecībā aizliegts izmantot pārtikas inženierijas nanomateriālus, kas var nevēlami ietekmēt veselību. Un pirms tam ļāva! Pat biopārtikā. Un kurš gan tagad noteiks, vai konkrētie nanomateriāli ir kaitīgi veselībai?

Atceros vācu žurnālistes reportāžu: aizbrauca viņa uz Dienvidamerikas ba-

81 https://survivalmagazine.org/news/scientists-are-attempting-to-grow-covid-vacci-

ne-filled-spinach-lettuce-edible-plants-to-replace-covid-injections/

nānu laukiem, ko ES marķē kā bioloģiskos. Un viņa redzēja, ka konvencionālos laukus ar pesticīdiem laista katru dienu, bet bioloģiskos “tikai” divreiz nedēļā. Bet nedrīkstēja taču vispār! Kas notiek? - viņa prasīja to Briseles Eirokomisijas “augšām”. Par pārtiku atbildīgais vēsi paskatījās un aizgāja. Žurnāliste steidzās pakaļ, bet “augstais ierēdnis” izvairījās un viņa asistents nobloķēja durvis. Tāda ir patiesā Eiropas Komisijas seja.

“MISKASTNIEKA STĀSTS” JEB “LIEKIE CILVĒKI”

“Dita izlika mani no dzīvokļa,” Ralfs man teica.

“Bet tu taču viņai to nopirki?!” brīnījos.

“Jā, un noformēju uz viņu. Darīju, kā viņa ieteica. Ne jau brutāli vai ar skandālu izlika, bet klusi, mierīgi, ar mazu burvju mājienu, īsu pavēlīti. Manu jaunāko scenāriju viņa vienkārši izdzēsa un izdruku ar flešu izmeta miskastē. Kad to atklāju, metos pakaļ, līdu konteinerā revidēt maisus, saglābt, kamēr vēl lielais “nodokļu auto” nav graciozi aizvedis uz Getliņiem nodedzināt. Ilgi vandījos, bet neatradu... Pēdējais manuskripts pagalam! “Ko nu āksties, smirdi kā bomzis, dzīvoklī tādu sušķi vairs nelaidīšu, ej mazgājies citur!” - viņa man uzšņāca. Toreiz gan vēl ielaida. Nomazgājos, sakopos. Bet drīz viņa deva uzstājīgu mājienu, lai es pārvācos labāk kur citur, kaut vai uz to pašu miskasti. “Kas vainas miskastē? Ne tu tāds pirmais ne pēdējais!” Visu naudu jau biju viņai atdevis, manu mašīnu viņa sen lietoja kā savu, par pārdošanu ne dzirdēt negribēja... Piebūrums rada neizskaidrojamu, postošu mazohismu,” Ralfs iesmējās sausā krekšķī. Un tad pastāstīja, ka, nonācis miskastē, sevi mierinājis, ka veic literāru eksperimentu, lai vēlāk to iestudētu.

“Pie Ditas mājas tolaik bija lielizmēra metāla kaste sudrabotā krāsā. Kad iekāp, tikai pirmā mirklī izbrīna nepierastā telpa. Atgādina noliktavu. Reiz lasīju pētījumu, ka pat pie stiprākām smakām cilvēks pierodot piecu minūšu laikā. Nē, pierod daudz ātrāk! Pat pie visbriesmīgākajām. Pie kā tik cilvēks nepierod,” un Ralfs samocīti pasmaidīja.

“Ditas mājā dzīvoja tīrīgi ļaudis, cieši aizsietus maisus nesa. Daži pat sterili sapakoti - tīrīga mājsaimniece, kā paredzējusi, ka viņas maisu kāds pārbaudīs, rūpīgi salikusi izlietotās salvetes, ēdiena trauciņus, smaržu flakoniņus, kā lietišķās mākslas izstādē izkrāmējamus,” viņš piebilda.

“Tad jau būs pēc horoskopa Jaunava,” viegli iestarpināju.

Ralfs plati atsmaidīja: “Puspanks reiz atnesa pustorti un patukšu šampanieša pudeli. Nolika pie konteinera un pieklauvēja. Tad nu pasvinēju. Bieži man vienkārši uzmeta atkritumu maisu uz galvas. Neskatījās tak, kas tajā konteinerā kvern! Peles, kaķi, cilvēks... Ja tu dzirdētu tos izbīļa spiedzienus puskrēslā, kad rūpīga mājasmāte atver miskasti, lai ieliktu savu intīmo maisiņu, un es pieceļos pretī! Visas rajona vārnas uzlidoja!

Viens kalsns brillīte pat gandrīz sirdstrieku dabūja. Pēc tam vairākas nedēļas nesa man svaigus burgerus, bijīgi atstāja uz konteinera maliņas, pasveicināja un ātri nozuda. Kamēr citi reizēm arī mentus izsauca. Bet blusainajās patversmēs ilgi neuzkavējos, biju atpakaļ.”

“Tev nu gan pieredze!” iesaucos.

“Jā... par tādiem “liekajiem cilvēkiem” grāmatas varētu sarakstīt, ja vien kāds no miskastēm rakstītu,” Ralfs atteica.

“Iedomājies, agrāk noticēju ziņām par britu rakstnieku - gribējis par bezpajumtniekiem rakstīt, sācis dzīvot starp bomžiem, bet drīz nomiris. Es zinu, kā patiesībā bija. Viņš negribēja neko pētīt, tikai atrunājās, atrada attaisnojumu. .. Viņu noteikti ķēra tas pats, kas mani... Un pēc viņa nāves žurnālisti piemeklēja ciniski trulāko atrunu: “Tā gadās,”” Ralfs dziļi nopūtās. “Arī es tur sapazinos ar sev līdzīgajiem, kas klīda revidēdami...”

“Un tavi radi, draugi, kolēģi? Vai tad tevi neviens nemeklēja?” pavaicāju Ralfam.

“Kāpēc gan? Ar visiem biju sastrīdējies, sanaidojies, jo Dita tik ārkārtīgi greizsirdīga uz visiem. Viņa noteica, ar ko es vispār drīkstu kontaktēties un cik bieži. Beigās izrādījās, ka tikai ar viņu drīkstu. Un iekodēja, ka viņa ir kā vienīgais atskaites punkts manai dzīvei,” Ralfs teica.

“Un tava māte?” jautāju.

“Nomira. Kamēr pa miskastēm vandījos. Toreiz mani neviens nesameklēja, neviens nepaziņoja,” to izstāstījis, Ralfs brīdi klusēja. “Ar mātes radiem man nav tās labākās attiecības. Ar manu tēvu viņa izšķīrās agri. Bolderājā es jutos kā attālināts pats no savas dzīves laika. Lai gan... Domā, ka man bija viegli no savas miskastes skatīties, kā Dita braukāja, gāja un nāca mājās ar saviem mīļākajiem? Gribēju viņus visus nogalināt! Nodurt! Pat sameklēju pusrūsējušu duramnazi, tādu kā ielauztu automāta durkli. Un tad kādā agrā rītā viens no Ditas draudziņiem pats man pienāca un drebot sēca, ka esot savu telefonu nejauši izsviedis, lai es atdodot. Guvums jau būtu labais, bet to telefonu pat redzējis nebiju. Saku, neko nezinu. Bet viņš neatstājās. Sākumā solīja naudu, tad draudēja. Šķita, ka šim nav ne jausmas, ka man ar Ditu kāds sakars. Jau virzījos uz konteinera galu pēc duramā, kad viņš sāka vaimanāt: “Ko lai dara, ko lai dara!?” Cik viņa seja bija izmisusi! Unacis,jatutās redzētu! Cik tās bija tukšas, izēstas, mirušas, un asaras spiedās kā no dobumiem,” Ralfs atceroties apklusa.

“Izdedzis un pārpūlēts, iesalis ezerā, saindēts uz stūra, izpūsts uz ceļa, trenkāts kā krokodils,” smaidot lēni iestarpināju.

“Un sapuvis^44 viņas aizvējā,” Ralfs, drūmi nosmīnējis, piebilda un turpināja stāstīt: “Bālie vaigi drebēja, vien sakniebtajās lūpās kā ielīmēts gulēja neķītrs smīniņš. Arī par to smīniņu es gribēju viņu nodurt. Bet skatos, viņa lūpas kļūst zilgani pelēkas. Tik izmisis viņš bija! Un tad es sapratu, ka viņš taču ir vēl nelaimīgāks par mani! Pēc nakts ar Ditu? It kā visa dzīvības sula cilvēkam izsūkta. Un es sajutos viņam kā brālis. Būtībā es viņam arī biju kā brālis. Es pats, kad dzīvoju kopā ar Ditu, īsā laikā trīs telefonus pazaudēju. Tas izmisušais torīt arī izmisis aizgāja. Skumji bija noskatīties. Vēl viens upuris...”

“Labāk pazaudēt telefonu nekā visu dzīvi,” noteicu, un Ralfa pleci saguma kā zem smaga sloga. “Bet tu izdzīvoji! Un atkopies!” vēl piebildu.

“Vai zini, ka stirnas ziemā vistuvāk var novērot Bolderājas kapos?” Ralfs turpināja pēc ilgāka laika. “Mielojas ar svaigiem kapu vainagiem, domā, ka tie izlikti viņām. Brīdi piepelnījos par kapraci, sāka sāpēt mugura un metu mieru. Tur tādas lielas mazdārziņu kolonijas. Mēs, līdzīgie, “liekie”, ziemās nosiltinājām dārzu būdas, uzmanījām ugunskurus mucās. Bija mums arī antīka lokomotīves krāsniņa. Nejutu ne spēku, ne vajadzību kaut kā vēl piepūlēties. Kā dzīvs mironis, kas vienkārši nez kāpēc vēl nav nomiris. Zini, kā ir, kad jūties arvien stīvāks, kā bez spēka, kaut kādi izsitumi, redze pavājinās, sevišķi ar kreiso aci, mati sāk izkrist... Mani pat atrādīja kaut kādai ambulancei... Sprieda, ka no uztura nepietiekamības. Bet es domāju, ka liktenis tāds - iznīkt, izkust kā ledum, izgaist no šīs pasaules - un viss. Ka neko tur vairs nevar darīt... Liktenis? Melnās maģijas spīles! Varbūt tu domā, ka esmu jucis tā runājot?” Ralfs pavērās manī dziļi, gruzdoši. “Nē? Par laimi! Vairākkārt Dita gribēja noorganizēt, lai mani aizvāc uz psiheni. Viņai apnika, ka es tur vazājos, kad viņa pastaigājās ar kārtējo pielūdzēju. Tie viņai bieži mainījās. Bet es kā rēgs regulāri pārbaudīju tieši tās miskastes, kas vistuvāk viņas mājai.”

“Tas viss izklausās tik neticami!” es iesaucos, skatoties savā studiju biedrā. “Kā tu tiki tam pāri?”

“Kā izdzīvoju?” Ralfs īsi pavērās sev plaukstās. “Reiz kopā ar vienu man līdzīgo karstā vasaras dienā ieklīdām pareizticīgo baznīciņā. Mums slāpa. Viņš teica, tur esot ūdens par brīvu. Svētais ūdens, no svētbilžu enerģijas uzlādējies. Padzērāmies un uzpildījām “ieroci”. Plastmasas pudele, kaut noņurcīta, bija mums katram tādā cieņā kā vikingiem zobens,” Ralfs stāstot pasmaidīja. “Varbūt tas iesvētītais ūdens mūs ik pa laikam attīrīja...”

NEDABISKO ATTIECĪBU LĀSTS

“Būtu man jau toreiz bijis kaut kripata vairāk zināšanu!” Ralfs iesaucās. “To vīnu viņai sejā iešļāktu! Vai arī teiktu: “Iedzer pati no manas glāzes! Citādi eju prom!” Un tad būtu cēlies un devies! Viņa arī sataupītu savu turpmāko dzīvi... Kaut gan - tādas jau nerimstas, nesanāktu ar mani, meklētu citu upuri. Vai arī, ja būtu es pilnīgs atturībnieks - “Nē, un viss!” - kā tajā slavenajā plakātā. Priekšzīmīgs komjaunietis. Vai musulmanis. Tie nodrošinās,” Ralfs pārcilāja savas iepriekšējās dzīves scenārijus.

“Teikt “nē”, ir jāmāk,” es piekritu un pajautāju: “bet ar Ditu, vai uzreiz saprati, kas uz tevi šajās attiecībās tā dīvaini iedarbojas?”

“Vispār nekad nebūtu sapratis!” viņš atteica. “Uzreiz jau nekas sevišķs nenotika. Nu vēdersāpes, reiboņi... Bet kam tad negadās? Vēl citas kaites, sirds paātrinājās, pēc tā apvārdotā vīna iedzeršanas, tāda kā maza nātrene uzmetās... ne mirkli nedomāju, ka tas no tās apvārdotās dziras! Pārmaiņas jau sākās pēc laiciņa. Jo mana iekšējā būtība, zemapziņa pretojās svešajam ķermenī.

Bet atmiņa aizmiglojās. Tikai brīžiem it kā atguvos, sapratu, ka daru, ko nevēlos. Baiga atkarība no konkrēta cilvēka parādījusies. Jutos kā aizcirsts. Baisi pļēgurot sāku, ar auto braucu pretējās joslās. Viola pārbijusies parāva stūri, paglāba mūs vairākas reizes. Un skaidrā biju neirastēnisks. Viola platām acīm skatījās, kā izmainos līdz nepazīšanai... No Ditas vairs vaļā netiku. Dabiskais maigums aizmirsās.

Laiciņš miglainas eiforijas, bet tad pat pagulēt naktīs ar Ditu kopā vairs normāli nevarējām. Rāvās viņa augšā: briesmīgi karsti esot! Ar naidu skatījās manī. Bet arī pati vaļā vairs netiek. Piebūrums saista? Upuris un piebūrējs -neviens netiek vairs vaļā! Mokās abi. Kamēr viens neiznīkst. Un viņa tiešām gribēja, lai es pēc iespējas ātrāk “nolieku karoti”. Es jutu to naidu. Man jau arī pret viņu tāds slābans naids, jo baigi gribu tikt prom, bet nevaru, gribu atpakaļ pats savā dzīvē, bet nekā... Kā gļēvs dārzenis...” Ralfa pierē stāstot dziļi iecirtās ēnainas grumbas, un viņš paslēpa seju rokās. “Labi, ka tā nu jau ir pagātne.”

“Un Viola?” jautāju.

“Pārdzīvojot lēnām attālinājās... Ar visiem es tolaik meklēju kašķi. Ja kāds mani pirmais nepasveicināja, turpmāk tādu ienīdu. Pat svešas mašīnas bieži uzšķīla ārkārtīgu neirastēniju. Pats sevi vairs nepazinu! Violu zaudēju.

Bet Ditu pat savās vēlākajās bomžu gaitās es gan pielūdzu, gan vienlaikus ienīdu. Kad viņa pienāca, runāja ar mani, vienalga, draudzīgi vai ne. Nu netika arī viņa īsti vaļā no manis... Ik pa laikam mani pasauca pie sevis, es nomazgājos vannā, un viņa ar mani pārgulēja... Kaut kas nenormāls tas bija!” Ralfs runāja smagi noliektu galvu.

“Bet... ja nu nekādas melnās maģijas tur nebija? Varbūt slimīga iemīlēšanās

un apmāts ieradums?” man izspruka.

“Ja?” Ralfs atdzīvojās saraustītos smieklos. “Teiksi: vispiemērotākā krāsa emociju izteikšanai netīri melnā?! Nabaga kaimiņiene galvu vien nogrozīja. Iemīlējies cilvēks neņems pindzeli un tīšām nekrāsos piķmelnu sētu pret kaimiņiem! Skaidrā prātā. Atlauzu medainā brūnumā nolakotas sētas posmus, lai no kaimiņu puses pārkrāsotu piķmelni pretīgus. Sašvīkāju. Lai kaimiņienei riebīgs skats. Paklusā kaimiņiene manī piepeši uzdzina tādu naidu. Kāpēc? Jo viņai vārds tāds pats kā manai jaunajai “pavēlniecei”! Pēc gadiem tikai to sapratu. Redz, kā strādā zemapziņa, kā plosās pret svešo kodējumu! Un agresiju met pret nevainīgiem cilvēkiem! Taču tagad tas beidzies kā vājprāta murgs! Pat sirmums no matiem izzūd,” un Ralfs steidzīgi pieglauda stilīgi izspūrušos matus.

GLĀBIŅŠ

Kad jautāju Ralfam, kā viņam izdevās izkļūt no drūmā dzīves posma - bezpajumtnieku vides, viņš atviegloti pasmaidīja:

“Ar “cīņu biedriem” mīņājamies pie zupas virtuves. Pienāk labi ģērbusies sieviete, nočukst manu vārdu, parauj mani aiz piedurknes. Es blenžu viņā, viņa manī. Vai tiešām?! Un mute man pati no sevis paplešas izbrīnā. Sieviete atsmaida pretī: “Nebija viegli tevi sameklēt.”

Gluži kā Deus ex machinal Drāmā ir tāds elements - “pēkšņais pārsteigums”, kad nolaižas Betmens no griestiem. Stāv mana māsīca, kā no zemes izaugusi. “Sveiks, Ralf, mēs tevi ilgi meklējām! Kāp iekšā!” - no mašīnas sauc viņas vīrs.

Mehāniski paklausīju. “Odekolonus sen neesmu lietojis,” saku viņiem. “Normāli! Savs aroms katram dzīvesveidam,” un ātri šie atrullē visus logus. “Izvēdināsies, sakopsies, vecmāmuļai 95 gadu jubileja! Brauksim kopā,” māsīca bezbēdīgi vītero.

Un manī tāds prieciņš uzšķīlās! Bet, jo tālāk no Bolderājas, jo vairāk satraucos. No Ditas taču attālinos. Tālākais bija Āgenskalns, kur mūsveidīgo brālība devās “svētceļojumos” uz tirgus paviljona templi pēc pārpalikumiem.

Vecāmāte? Sibīriju izgājusi viena ar trim maziem bērniem. Skarbā nabadzībā. Katru rītu ar smagu laivu īrusies pāri platai upei uz lauku darbiem. Paairēt grūti, no izburbušās siles ūdens visu laiku jāsmeļ ārā. Arvien ledaināks, līdz upe pavisam aizsalst. Tad jābrien pa ledu. Bet izdzīvoja. Ar visiem trim bērniem atgriezās dzimtenē. Jaunākais bija mans tēvs.

Kad mazliet sakopies sēdēju pie svinību galda, daudzi uz mani tā dīvaini skatījās. Man bija vienalga. Sākumā likās, ka vecmāmiņa pat nepazīst mani. Kas tas tāds? - tas bija tik jocīgi! “Ralfiņ, vai tas esi tu, brilles laikam jāliek citas. Tā jau ir, ka tik reti redzamies,” - viņa nosmēja un tiešām - noņēma brilles, rūpīgi notīrīja un, uzlikusi atpakaļ, nošūpoja galvu. Grūti jau atpazīt cilvēku, kurš pats sevi vairs nepazīst. Tad viņa aicināja mani divatā parunāties un uzreiz grāba vērsim pie ragiem: “Ko tu, dēliņ, tā nolaidies? Kur tu tagad dzīvo? Dzirdēju, ka patversmē vai kādās dārzu būdās? Kāpēc ta tā? Kas notika?” viņa tincināja, bet es nesakarīgi atrunājos, kaut ko šurpu, turpu un apkārt.

“Vai tevi kāds meitietis pameta?” viņa mani pārtrauca. “Saki man taisnību, nemelo!”

Nesāka mani kaunināt: - “ko nu tavs tētis teiktu, ja būtu dzīvs?” Likās, ka 95 gadīgā sieviete redzēja man cauri. Vai saskatīja manu drīzo galu, ja es tā turpinātu? Patiesībā braucu pie viņas ar domu, ka satikšu viņu pēdējo reizi. Un ne jau viņa, bet drīz pats nebūšu starp dzīvajiem. Izstāstīju viņai par Ditu.

Viņa klausījās, ik pa laikam kaut ko pajautāja, es atbildēju. Ilgi runājāmies, viņa šūpoja galvu, tad pateica, ka septiņas naktis pēc kārtas viņai bijuši savādi sapņi par mani. Tad nu pieprasījusi radiem sameklēt mani un noteikti atvest. Nu viņa uzstāja, ka man noteikti jābrauc pie kādas viņas senas draudzenes, kas varot visu daudz labāk apskatīties, kas, ko un kā...

“Nu kur vēl jābrauc?” es pretojos. “Priekš kam? Nē!” Bet vecmāmiņa neatlaidās: “Tev viņa palīdzēs, Ralfiņ, dēliņ. Tu brauksi! Aizvedīsim tevi, sarunāšu!” Teicu, ka man jābūt atpakaļ Rīgā. Nebiju paprasījis taču Ditai atļauju. Iedomājies, kāds ārprāts?!” Ralfs novaikstījās, to visu tagad atsaucot atmiņā. Mudināju, lai stāsta tālāk, un Ralfs turpināja.

“Vecmāmiņa uzstāja, līdz piekritu. Biju jau pieradis, ka mana dzīve kaut kur plūst, ka pats vairs neko nenosaku, ka mani kā kaujamcūci kaut kur ved... Un vecmāmiņas draudzene laipnīga večiņa. Sveces, ikonas, vīraku trauki, ladanas, svētītās eļļas, zāļu tējas, garšīgi pīrāgi... “Kārtējais nabadziņš,” viņa tik noteica. Kā tādu nelaimīgo savāca mani. Kādu laiciņu padzīvoju pie viņas. Un, iedomājies, viss atrisinājās!” Ralfs iesaucās un apgaroti pasmaidīja.

“Un viena sieviete Latgalē tev visu atrisināja?” es brīnījos.

“Ne jau viņa viena. Ļaunās enerģijas kodi manī esot bijuši tik stipri, ka “tīrīšanā” iesaistījušies vēl citi... Visu izdarīšot manā vietā, lai es tikai mierīgi dzīvojot, tā viņa teica. 40 dienas prom laukos. Naktīs nāca baigie murgi, bet nedrīkstēju ne dzert, ne smēķēt, ne gaļu, ne zivis ēst. Bija smagi. Tik ilgi dzīvojis pusbadā, bet ik pa laikam radis dabūt jebko, kas “uzmundrina-nomierina”, nu drebēju viss... Mums tur Bolderājā bija tādi čaļi un meitenes, kas nez no kurienes vienmēr sadabūja grādīgo un končiku maišeļus. Bet pat ne jau tas... bija baiga sajūta, it kā manī kaut kas iekšā sēdētu. Tāds kā sakaltis lāsts vai... kaut kas svešs, kas jāizkrata, jādabū ārā... Baigi smagi bija, līdz dabūju no sevis to ārā... Nezinu, vai to var saukt par ezotērisko ārstēšanu vai detoksikāciju,

vai kā citādi..Ralfs klusi stāstīja.

“Vēlāk satiku sirmu vecīti, kurš savu mūžu ne pie viena ārsta neesot bijis, izņemot trīs svarīgas reizes: kad iesaukts armijā, kad gājis medicīnisko komisiju autotiesībām un kad salauzis abas rokas, krītot no medību torņa. Tad gan vajadzējis salikt kaulus kopā un ieģipsēt. Esot slimojis, protams, ar saaukstēšanos, ar gripu, ar plaušu karsoni, bet pie ārsta nekad nav gājis... Jo slimību cēloņi, viņš teica, ir garīgi un tikai tad pārtop fiziskās kaitēs. Visi ezotēriskie uzbrukumi vai garīga novājināšanās vienmēr parādās fiziskās slimībās. Saaukstēšanās, gripas, kovidi ir paredzēti, lai cilvēks tos izslimotu un nostiprinātu savu imunitāti. Lai uzlabotu savu domāšanu veidu un dzīves uztveri! Savu roku salaušanu vecītis pieņēma kā zīmi, ka jābeidz zvērus medīt. Vieds cilvēks! Viņam tagad jau pāri 90 un jūtas lieliski. Nevienam nav nasta. Izsmaržo pasauli. Optimists. Pasmejas, ka zvēru tagad arī mežā vairāk. Viņš pilnīgi ignorē valdības ziņas un draudus. Viņa baznīcā neviens nekādas maskas neuzspieda, kur nu vēl kādu distanci ievērot vai “zvēra kodus” lai prasītu! Un ikonas skūpstīt arī nevienam neaizliedza. Un neviens pats visā kovidbriesmu histērijas spelgonī tur nenomira,” Ralfs stāstot bija atguvis savu sākotnējo dzīvesprieku. Nu jau es atkal pazinu savu draugu - to pašu, kas vienmēr visas sarunas beidza ar kādu pozitīvu ziņu.

* * *

“Vai tev nebija bail, ka no tāpiebūruma murga ārā netiksi?” tomēr pajautāju savam draugam.

“Ko lai es baidos - mīļais Dievs jau ir visur!” Ralfs jautri atmeta, pacitējot pirmo latviešu romānu “Sadzīves viļņos”. Māteru Juris bija viņa dzimtas sencis -radinieks. “Pirmais latviešu romāns ir Māteru Jura “Sadzīves viļņos” nevis brāļu Kaudzīšu “Mērnieku laiki’”’ to kopā ar docentu Vilni Eihvaldu studiju gados Ralfs mēdza atgādināt skolās apmuļķotajiem. Abi romāni iznāca 1879. gadā, bet gan periodikā, gan grāmatā Māteru Jura darbs parādījās krietni ātrāk un tolaik bija nesalīdzināmi populārāks par “Mērnieku laikiem”,” Ralfs gādīgi paskaidroja. Un tā vienmēr.

Māteru Jura un Ralfa kopīgais apzinātais sencis mūsu pusē esot parādījies kopš Napoleona karagājiena uz Krieviju. 1812. gada rudenī, franču armijas atliekām atkāpjoties, virspavēlniekam depresijā bēgot visiem pa priekšu, Ralfa sencis palicis Baltkrievijā, tad no Vitebskas nonācis Kurzemē, aprecējies, sācis saimniekot laukos.

“Pret likteņa nolēmumiem neviens nespēj karot,” šo Mātera teicienu Ralfs gan tagad ļoti apšaubīja. “Svešu likteni pieburt, iekodēt, iesmērēt īstā likteņa vietā bieži cenšas, arī tā pasaulē notiek. Bet to nedrīkst pieņemt kā savu vai kā

normu”! Tas nav liktenis, bet piebūrums, no kā jāatbrīvojas, atgūstot pašam savu dzīvi, savu brīvo gribu un saprātu,” Ralfs dedzīgi sludināja.

PAT NAPOLEONS TO NEREDZĒJA

Bez maskas, nedezinficējot rokas, nerijis tabletes un nešpricējies viņš droši devās iekšā mēra, tīfa, difterijas un citu tolaik lipīgi bīstamu slimību lazaretēs apraudzīt, uzmundrināt, atbalstīt savārgušos kareivjus. Un nesaslima, jo zināja, ka iekšējā pārliecība un drosme nostiprina imunitāti. Zināja, ka briesmīgo slimību “lipīgums” bija daudzkārt alkatīgu ārstu un lētticīgu hronistu pārspīlēts.

Vienu no viņa cepurēm vēl nesen pārdeva izsolē par 1,9 miljoniem eiro.

Cilvēku un tautu pašapziņas iedvesmotājs, dzimtbūšanas likvidētājs, pilsoņtiesību nodrošinātājs neatkarīgi no kārtas un izcelsmes. Napoleona kodekss (Code Napoléon jeb Code Civil) “jāpieskaita pie lieliskākajām likumu grāmatām, kādas pazīst cilvēces vēsture... Revolūcija ir likvidējusi privilēģijas un kārtu atšķirības. Napoleona kodekss viņas likvidē arī civiltiesībās.”83

Demokrātiskās (nevis birokrātiski rotšildiskās) Eiropas tautu savienības idejas tēvs, brīvās tirdzniecības izvērsējs, pārmērīgo muitu žņaugu atcēlējs, augļotāju jeb baņķieru “produkta” - inflācijas nīdētājs, kurš ievērojami palielināja cilvēku labklājību un tiesības.

Napoleona straujie panākumi bija kā pliķis sejā uzpūtīgajai kārtu sistēmai, skaidri pierādot, ka vienkāršs korsikāņu zēns ar drosmi un uzņēmību, satiekot pareizos “vidusmēra” cilvēkus, var kļūt daudz varenāks par “zilasiņu” monarhu un viltīgu baņķieru dinastijām. Un turklāt spēj atņemt tām nomācošo varu. Jauns laikmets pāršalca Eiropu.

Rotšildu žurnālistus, kas Napoleonu tēlo kā lecīgu punduri, ļaudis neņem par pilnu. Imperatora augums ir 1,70 m, bet savu 1,80 m garo maršalu vidū viņš izskatās īsāks. Viņš nav ne lecīgs, ne uzpūtīgs, bet pašpārliecināti noteikts, tālredzīgs stratēģis un izveicīgs taktiķis gan kaujas laukos, gan diplomātu zālēs.

Līdz pēkšņi... Un pat vislabākie Napoleona pazinēji nespēja izskaidrot viņa dzīves kraso pārvērtību. Viņš piepeši pilnīgi izmainījās. Un nieka piecos gados, kopš apprecējās ar Mariju Luīzi, bija pazaudējis visu sasniegto. No uzvaru, slavas un ietekmes zenīta iegrima apsēstā pašiznīcībā. No Eiropas ietekmīgākā un varenākā vīra - sakautā izdzītenī. Bet Eiropa? Atkal strauji iegrima kārtu sistēmas vecajā purvājā un nu jau ar Rotšildu banku impērijas papildus žņaugiem.

“Liberālisms” tika sakropļots sauklītī, ko ik pa laikam izkliedz dažādas mutes

83 Pasaules vēsture III, A. Grīna redakcijā, 352. lpp.

dažādās interesēs, tāpat kā vārdus “demokrātija”, “cilvēktiesības”, “humānisms”, “žurnālisti”, “mediķi”, “eksperti”, bet dažu baņķieru vara pieauga ģeometriskajā progresijā. Uz cilvēces ciešanu, slimību, nabadzības rēķina.

Kā tas varēja notikt?

Kopš Napoleona Bonoparta iepazīšanās ar Žozefīni Bogarnē, viņa ceļš gāja augšup, pieauga harizma, noteiktība, drosme. Ienaidnieki, skauģi un nodevēji bezspēcīgi noraudzījās, kā ar Žozefīnes iedvesmu un atbalstu turpinās Napoleona žilbinošā augšupeja, viņam kļūstot par visietekmīgāko cilvēku Eiropā. Par neuzvaramo Napoleonu.

Bet, ja Napoleonu nevar apturēt ar kariem, ne ar lielo naudu, nevar uzpirkt, ietekmēt, savaņģot, piesoloties par “viņam mūžīgi padevīgiem, pakalpīgiem un ārkārtīgi izdevīgiem baņķieriem”, tad atliek citi līdzekļi, kas gadsimtiem izmantoti, devuši iespaidīgus rezultātus. Kas panāktu, ka Napoleons pats ar savām rokām izposta sasniegto, iznīcina savu politiku, pats nomāc brīvību, pats “aizlaiž” visu, ko radījis? No spēcīga, cienīta, apbrīnota imperatora kļūt par nožēlojamu izdzīteni...

BĪSTAMĀ PAVÀRMÀKSLA

Puisēns piedzima lielā ebreju ģimenē 1784. gada 8. jūnijā, kad Saule stāvēja Dvīņu zvaigznājā. Vecāki viņam deva vārdu Marijs Antuanets, par godu tā laika Francijas karalienei Marijai Antuanetei. Vecāki cerēja, ka tā piesauks sev veiksmi, bet ģimenes apstākļi neuzlabojās. Tad vecāki izdomāja, ka Marijs ir “lieka mute”, māte viņu aizveda pie Parīzes vārtiem un pameta. Marijam paveicās - pret lāviņu un zupas bļodu viņu pieņēma par izsūtāmo kāda ēdnīca. Attapīgi čakls viņš sāka palīdzēt virtuvē. Karaliene giljotinēta, puiša vārds pārtapa Antuānā.

Gatavojot desertus, viņš pamanīja, ka cukuram gluži ar maģisks spēks, jo vairāk, jo deserti pieprasītāki. Un Antuāns, iztaustot katra klienta vēlmes, sāka aizrauties ar īpatnu arhitektūru - maisīja, karsēja, cietināja, glazēja kolonas, arkas, kapenes, pilis un baznīcas. Parīzes publiskajā bibliotēkā viņš pētīja attēlus, meklējās arī senajās ēdienu receptēs, būrās iekšā okultos tekstos par mēness fāzu ietekmi uz garšvielām, par dažādu piedevu maģiskajām spējām. Pats pētīja, pats izmēģināja. Karameļu sīrupā un kazas taukos nobrūninātas maizes Kolizeja drupas, biešu sulas asiņu krāsā šokolādes Ēģiptes piramīdas, dažādas kolonas, pīlāri, obeliski, simbolu zvaigznes un apļi rindojās uz viņa veikala letes. “Zemeņu pūdercukuru jāizgaršo ar lūpām, nevis ar mēli,” viņš teica sievietēm, un plaši izplatījās slava saldumu meistaram ar īpatni jocīgo uzvārdu: carême, kas franciski nozīmē “lielo gavēni”.

“Man griljāžas siera un marmelādes Ķelnes katedrāli!”; “Man veco Bastīliju no brieža gaļas un četrām bordo pudelēm iekšā, varēsiet?”; “Man Luvru no sāļajām mandelēm un saldās miežu maizes, ar sniega pūdercukuru un ledus glazūru pāri! Varat?” - ik dienu virknējās dažādi turīgo pilsoņu pasūtījumi.

* * *

Aristokrātiska kundze iesoļoja pa durvīm. Vaniļas, kanēļa, grauzdēto riekstu smaržu viļņi ierāvās atpakaļ letēs no viņas vērmeliskā parfīma mākoņa brāzmas.

“Pasūtīšu Notre-Dame de Paris katedrāli, lai to var apēst kā mīkstu torti,” viņa Karemam saka strupi.

“Saldu vai sāļāku?” Karems interesējas.

Mirkli viņa pārdomā.

“Saldu, bet ne pārāk. Taisiet no kā pats gribat! Un vēl...” viņas piktumu mirklī nomaina sirsnīgs laipnums: “Izgatavojiet man garšīgu šokolādes un drumslu pakavu. Un pielejiet klāt arī šo te.”

Izņēmusi no ņiebura zaļgana biezstikla pudelīti, viņa pasniedza to pārsteigtajam konditoram. “Tā nav inde! Tas garšu nemainīs. Bet pats to nogaršot nedrīkstat! Kāds iznāks, būs labs! Labi samaksāšu, neraizējaties!”

“Kādu glazūru gribēsiet,” Karems automātiski jautā.

“Melnu. Lieciet vairākās kārtās. Vai varu jums uzticēties?”

“Pilnībā kundze, pats negaršošu!” domīgi saka Karems.

Pēc pasūtījuma vēlāk atnāca trīs pusmūža dāmas un viņu sulainis, kurš baznīcu un pakavu, Karema rūpīgi iesaiņotu, cēli iznesa pa durvīm. Dāmas dāsni samaksāja, pētīgi vērojot Karemu.

“Lūdzu, te ir kundzei, kas pasūtīja,” viņš sniedza vienai no viņām tukšu zaļgano pudelīti.

“Ko jūs mums dodiet? To pats izmetiet!” viņas noraidoši pasmējās. “Labāk iedodiet savu plaukstu!”

Karems brīnoties pastiepa delnu, tajā uz mirkli ieskatījās visas trīs.

“Redzat šo līniju krustojumu? Pavisam drīz piejums uzradīsies tumšs kungs, kas jūs padarīs par visu karaļu pavāru!” viena no dāmām šķelmīgi teica.

“Un viņam jūs klausīsiet tāpat kā mums,” otra vēl nosmēja promejot.

“Uz īstām raganām uzķēries...” iznācis no stikldurvju kantora, principiāls noteica. “Bet bagātas gan,” un cienīgi aplūkoja uz letes izbērtās sudraba ripas, ko Karems jau naski skaitīja.

ĒNAINAIS TALEIRĀNS

Napoleona ministram Šarlam Morisam Taleirānam bija visas īpašības, lai viņš kļūtu piekukuļošanas vērts katram, kas vēlējās iznīdēt Napoleona “pilsonisko impēriju”. Uz kukuļiem nasks, pret ietekmīgas varas piesolījumiem bezspēcīgs. Brāļi Rotšildi labi pazina Taleirāna cinisko nežēlību, ar viltu ievilinot un nogalinot hercogu Engjēnu, salto aprēķinu un izcilo maskēšanās spēju. Taleirāns izskatījās pēc tā aktiera, ko pats sātans izvēlējies savai laikmeta ludziņai un piespēlējis Rotšildiem.

Ministra uzdevumi - kaitēt Napoleona un Krievijas cara tuvināšanās plāniem, nepieļaut miera slēgšanu ar Angliju un visiem līdzekļiem ietekmēt Napoleona darbības - tika dāsni atalgoti, un vēl klusi piesolīts, ka tieši viņš ieņems Napoleona vietu. Izkārtots tika plaši: kopš 1808. gada par slepenas informācijas nodošanu Taleirānam maksāja aģenti no Austrijas, Krievijas, Lielbritānijas. Rotšildu slepeno aģentūru tīkls, milzīgais kontrabandas rūpals un viņu sabiedrotie aristokrāti par jebkuras slepenas informācijas iegūšanu maksāja zeltā. Taleirāna intuitīvais deguns jau sākotnēji saka, ka uz tiem brāļiem Rotšildiem var likt likmi. Viņš jūt, ka tie kļūst arvien ietekmīgāki. Viltošanas, kukuļošanas, šantāžas, krāpšanas, augļošanas ķieģeļiem bruģētais ceļš uz jauno kundzību pasaulē prasa arvien jaunus izpalīgus. Tas grib pārklāt visu Eiropu. Bet atduras pret Napoleona pilsonisko impēriju.

Ja militāri uzvarēt Napoleonu nespēj neviena Rotšildu finansētā Eiropas vareno monarhu koalīcija, ne trešā, ne ceturtā, ne piektā, ar visiem milzu kredītlīdzek-ļiem, ko brāļi Rotšildi gāž iekšā „alianses” armijās, ko tad Taleirāns viens pats var panākt? Netaisīs tak atentātu pret paša imperatoru, kas tautas mīlēts! Un risks vēl kāds! Ja Bonaparts tikai mazliet ko manīs, aizlingos tādu ārlietu ministru pie visiem velniem. Bastīlija nojaukta, bet vai tad citu cietumu trūkst? Būs atkal jābēg uz Angliju, kā revolūcijas dienās... Taleirāns nemierīgi prāto, bet Rotšildi jau arī briesmīgi nesteidzina, sen izvērsuši kontrabandas tīklu cauri Francijai un iekšlietu ministru Fušē aiz deguna vien vazā. Pats Bonoparts jau jocīgais, žīdiem dodams brīvas pilsoņtiesības, Eiropā no geto izlaizdams, - skeptiski Taleirāns nosmīnēja. Taču klusais apsolījums Taleirānu ielikt paša imperatora vietā, nu tik urdoši vilinošs, ka jebkuri līdzekļi tā sasniegšanai būtu lietojami. Par to Taleirāns nešaubījās ne mirkli.

* * *

“Kur ir tas burvju kulinārs?” liela auguma aristokrāts, ienācis veikalā pieklibodams, skatījās it kā Karemam garām.

“Vai jūs domājat mani, kungs?” Karems atsaucās.

Ienācēja smaids pauda: esmu jūs pagodinājis ar laipnību, tad nu esat par to pateicīgs! Gaiša pūdera klātajā sejā Taleirāna lūpas vilkās mazliet ieslīpi, it kā smaids būtu pieskaņots viņa klibajai kājai.

“Laipni lūgti ko nogaršot! Vai vēlaties, lai es jums ko pagatavoju?” Karems godbijīgi jautāja augstmanim sava tēva vecumā.

Nolauzis gabaliņu Jupitera tempļa kolonas, ilgi apostījis, Taleirāns to teatrāli iebāza mutē un brīdi čāpstinājās. “Jūt rūgto citronu. Vai citrons no Sicīlijas?”

“Nezinu, kungs, laikam no Mentonas.”

“Jā,” pasmīnēja Taleirāns, “vietējie vienmēr daudz labāki. Man teica, ka jūs esat visu ēdienu burvis. Jau vairākus mēnešus sūtīju sulaini pirkt no jums gardās pilsdrupas savām dāmām, un pilnīgi visas ļoti priecājās. Arī man pašam tās garšo! Bet pagatavojat man kaut ko citu pēc jūsu gaumes! Pats man atnesīsiet.”

Karems vien apmulsis palocīja galvu.

Jau nākamajā dienā pa raibu persiešu grīdsegu klātiem pakāpieniem viņš sekoja Taleirāna sulainim, nesdams cietināta papīra kārbā lielu šokolādes, bezē un halvas “zelta stieni”.

“Vareni!” Taleirāns nočāpstinājās atzinīgi. “Ja zeltu varat pārvērst garšā, esat ne tikai asprātis, bet arī noderīgs! Man tieši laikā!” un aizraidījis sulaini, viņš pats ielēja Karemam vīnu.

“Gardas lietas gatavojat. Esat iemīļots parīziešiem,” runāja Taleirāns. “Kā veikalam veicas? Zinu, zinu, vienmēr var iet vēl labāk. Vēl saldāk,” viņš klusi iesmējās. “Vienmēr vajag pelnīt vēl vairāk.”

Un apmierināti nokrekšķējās, redzot kautrīgi nosarkušo Karemu.

Konditors cerēja, ka ministrs veiks kādu lielāku pasūtījumu kādam banketam. Tad jaunā ēdienu veikala remontu varētu pabeigt jo drīz.

“Dzirdēju reiz, ka varot pagatavot tādu ēdamo, lai sieviete nepaliek stāvoklī,” Taleirāns teica. “Pabaroju dāmu, liekos ar viņu gultā, un pēc tam man nav nekādu problēmu. Kā man apnicis, ka nāk un saka: esot stāvoklī! Es neatzīstu tos bērnus! Nevienu! Un man nospļauties, ka jau visa Parīze, pat Holande un Prūsija mēļo... Bet imperators sāk dusmoties,” Taleirāns ņirdzīgi piešķieba seju. “Ko darīt? Vai varat ko pagatavot pret auglību?”

“Vai labāk nesūtīt jūsu dāmas pie daktera?” bikli jautāja Karems.

“Man apnikuši tie ārsti!” Taleirāns nošņāca. “Sūtu, protams! Bet maksā tas viss! Pārāk daudzas abortos nomirst, citas pakaras! Vai es pie tā vainīgs? Pašas guļ ar mani, pašas vainīgas! Es tikai gribu, lai neceļ man neslavu,” Taleirāns nikni pakasīja vaigu un apskatīja pūderainos pirkstus. “Šitais flāmu krāms pie sejas neturas!”

“Vai esi ko dzirdējis par maģiju? Kā ar ēdienu piebur?” piepeši kļuvis familiārs, Taleirāns klusi un draudzīgi uzprasīja.

“Esmu dzirdējis, misjē. Ar diviem mēnešreižu asins pilieniem sieviete

var pieburt vīrieti, ja pirms tam tos apvārdo, tad iejauc ēdienā vai dzērienā,” Karems klusi atteica. “Var ar sarkanvīnu, ar biešu zupu, kakao kēksiem, ar visu, kas asins krāsu nomaskē. Bet ja vīna alkoholā, ja konjakā jauc, tad sekas pieburtajam strauji postošas. Tā dara, ja grib kungu īsi izmantot un novākt. Piemēram, mantojuma dēļ. Gatavotājs pats dzert to nedrīkst nekādā gadījumā!”

“Es ne no vienas nekad neko nedzeru! Viņas dzer tikai no manām pudelēm,” kā atvieglots Taleirāns noteica un tad strauji izmeta: “Vai tu neiebilstu, ja turpmāk būtu mans pavārs? Ienākumi daudz labāki nekā jebkuru veikalu vadot! Padarīšu tevi slavenu visā Eiropā! Apsolu! Ar nosacījumu, ka gatavosi vislabāko, ko proti. Un iemācīsies visu, ko neproti.”

Karems apmulsis sarka. Viņam tas bija gadsimta piedāvājums. Dzīves lielā loze. Pats impērijas ārlietu ministrs piedāvāja!

“Ja mēs sapratīsimies, visiem Eiropas varenākajiem varēsi gatavot. Tu būsi galvenais. Es došu tev visu, ko vēlēsies! Bet, ja imperators mani atstums no valsts lietām, tad tas tev, mīļais Karem, arī nebūs labi,” blēdīgi novaikstījies, Taleirāns sausi noteica un piebilda: “Par ēdieniem un dzērieniem tu zināsi pilnīgi visu! Sarunāts?”

“Par ēdieniem gan. Par dzērieniem jūsu augstība vienmēr labāk, jūs esat tos baudījis daudz vairāk,” paklanījās Karems.

“Tas gan! Un sevišķi jau no pāvesta krājumiem! Tādi kā tu pat nedrīkstēja tur pietuvoties,” skaļi pasmējās Taleirāns. “Bet ja tu man patrāpītos tajā 1789. gadā, kad es vēl arhibīskapa talārā ķēmojos, pilnus ratus tev ar pāvesta pudelēm piekrāmētu,” un viņi abi, vīna iesildīti, omulīgi smējās.

Karems jutās sevišķi pagodināts, ka viņa labvēlis un patrons tik ļoti interesējas par ēdienu sastāvdaļām, to iedarbību, garšas niansēm. Pamestenis Karems vienmēr bija ilgojies pēc tāda drauga un sarunu biedra. Nu pats varenais ministrs tas izrādījās. Un viņa tēva vecumā.

Karems centās cik spēja. Veselu gadu katru dienu tik daudzveidīgi nomainot ēdienkarti. Neatkārtojot neko. Arvien jaunām gāršām pārsteidzot daudzos Taleirāna viesus, ārzemju diplomātus, Francijas ietekmīgākās personas.

“Imperators gan nav smalku garšu cienītājs. Izgudrojis konservus armijai...” Taleirāns mēdza smīnēt. “Tu esi īstais garšas imperators! Tādiem kā tu pieder pasaule,” un draudzīgi pliķēja Karemam pa muguru. “Cilvēki ēd to, ko tu liec priekšā. Ne viņi zina sastāvdaļas, neko! Ko tu dod, to apēd. Tāda uzticēšanās! Tas, kas tev padodas tik viegli - iebarot un apburt, ir visas varas pamatā. Tu tikai pieliec savām 10 vai 100 sastāvdaļām vēl vienu slepeno un esi jau 1000 reižu pārāks par citiem!” Taleirāns spīvi smaidīja, vērojot Karemu. “Un katrs, kas apēd, no tevis uzreiz atkarīgs! Pa īstam atkarīgs. Uz visiem laikiem. Vai vari ko tādu pagatavot? Ja nē, tad ej uz lielo bibliotēku, meklē, lasi pilnīgi visu! Klaušinies kaut vistumšākajos salonos, uzmeklē alķīmiķus! Tad mēs visiem parādīsim, ko nozīmē vislabākais pavārs pasaulē!” Taleirāns bravurīgi uzsauca, strauji paceļot labo roku pret griestiem.

Tad kādu dienu viņš iesauca Karemu klusi nomaļā, puskrēslainā buduārā. Tēvišķi vienu roku aplika pavāram ap pleciem un otru, pacēlis acu augstumā, klusi teica: “Te ir speciāli sagatavots, samalts mana zābaka papēdis. Vai spēsi to pagatavot gardā vistas pastētē? Tikai vienu īpašu porciju.”

“Garšīgi jau varu uztaisit, ka no vistas gaļas neatšķirt,” atsmēja Karems. “Un pusdienās rīt pasniegsim manam viesim. Lai turpmāk ir zem mana papēža un ari zem tava,” klusu smieklu krekšķī ņurdēja Taleirāns.

Vai tas bija joks? - Karems nodomāja, bet, ieraugot Taleirāna acīs tēraudu, izbijies nomurmināja: “Bet, ja nu jūsu viesis ko tomēr sajūt vai neēd?” “Tādās reizēs pietiek, ka tikai nogaršo. Es par to parūpēšos, neraizējies,” nedaudz sapīcis par Karema izbili, Taleirāns drošinot piebilda: “Tas būs mūsu abu lielais noslēpums! Pagatavosi, sulainis pasniegs.”

Jau ilgi Taleirāns aicināja Napoleonu Bonopartu papusdienot pie viņa, beidzot imperators bija piekritis.

NEREDZAMĀS IETEKMES

Kā tas varēja notikt, ka Napoleons tik īsā laikā kļūst it kā par citu cilvēku, pārvēršas pats savā pretmetā, ezotēriķu vārdiem: “kā pieburts”, kā “zem lāsta”, kā no drošsirdīga virspavēlnieka strauji pārtop pagļēvā neveiksminiekā greznā mundieri, kam regulāri uzmācas pašnāvibas domas? Aptaukojas, spēki kaut kur izzūd, agrāk tik veselīgo Napoleonu nomoka dažādas kaites, un pat viņa paraksts kļūst drebelīgi panicis.

Vēstures miglainumā ik pa laikam blāvi iezaigojas fakti kā spokainas sig-nālugunis. Napoleons necieta, pat ienīda intrigantu Taleirānu. Labi zināja par viņa pērkamību, zemiskumu, nodevību, bet niknumā spēja vien dūres vikstīt un neko vairāk. Tik daudziem par izbrinu varenais imperators kā piepeši dīvaini atkarīgs no Taleirāna kļuvis, turēja viņu par savu padomnieku gadiem, kaitējot sev un visām savām iecerēm.

Arvien nepatīkamāks, pat dziļi pretīgs agrāk tik tālredzīgajam imperatoram šķita Taleirāns, bet tik piekāpīgs viņš pats bija kļuvis Taleirānam - kā pret savu gribu.

“Es varu jūs sasist kā stiklu, tikai jūs neesat tā vērts! Un esat pēdējais mēsls, zīda maks,” Napoleons dusmās vārās pret Taleirānu ģenerāļu ierindas priekšā. Bet neizdara viņam neko. Gluži pretēji, kā apmāts vēl uztic viņam visslepenākās un svarīgākās misijas...

Un Taleirāns tik klīda smīnīgi domīgs “par imperatora sliktajām manierēm”

un klusībā priecājās par izcilā pavāra pakalpojumiem. Viņš nebija kļūdījies, kad pieaicināja Karemu.

Napoleons nebija nekāds gardēdis, ēst gatavoja viņam savs pavārs no kaujaslauku laikiem.

Ne jau Karems Napoleonam ko ikdienā gatavoja. Pietika ar pāris “nejaušām reizēm”. Un Taleirāna ietekme pār imperatoru kļuva acīmredzama. Lai kādas nelietības Taleirāns darītu, Napoleons nespēja no viņa atkratīties. Un Taleirāns kļuva arvien nekaunīgāks, “drosmīgāks” un zemiskāks.

“Vajag impērijai mantinieku. Lai vara gludi pāriet bez asinizliešanas un strīdiem, kad pienāks tāds laiks,” Taleirāns iečukstēja vēl 40 gadu vecumu nesasniegušajam imperatoram. Napoleons iedegās niknumā, bet sevišķi daudz neiebilda.

Napoleonu visu laiku brīdināja, ziņoja par Taleirāna tumšajām aktivitātēm, par korupciju, par slepenas informācijas pārdošanu. Pat Napoleona erudītākais biogrāfs A.Z. Manfrēds mulst neziņā, kāpēc pašu delikātāko misiju Napoleons uzticēja Taleirānam - pavēstīt Krievijas caram Aleksandram par nodomu apprecēt cara māsu. “Kā viņš varēja uzticēt pašus svarīgākās politiskās sarunas (un tajā laikā nebija nekā svarīgāka par sarunām ar Krieviju) cilvēkam, kuram sen vairs neuzticējās! Tas bija apbrīnojams aklums, turklāt arī intuicijas pazaudēšana, kas vēl nebija līdz šim ne reizi notikusi...” raksta A.Z. Manfrēds.

Kā ar dīvaina piebūruma saitēm Taleirānam piesaistīts, Napoleons zaudēja aso spriestspēju, kamēr Taleirāns sūca sev viņa spēku. It kā vairs tikai paša Taleirāna varā būtu atlaist vai neatlaist šo maģiski piesaistīto upuri, vēl tik vareno vīru Eiropā.

“POLITIKAI NAV SIRDS, IR TIKAI GALVA”

No 1809. gada Napoleons kļuva īpatni nervozs. Pārmeta Žozefīnei pārāk ciešus sakarus ar Lenormānu. Parīzē tolaik par gaišreģi slavinātā Lenormāna savas patiesās spējas iemainīja pret dažādu specdienestu pasūtījumiem. Viņa klientiem paredzēja tādu “nākotni”, par ko viņai samaksāja konkrētu klientu pretinieki. Žozefīnes iecienīto, bet blēdīgo gaišreģi Napoleons pat izraidīja no Parīzes, jo viņa sāka sēt šaubas par Napoleona pilsoniskās impērijas nākotni.

Un tad imperators veica liktenīgu pavērsienu. 1809. gada nogalē oficiāli šķīrās no Žozefīnes.

“Politikai nav sirds, ir tikai galva,” strupi Napoleons atteica sāpju sagrautajai Žozefīnei, bet turpmāk pats rīkojās kā galvu pazaudējis. Spēra apsēsta cilvēka soli - pavēlēja lieliem bluķiem aizmūrēt durvis starp savu un sievas guļamistabu. Piepeši radusies apmāta steiga pēc laulībā dzimuša mantinieka,

it kā Napoleonam pašam tuvotos klimakss, tik nervozi viņu dzina pa svešādu ceļu, grūžot pretēju izjūtu grāvjos.

Pat agrākie Francijas monarhi: Marija Antuanete ar Ludvigu XVI adoptēja trīs bērnus. Un āfrikāņu zēnam, kuru Antuanetei uzdāvināja kā vergu, viņa piešķīra brīva cilvēka tiesības. Žozefīnes dēls un meita Napoleonu uztvēra kā tēvu. Vēl dēls no poļu grāfienes Valevskas, dēls arī no Eleonores Denuelles. Vēl uzticamāko padomnieku ieteikumi: nekādu grūtību sameklēt tādu, kas piedzemdēs viņam mantinieku. Žozefīne to adoptēs, pirms tam imitējot grūtniecību. Variantu netrūka, bet nekādus kompromisus nepieļāva Napoleons. Piepeši viņam galvā gruzdēja ideja, ko Taleirāns urķēja kā ar neredzamu iesmu, panākot Rotšildu aģentiem apsolīto - izjaukt Napoleona savienību ar Žozefīni.

Jau 1808. gadā Napoleona vārdā, viņam nezinot, Taleirāns prasīja Krievijas caram dēkainās princeses Katrīnas roku. Princesei bija citi plāni citos virzienos, bet viņas cariene-māte Marija kļuva pikta par tādu “piedāvājumu” no precēta vīrieša. Bet mērķītis sasniegts: Napoleona prestižam iedunkāts.

Kad jau izšķīries ar Žozefīni, Napoleons politiski tālredzīgi bildināja Krievijas princesi, lielkņazieni Annu, tomēr drudžainā steiga, kādā viņš to darīja, pārsteidza daudzus.

Jaunā lielkņaziene Anna bija ļoti glaimota, bet viņas brālis, cars Aleksandrs I ar atbildi vilcinājās, pārdomājot, ko Napoleonam paprasīt pretī par turpmāko mūža radniecību. Kādus ieguvumus robežu jautājumā? Cariene-māte gan nopietni iebilst: ja Napoleons izšķīrās ar savu likumīgo sievu, kur garantija, ka neizšķiras atkal? Ļoti aizdomīgs tas cilvēks, un meitenei Annai vēl tikai 15 gadu. Un Aleksandrs I, licis izteikt savu prieku un atbalstu Napoleona priekšlikumam, ar oficiālu piekrišanu vēl vilcinās.

Napoleona iecere precēt Annu Pavlovnu nav ne Taleirāna, ne Rotšildu, ne citu viņa ienaidnieku plānos. Ne jau tāpēc no Žozefīnes bija jāizšķir, lai precētu šo maigi uzticīgās dabas princesi. Un vēl no tik ietekmīgas impērijas!

Austrijas Habsburgu princesei jākļūst par Napoleona sievu! Tā ir nolemts. Marijai Luīzei raksturiņš tāds, ka ar ziņkāri un entuziasmu izdarīs visu, lai dabūtu jebkuru vīru sev pie kājām - tā ir īstā, Napoleonam piemeklētā kandidatūra. Rotšildu “kabatas ministrs” Klemens von Meternihs drudžainā steigā “darbina” savus Austrijas diplomātus. Un Rotšildu draudziņš, Napoleona sakautais monarhs Francis II ar viltīgu smīnu savai meitai pamāca: kad satiksi Bonapartu, saki: “Jūs izskatāties labāk nekā gleznotajos portretos”. Un abi īsi pasmējās.

LŪZUMS

Iededzies ātru precību steigā, 1810. gada 28. janvāri Napoleons sasauc apspriedi. Viņa padomnieki iesaka noteikti izvēlēties Krievijas princesi, pat agrāk kritiskais iekšlietu ministrs Fušē, gan pats lielkanclers Kambaseres. Ja precēt Krievijas princesi ir loģiski, tad divreiz jau sakautā Austrijas galma ietekme Eiropā vāja. Marijas Luīzes “princese” nav nekas vairāk, kā tikai pamatīgi ierobežotas dinastijas tituliņš. Milzu atšķirība ar Napoleona ietekmi un spējām. Un kāda gan viņam vajadzība pēc Habsburgu jaunules, vai tad Eiropā dižciltīgu princešu trūkst? Krievijas princese Anna ir vislabākā izvēle -izsvērti ir tuvāko padomnieku argumenti. Turklāt neliela pagaidīšana parādīs Napoleona spēku un nopietnos nodomus.

Tikai Taleirāns iesaka imperatoram izvēlēties Austrijas princesi Mariju Luīzi.

Nu kāda jēga sasaukt padomi, ja Napoleons kā apmāts klausa tikai Taleirānam? - brīnās pārējie, kad pēc dažām dienām galma skrīveri steigā gatavo formālu laulību līgumu, pārrakstot no veca arhīva izcelto, giljotinētā Ludviķa XVI un Marijas Antuanetes nodzeltējušo pergamentu.

Jauno princesi uz Francijas robežas sagaida Napoleona māsa Karolīna ar pavadoņiem un pieprasa pilnīgi visas Marijas Luīzes mantas atstāt Austrijā. Viņas sulaiņiem, kalpiem, apteksnēm, pat viņas sunītim jāceļo atpakaļ uz Vīni. Nekādi iebildumi nelīdz.

Šai dīvainībai seko nākamā - Parīzē Marijai Luīzei atņem pilnīgi visu apģērbu un ietērpj viņu franču drēbēs. Jebkādās, pēc princeses izvēles.

Rīcība, aizbildinoties ar “tradīcijām”, ir neparasta un aizvainojoša: ne francūžiem, ne korsikāņiem nav tradīciju izģērbt princesi, liedzot tai paturēt jebko savu. Kaltā nauda jāšķindina, baltas puķes jākaisa, līgavas māsām jātērpjas kā līgavai, lai ļaunie gari neredz un nesaprot, kam uzklupt un kaitēt - tādas ir tradīcijas.

Kas nu piepeši notiek pilsoniskajā, racionālisma apdvestajā, liberālajā Francijā? It kā Marija Luīze gribētu slepeni ievest ko kaitīgu vai bīstamu...

Napoleona slepeno dienestu Austrijā koordinē uzticamais aģents Šulmeisters, ar segvārdu “kapteinis Saris”. (Pēc kāzām Marija Luīze ātri panāca viņa atlaišanu). Vai Šulmeisters brīdinājis Napoleona tuvākos ļaudis par iespējamiem sarežģījumiem un briesmām - ka Habsburgi varot izmantot pat melnās maģijas prasmes, lai pakļautu franču imperatoru? Mariju Luīzi ziņu ievācēji raksturo kā aizdomīgu, savtīgi cinisku, bez morāles. Un izpētījuši, ka viņa varētu būt gatava uz visu, kā Trojas zirgs Parīzē. Speciāli sagatavota, lai imperators uzķeras aprēķina laulībām ar melnu nodomu. Ziņas ir dažādas, bet racionālais Napoleons tādas “māņticīgo pasaciņas” neņem vērā. Ja īsti profesionāļi neignorē nevienu “sīkumu” vai “detaļu”, kas nav fiziski aptaustāma, tad Napoleons tikai nosmejas par atgādinājumu, ka Austrijas galmam pasena slava ar maģiskām mākslām kopš okultista Rūdolfa II, ka Transilvānijas mežiem pieguļ Karpati ar inkvizīcijai izsprukušajiem magu pēctečiem. Vīnes salonos modē nākusi garu izsaukšana? Racionālisma tālskatā veroties, Napoleons neko bīstamu saskatīt nespēja.

Vai tad viņš varēja zināt, ka melnās maģijas iedarbību pētīs, vētīs un aktīvi izmantos nākamo gadsimtu ietekmīgie? Stingri noslepenotais ik pa laikam iznirst atklātībā. Pat ateistiskās PSRS čeka jau 1920. gados nodarbojās ar Tibetas maģijas izzināšanu. Lai smagi nozombētu lielu nāciju, Hitlers un viņa tuvākais loks rezultatīvi rakās melnajā maģijā. Tie nav nostāsti, bet atslepenotu arhīvu fakti. Viņu interese par „neizskaidrojamām”, bet iedarbīgām lietām bija liela, viņu darbību rezultāti baisi...

Uztverot to kā joku, rezultāti nemainās. Tumšie piebūrumi jeb cilvēku piekodēšana bija ierasta lieta dižciltīgo precībās visā pasaulē. Vai slavenus vēstījumus mūsdienās sauc par “teiksmām”, “leģendām” vien tāpēc, ka vēstītājs izklāstam nav pievienojis videoierakstus? Vai tāpēc, ka tā izdevīgāk tiem, kas to visu slepeni izmanto mūsdienās?

TEIKSMA PAR TRISTANU UN IZOLDI

Karalis Marks gatavojas apprecēt dižciltīgo Izoldi, viņa uzticīgais vasalis Tristans aizkuģojis līgavai pakaļ un pavada viņu pie karaļa kā nākamo sievu.

Māte Izoldei devusi līdzi speciāli apvārdotu mīlas dzērienu, lai meita iedzirda nākamo vīru. Lai karalis turpmāk “tikai tev uzticīgs un tikai tevi vien klausa”.

Apvārdotais dzēriens nav placebo efekta limonāde līgavas pašapziņai, bet tiešām maģiski iedarbīgs. Un jaunā sieviņa pati novērtēs, dot to vīriņam vai nedot. Ja karalis būs tāds “pārāk jautrs” vai “pārāk neatkarīgs”, ja jaunajai sieviņai jūtas pieklibos, tad maģiski apvārdoto “mīlas dziru” viņa liks lietā. Pati viņa dzert to nedrīkst. Tas uz stingrāko piekodināts, citādi pati strauji nomirs. Bet vēlāk, kad iebarotais karalis iznīks? Kāda bēda! Karaliene izvēlēsies sev nākamo vīru.

Tomēr pārpratuma dēļ karalim paredzēto mīlas dziru uz kuģa iedzer Tristans. Arī Izolde pagaršo. Kā apsēsts ar Izoldi kļūst Tristans. Un Izolde kā “pielīmēta” Tristanam. Grimst viņi apmātā skurbulī, bet rezultāts: diezgan strauja nāve abiem...

Kāds naivums! Sen jau dziras gatavo pašas un neblēņojas ar pagaršošanu -tāds esot teiksmas padoms jaunajām raganām - smējās salonos.

Un lai nu kā Rotšildu New York Times apskatnieki Vāgnera mūzikā tērpto leģendu reklamē kā “īstas mīlestības” stāstu, tā vis nav mīlestība, bet

destrukcija. Mīlestība nerada nāvi, bet dzīvību. Un mīlestība nekad nerodas no burvju dzērieniem.

* * *

Marijai Luīzei varēja atņemt rotas, smaržūdeņus, vēdekļus, tarbas un suni, pat kanārijputniņus ar grezno zelta būri, varēja viņu izģērbt un atkal saģērbt, bet “bioloģiskais materiāls” princesei bija pie rokas. Prasmīgi izmantojot, kā viņai mācīts un solīts: tikai viņas varā nākamo vīru piesiet kā neredzamā pavadā, iebāzt kā nesataustāmā, šaurā būrī. Pašai kļūt visvarenākajai, apbrīnotākajai, slavenākajai sievietei Eiropā. Atlika vien veikt rituālu ar saviem mēnešreižu izmešiem... Un jādara drīz un jāatkārto, pirms vēl mantinieks ieņemts. Tas, ka kādu laiku viņa būs nikni greizsirdīga uz lauleni “par neko”, tas, ka pavajās dažādas likstas uz brītiņu, šķita vien nieks pret mānīgo apsolījumu: piedzimstot bērnam, viss pašai “notīrīsies”, un tad jau... Uzkrausies pēctecim? Vīram? Citiem? Bet Luīzei bija interesanti - kā dēkā.

ZĪME PEC PUSNAKTS

1810. gada 1. jūlijs. Napoleona un Marijas Luīzes kāzu grandiozā nobeiguma balle. Viņi abi kopā jau no aprīļa, bet mantinieks vien pirms pāris nedēļām ieņemts.

Balli organizē Austrijas sūtnis Parīzē princis Kāris Švarcenbergs - kā īpašu pagodinājumu Napoleona jaunajai sievai, protams, arī viņas vīram un jaunajai Eiropai.

Vēstniecībai nesen piebūvēta īpaši liela zāle šai ballei. Viesu pusotrs tūkstotis. Komplimenti un iepazīšanās smaidi smaržu mākoņos. Dārzā dzied koris, trompetisti triumfa dziesmas spēlē, tvan parfīma flakoni garos zelta statīvos, mijkrēslī baleta trupa izdejo speciālu uzvedumu par godu Marijas Luīzes iecienītajai kūrortvietai Luksemburgai, un viesi atgriežas zālē. Bet īsi pēc pusnakts viena no vaska svecēm strauji noliecas, liesma pārsviežas uz rotājumu vītni, tad uz marlveidīgu drapējumu.

“Vienā mirklī liesmas izplatījās un trīs minūšu laikā kā šaujampulvera aste sasniedza griestus un ugunsnedrošos rotājumus... Zāle bija liela, Napoleonu [Austrijas] sūtņa ģimene iepazīstināja ar savu meitu, un Napoleons tobrīd stāvēja atstatu no Marijas Luīzes. Pamanot ugunsgrēku, viņš piesteidzās apmulsušajai sievai un ātri izveda viņu no zāles. Pēc tam sākās pānika, kāzu balles viesi steidzās uz visām pusēm, drūzmējoties izejās,” vēstīja tā laika hronisti.

Kā virpulis uguns izplatās, uzliesmo dāmu greznās kleitas, aizdegas mati,

kliedzot ļaudis laužas uz izejām.

Franču barons, kareivis un mākslinieks Luijs Fransuā Ležēns izglābj paklupušo un apdegušo Krievijas sūtni Aleksandru Kurakinu. Zem Krievijas sūtņa pakritušas apdegušas dāmas, viņu drēbēs sapinušies vīriešu zobeni, milzu piepūli prasa viņu izraušana no liesmām. Ležēns cenšas glābt ari citus. Šausmu kliedzieni, brēcieni, vaidi, uz grīdas bezspēkā pakrīt pat spēcīgākie. Izmisušas mātes sauc meitas, vīri sievas.

Austrijas sūtņa Švarcenberga brāļa sieva Paulīna kopā ar draudzenēm kavējās dārzā. Pēkšņi viņa metas uz degošo zāli, saucot savas meitas. Bet liesmu orkānā iebrūk griesti. Vēlāk viņas pārogļoto ķermeni atpazina pēc pusizku-sušajām rotaslietām pie krūšukurvja. Viņas meitas tobrīd zālē vairs nebija un izdzīvoja. Daudzi sadega dzīvi, daudzi apdega. Bojā aizgāja gan Austrijas sūtņa brālis, gan viņa sieva - Paulīne Švarcenberga. 35 gadu vecumā... Viņas nāve ugunsgrēkā fiksēta paranormālo parādību pierakstos, ko pirms vairākiem gadiem publicēja Grieķijas un Dānijas princis Mihaēls - politologs un vairāku grāmatu autors.

Paulīnes Švarcenbergas vecākās meitas devās viņai līdzi uz balli, bet jaunākās palika Vīnē pie viņas brāļa sievas, princeses Eleonoras. Naktī, kad Parīzē notika traģēdija, mazās meitenes Vīnes apartamentos uzraudzīja guvernante. Pēkšņi nakts laterna uzvirmoja dīvainā spožumā un guvernante redzēja, kā atveras durvis un klusi istabā iezogas princese Paulīne un maigi paskatās caur aizkariem uz saviem bērniem. Un, tikpat klusi kā ienākusi, aiziet. Guvernante nebaidījās no redzētā, jo domāja, ka princese Paulīne tajā vakarā jau agrāk atgriezusies no Parīzes un pirms gulētiešanas grib apskatīt savus bērnus. Ar guvernanti princese nerunāja, laikam domājot, ka aukle iemigusi. Kad nākamā dienā guvernante visiem steidza stāstīt, ka princese Paulīna jau mājās no Parīzes, un posa bērnus nosvinēt mammas atgriešanos, šī ziņa visiem bija liels pārsteigums, jo Paulīni atgriežamies neviens nemanīja. Arī viņas guļamistaba bija tukša. Kad Paulīnes svaine auklei aizrādīja, ka Parīze ir trīs dienu ātrāko rikšotāju attālumā, norādīja uz balles datumu un pārmeta, ka aukle miegā ko nosapņojusi, guvernante nebeidza apgalvot, ka bijusi pilnīgā nomodā un Paulīnes atgriešanos skaidri redzējusi. Tikai pēc dienām arī Vīni sasniedza ziņa par traģisko ugunsgrēku Parīzē un princeses Paulīnes bojāeju...

IMPERATORA STRAUJĀS PĀRVĒRTĪBAS

Parīzē Mariju Luīzi diez ko nemīlēja. Viņa atstāja augstprātīgi kokainas, sausi piekasīgas intrigantes tēlu, kas Napoleonu gražīgi naido ar viņa tuviniekiem. Pēc ugunsgrēka Napoleona uzticamākie, kaujās rūdītie kara veterāni izteicās, ka imperatoram no jaunās sievas vajadzētu šķirties, ja reiz tāda brīdinoši baisa ugunsgrēka “zīme no augšas” vai gluži pretēji - „no elles”. Bet Napoleons jau “bija kā piesiets”. Viņai.

Jau drīz pēc abu apprecēšanās pietuvinātie vēro, kā Napoleonu pārņem nervozs tramīgums, kā piepeši sajuties vājš un apdraudēts, pats nesaprotot, kāpēc. Viņš pat nevar iedomāties, ka jāpiesargājas no tās, kas turpat līdzās. Un savas iekšējās bažas pārvērš neirastēniski agresīvos lēmumos: izvērš cenzūru, cietumniecisku režīmu pats savai tautai, it kā to pēkšņi uztverot par draudu. Neparasti nesaudzīgi izrīkojas Spānijā - zvērīgi apspiež sacelšanos, ko izraisījusi viņa straujā politikas maiņa. Agrākā atbrīvošana pārvēršas par atklātu apspiešanu. Napoleons pazaudē Portugāli un turpina drupināt pats savus progresīvos ieviesumus. Drīz vien arī poļi brīnās, kāpēc Napoleons piepeši kļuvis tik uzpūtīgs. Mazinās viņam atbalsts arī citur.

Gluži kā upuris, kas ienīst piebūrēju un zaudējis jebkādu džentlmenisku -mu, Napoleons atkārto, ka Luīze viņam esot tikai dzemde, nekas vairāk. Un pēc baisā ugunsgrēka vien pavēl uzlabot ugunsdzēsēju darbu.

It kā Napoleona zemapziņā, pašam to neapjaušot, gruzdētu naids pret sevi par tādu kļūdīšanos attiecībās. Un vienlaikus viņš sāka vainot “citus”. Ja Krievijas cars vilcinājās dot viņam savu princesi par sievu un tāpēc “piegrūda” pie austrietes, nu viņš tam caram un visiem parādīs, kas joprojām par varenu vīru! Dosies uz Krieviju karagājienā! Bez kara pieteikšanas, piemeklējot vien pastulbu iemeslu: Krievija rūpīgi neievēro pilnīgu Anglijas blokādi. (Pirms saradojās ar Mariju Luīzi, Napoleons pats jau domāja par Anglijas kontinentālās blokādes izbeigšanu.)

Tikai nez kāpēc ar milzu armiju viņš nevirzās uz lielajām Krievijas ostas pilsētām Rīgu un Pēterburgu, bet, it kā gribētu tekstilfabrikas iekarot, uz Maskavu, kas tolaik jau ilgi vairs nav Krievijas galvaspilsēta.

“Viena no baisākajām manām kaujām bija tā viena pie Maskavas. Franči parādīja, ka ir uzvaras vērti, bet krievi parādīja, ka ir neuzvarami,” diez vai tādi Napoleona izteicieni par Borodinas kauju atviegloja ievainoto, mirstošo, viņu sievu, bērnu, vecāku ciešanas. Atkāpjoties Napoleons pat pameta savu armiju likteņa varā un drāzās kamanās uz Parīzes pusi, pirms tam gandrīz ierijis indes tableti un pavēlējis nodedzināt aiz sevis tiltu pirms viņa Lielās armijas atliekām.

Arī Žozefīne smagu sirdi vēroja, kā Napoleons strauji izmainās kopš kāzām ar Mariju Luīzi. Un drīz viņš izmainās tik ļoti, ka tāda vadībā doties karagājienā 1812. gadā jau bija bīstami katram. Daudzi to saprata par vēlu.

Gandrīz visi Napoleona lēmumi nu bija pretrunā ar viņa agrāko tālredzī-gumu, pat ar veselo saprātu. Kļūdaini, neloģiski un apbrīnojami muļķīgi. Arī uzbrukums agrākam sabiedrotajam: Krievijai, ar kuru vēl pirms pāris gadiem viņš bija lolojis grandiozus politiskus kopplānus.

Kā uz burvju mājienu drīz pēc kāzām ar Mariju Luīzi visas Napoleona darbības kā ieprogrammētas virzījās uz sakāvēm, nāvi, iznīcību. Agrāk neuzvaramais, nepārspējamais stratēģis un taktiķis nu kā apsēsts darbojās pats pret sevi un arī pret savējiem. Un piesaistīja neveiksmi pēc neveiksmes.

Bet jaunā sieviņa šķietas apmierināta. Jaunības plaukumā, no sakautas dinastijas princeses pārtapusi imperatorē, savu godkāri remdinājusi, savu ietekmi pār Napoleonu pārpārēm izbaudījusi.

Kāda starpība, ar kādām metodēm kāds lēni sagrauj Napoleonu? Vēsture uzvarētājus netiesā - daži nezināšanas, daži viltības un aprēķina dēļ noliedz maģijas spēku un iespējas. Daudzus gadsimtus vēsturnieki bija vīrieši. Kurš gan gribēs atklāti atzīt, ka vīriešus tik viegli var vadīt kādas sievietes? Ka vīrieša karavadoņa, imperatora gribu var pakļaut un iznīcināt maģiskām metodēm? Psiholoģija ir tikai viens no maģijas slāņiem. Tāpat kā politika un ekonomika var kalpot kā ērts instruments melnās maģijas adaptu rokās.

Visas Napoleona ārējās pazīmes, gaita, raksturs, uztveres straujās izmaiņas, neloģiskie lēmumi, īpatnības, izteicieni, agrāk nebijušas, piepeši uzradušās sui-sidālas noskaņas vien pusotru gadu kopš apprecēšanās ar Mariju Luīzi, pilnīgi visi rezultāti, arī viņa mūža nogale, piezīmes un memuāri, - pilnīgi viss liecina, ka viņš ir nonācis zem šāda paveida melnās maģijas postošā piebūruma lāsta. Tas sit ne tikai pa Napoleonu, bet izvēršas daudz plašākā līmenī. Napoleons jau nav vienkāršs zirgu puisis, kam daži rumaki pārziņā, bet gan politiķis pār miljonu dzīvēm, un tas lāsta attiecību gadījumā radīja milzīgas sekas. Rotšildi mērķēja uz atslēgas figūrām, kas tobrīd noteica Eiropas nākotni.

Kopš 1810. gada (kopš precībām ar Mariju Luīzi) Napoleona vadībā dzīvības zaudēja nesalīdzināmi vairāk cilvēku, nekā pirms tam visu viņa lielo cīņu laikā.

SIEVA BEZ SIRDS

Tādiem, kas piebūrumus veicot, sirds esot vien motoriņš. Pāragrās nāvēs nomira ne tikai Marijai Luīzei netīkamās “sāncenses”, bet arī vīri. Gan Žozefīne (51), gan Marija Velevska (31) jeb Napoleona ārlaulības dēla māte, vienīgā, kas viņu apciemoja Elbas salā, jo “oficiālā sieva” Marija Luīze to negrasījās darīt. Tajā laikā viņa ātri ieviesa sev oficiālu mīļāko. Viņas kambarsulainim, agrākajam Austrijas virsniekam, tolaik bija sieva un četri bērni. Bet ne gadiņš nepagāja pēc sakariem ar Mariju Luīzi, kad viņa jaunā, veselīgā sieva pēkšņi nomira. Nāves iemesls tā arī palicis miglā tīts. Pats kambarsulainī pārtapušais virsnieks ar sirdstrieku nomira vēlāk, jau precējies ar Mariju Luīzi.

Habsburgu un Google “galma vēsturnieki” raksta, ka Marija Luīze neesot mīlējusi Napoleonu un galu galā palikusi kopā ar “karsti mīļoto otro vīru”, bet noklusē, ka Marija Luīze no Napoleona nešķīrās līdz pat viņa nāvei, naivi tīkodama lielus īpašumus un mantošanas tiesības. Nemin arī to, ka pēc šī “karsti mīļotā” otrā vīra nāves viņa apprecējās ar nākamo - trešo vīru. Nepiemin arī Napoleona tuvinieku milzīgo pārsteigumu par Marijas Luīzes cinismu pret savu vīru jau 1813. gadā, tikko Napoleonam radās pirmie varas satricinājumi. Elbas trimdā Napoleons ļoti ilgojies pēc sava dēla un jaunās sievas. Bet kāpēc gan Marijai Luīzei apciemot viņu, jo viņa taču tādu “trimdinieku” nebija “sev pasūtinājusi”. Cerēja, ka viņš valdīs pār visu Eiropu un viņa, Marija Luīze, valdīs pār šo Eiropas valdnieku. Bet ne jau “ietekmi zaudējušais gļēvais dārzenis” (izteicieni Marijas Luīzes memuāros ir ļoti tuvi tam) viņai vairs vajadzīgs.

1814. gadā atgriezusies Vīnē, viņa sūdzas, ka vecāmāte, daudz pieredzējusī Neapoles un Sicīlijas karaliene, Marija Karolīna skarbi pārmetot vīra pamešanu un esot arī vēl citi tādi karaļpilī, kas viņu uzskatot par “sievu bez sirds” un arī “vienaldzīgu māti”.

Sapiktojusi mazmeitu, vecmāmiņa drīz pēc tam nomirst - it kā ar sirdstrieku - 62 gadu vecumā. Tas, ka Marija Karolīna pati savā laikā tik ļoti baidījās no kādas saindēšanas, liek aizdomāties par viņas pašas zinībām arī maģiskās praksēs. Varbūt viņa šīs “zinības” nodeva savai mīļotajai mazmeitai, kas tik bieži viesojās viņas Neapoles karalistē, kamēr to nebija atņēmis Habsburgu nīstais Napoleons?

* * *

Lai cik nepatīkama, oficiālā šķiršanās no Žozefīnes nesagrautu visu, ko Napoleona uzvaras Eiropā bija uzcēlušas. Napoleona smagākajos sakāves brīžos līdz pat savai nāvei šķirtā sieva centās viņam palīdzēt, atbalstīt, uzmundrināt. Ilgi viņa pastaigājās ar Krievijas caru, lūdzot atļauju apciemot Napoleonu Elbas salā, bet cars neļāva. Vai baidījās no šīs sievietes spējām pārveidot Eiropas notikumus? Vēsturnieki domā, ka šajā pastaigā Žozefīne saaukstējās un tāpēc drīz nomira no plaušu tūskas.

Par Žozefīnes nāvi uzzinot, Napoleons divas dienas ieslēdzās savā istabā. 1815. gada februāra beigās ar 700 vīriem no Elbas viņš devās atpakaļ uz Franciju, guva nelielas uzvaras tiem, kas vēl atcerējās agrāko spēcīgo Napoleonu. Sekoja īss 130 dienu atjaunotas varas periods, tad galīgā sakāve pie Vaterlo. Napoleons gribēja bēg uz ASV, bet viņu notvēra angļi un izsūtīja uz Sv. Helēnas salu Atlantijas okeāna plašumos.

Vai Napoleons pats vispār saprata, kas ar viņu notiek un kāpēc tā? Diez vai. Kā savādā apsēstībā Sv. Helēnas salā viņš raksta ārstam: „Pēc manas nāves, kura jau ir tuvu klāt, es vēlos, lai jūs atverat manu ķermeni, izvelciet ārā manu sirdi un ielieciet to vīna alkoholā (t.i., konjakā vai brendijā) un aizgādājiet to uz Parmu^45 manai dārgajai Marijai Luīzei...” Simboliskajā vīna alkoholā. Luīzei? Tai pašai, kas viņu pirms septiņiem gadiem pameta, atņemot viņam tik ļoti gaidīto dēlu? Vēlāk Marija Luīze vien atteikusi: “Man nav vajadzīga viņa sirds, es to nepieņemtu.”

Un tad pats pēdējais vārds no Napoleona lūpām uz dzīvības un nāves robežas 1821. gada 5. maijā ir: “Žozefīne”...

* * *

Napoleona nāves iemeslus nebeidz apcerēt vēlākie pētnieki. Vai nomira Napoleons ar kuņģa čūlu vai vēzi, vai no tapešu svina izgarojumiem, vai no arsēna, vai briti izdomāja viņu slepeni lēni noindēt... Tas viss var būt, bet var arī nebūt. Lāsts nav abstrakts, tam ir konkrētas fiziskas izpausmes.

Daudz var diskutēt, kāpēc tik krasi pārmainījās Napoleona dzīve un visas Eiropas “liktenis”. Rezultāts no tā nemainās. Fiziskais un ezotēriski enerģētiskais: viss šajā pasaulē ir ciešā mijiedarbē.

Robeža starp maģiju un zinātni kļūst nemanāmāka, jo mēs jau zinām - visa telpa ap mums ir caurstrāvota ar dažādu frekvenču viļņiem un atklājas to ietekmes skaidras sekas - rakstīja ezotēriķi ap 2010. gadu. Enerģiju var sajust un kontrolēt, jeb ezotēriskās jomas vecvalodā sakot: Melnā maģija, (tāpat kā melnā zinātne) cenšas padarīt neiespējamu atklāt tās klātbūtni un maksimāli sarežģīt tās postošo seku likvidēšanu. Mūsdienīgāk izsakoties: “svešajam ļaunkodējumam” jeb “iečipojumam” ir pārklāta neredzama nano glazūra. Diagnosticētājs nespēj koncentrēties, tiek rādīta mirāža, kurai nav nekāda sakara ar realitāti. Mediķi to sauktu par viltus diagnozi.

Slepenais kodējums ir agresīvs pret visiem, kas vēlas to nepieļaut vai atbrīvoties no tā. Bieži nelaimīgie cilvēki iet no speciālista pie speciālista un dzird: to nav iespējams noņemt; jums tur nav negatīvas ietekmes, tikai tāda slikta karma vai arī: gribētu palīdzēt, bet tik labi nemāku un baidos. Un tikai retais spēj ieraudzīt patiesību. Un patiesi palīdzēt.

Kad mācekļi brīnās, kāpēc nav spējuši kādu cilvēku izdziedēt jeb atbrīvot no “ļaunā gara”, kā to spēj viņu Skolotājs, Jēzus viņiem atbild: “Šī suga neiziet citādi kā vien ar lūgšanas un gavēšanas palīdzību.”[46]

,,Ja mana māte būtu Žozefme, tad mans tēvs nebūtu apglabāts Svētās Helēnas salā un es nebūtu te Vīnē. Mana māte nebija tā sieva, ko bija pelnījis mans tēvs, bet Žozefīne bija,” rakstīja Napoleona dēls, Napoleons II. Bērni bieži jūt vecāku nedabīgo jeb lāsta attiecību smagumu. Viņš nomira jaunības plaukumā, 21 gada vecumā, neprecējies, bez bērniem. Napoleona un Marijas Luīzes dēls piedzima 1811. gada martā, gadu pēc viņu kāzām.

Tikai 1940. gadā Napoleona II mirstīgās atliekas ar godu nogādāja Parīzē. Beidzot dēls simboliski bija kopā ar savu tēvu. Bet, kā izspēlējot kārtējo “lāsta attiecību” paradoksu, to noorganizēja tieši nacistu sātaniskais režīms, kā ņirgājoties par Napoleona ideāliem. Izrādot godu Bonopartiem, Hitlers, okupējis Franciju, tēlojās kā francūžu draugs un “āriskās izcelsmes” izpratējs.

Hitlers zinoši nosmīnēja: drīz pēc Rotšildu organizētās Napoleona sakāves, ebrejus Rietumeiropā atkal sadzina geto (Napoleons bija tos atbrīvojis). Un Rotšildi tās varas turpināja finansēt. Ļaunumam nav tautības, tas tikai skaļi izmanto tautību, kad ievajagas: netīram biznesam vai tirānijai.

DZIESMA PAR SAKĀVI

Slavenajā ES lielreklāmas festivāla Eirovīzija žūrija par visu laiku populārāko atzina “Abbas” dziesmu Vaterlo, it kā Eiropas masu kultūras simbolu.

Kāpēc ne, jo tā popularizē Vaterlo kauju un Napoleona pēdējo sakāvi 1815. gada 18. jūnijā, pēc kuras, nežēlīgi apspiežot demokrātiskās kustības, tika atjaunota skarba monarhu vara Eiropā. Tā bija kauja, kas stāvus bagātus padarīja Rotšildus un uzsāka izvērst viņu banku tīklu pār kontinentu. Dziesma slavināja notikumu un laiku, kad “Eiropas monarhijas šķita izvadījušas pēdējā gaitā savus revolucionāros izaicinātājus, kuru sapņi tika aprakti Vaterlo dubļos”86.

Dinamiskā “Abbas” dziesmiņa vēsta par kara paveida seksuālām attiecībām - nevis līdzvērtigām, bet pakļaujošām. Ne jau par mīlestību viņi dzied, bet par to, ka kāds zaudē, kāds padodas pret savu gribu, kāds uzvar. Nevis par normālu sadarbību, bet uzbrukumu, iekarošanu, cīņu - sieviete padodas, varmācīgais uzvar. It kā visu noteiktu vien “akmens laikmeta” instinkti.

Vecajiem Rotšildiem šī dziesma noteikti varētu patikt, Napoleonam pašam ari, ja Helēnas salas iesprostojumā viņam būtu karātavu humors.

Visu laiku populārā Eirovīzijas dziesmiņa skan kā kodēts sveiciens arī Marijai Luīzei, kā slepus piekļūt, iekarot, pakļaut un iznīcināt, vienlaikus par sakauto

86 Džefs Malkgans, Prospect, 10.2009.

liberālismu un tā atstāto rēgu un ķēmīgu atdarinājumu ES izskatā.

Erudīti mūzikas psihologi saka, ka arī vairākās citās “Abbas” dziesmās ir savāds tumšās enerģijas jeb depresijas kods. Melodiskās dziesmas sākotnēji iepatīkas, bet pēc brīža jau nevis dod, bet izsūc klausītajam enerģiju.

Arī “Abbas” blondās solistes Agnetas Fetskūgas dzīve attiecību jomā ir pilna paradoksiem un slimīgām fobijām. Brunete Anni “Frīda” Lingstade mantoja princeses titulu no sava vīra, kurš nomira, nesasniedzis vēl 50 gadu vecumu. Anni meita nositās, kad viņai vēl nebija 30, un pats komponists, lādzīgais melomāns Benijs Andersons, lielāko dzīves daļu, arī visu “Abbas” laiku esot cietis no “profesionāla alkoholisma”. Tik dažādas enerģijas vibrē visapkārt...

NAUDAS PĒDAS, SVĒTAIS KRĒSLS UN GALMA HRONIKAS

Pēc Napoleona sakāves Taleirāns ieņēma Napoleona vietu, kļūstot par Francijas premjeru.

Savu “visu karaļu pavāru” Karemu viņš sūtīja uz Vīni, uz Londonu, tad uz Pēterburgu - gatavot arī Krievijas cara galmam. Kā vēsta liecības, neviens no cariskās ģimenes pat negaršoja neko no šī “karaļu pavāra” gatavotā. Un Karems drīz Pēterburgu atstāja, gaidot Taleirāna tālākos norādījumus.

“Mans protežē mūsu vitālajās interesēs - misjē Antuanets Karems. Viņa prasmes un maģiskie šefpavāra noslēpumi ir apbrīnojami noderīgi!”, pēc Rotšildu pieprasījuma Taleirāns pavāru ieteica Džeimsam Meieram Rotšildam.

“Nepieviliet mani! Viesiem jābūt pacienātiem tā, lai viņi justu sevišķu pateicību! Būs ļoti daudz mums viesu,” Rotšilds Karemu pieņēma darbā.

“Ne pateicību, bet paklausīgu atkarību!” - to Rotšildi varēja iegravēt savā biržas komandpunktā, kā atmiņu no Karema un Taleirāna pakalpojumiem tālajā 19. gadsimta sākumā.

“Ja nevari izdarīt, lai tevi mīl, izdari tā, lai no tevis baidās,” šo sava sencīša izteicienu varaksārie Rotšildi atkārtoja paaudzēs.

Rotšilds rīkoja pusdienas visiem, kuri nolūkoti par zobratiņiem Rotšildu banku mašīnās, lai austu stiegrainus tīklus pāri okeāniem un kontinentiem. “Ēdināšanas banketos” ar 3000 viesu. Iespaidam. Greznība. Konjaks, kalvadoss, absints, šampanietis zivju zupām ūdens vietā, sieru opioīdi, cukura bumbas, magones safrānā; viss, kas rada atkarību un tīkamu laiskumu, dāsni pievienots. Pašam namatēvam nav laika ēst, apkārt vien jāstaigā, vēlīgi uzmundrinot: “Ēdiet jūs, baudiet, dārgie, godājamie, lai jums patīkami labā prātā!”

Brāļi Rotšildi valda pār naudas plūsmām, pār savu viesu un viņu kalpu enerģiju un domām. Pār monarhijām un to pavalstniekiem ar procentu, inflācijas,

korupcijas, šantāžas spēku. Arī enerģētisko triecienu klusie ieroči ir vareni.

Tikmēr Taleirāns gādā, lai Francija maksā Austrijai bargas kompensācijas tieši caur Rotšildu banku un ar smagiem procentiem. Pēc Napoleona laiku beigām, kā uz burvju mājienu, visas Eiropas nozīmīgās naudas apjomi turpmāk virzās tieši caur Rotšildu bankām.

Heinrihs Heine apraksta Rotšildu varu arī pār Vatikānu: “Ja tu, dārgais lasītāj, dosies pa Lafita ielu (Rue Laffitte), tad redzēsi, kā pie augstā 15. nama kāpņu telpas ieejas no lielas karietes izkāpj resns cilvēks. Viņš dodas pa kāpnēm uz augšu uz mazu istabu, kurā sēž gaišmatains vīrietis, jauns blondīns, kura kundziskajā, aristokrātiskajā nicinājumā ir kaut kas stabils, tik pārliecināts, tik absolūts, it kā visa šīs pasaules nauda būtu viņa kabatā. Un patiesībā visa šīs pasaules nauda ir viņa kabatā. Viņu sauc misjē Džeims de Rotšilds, bet resnītis ir monsenjors Grimbaldi, viņa svētības pāvesta sūtnis, kas pāvesta vārdā atnesis procentus no Romas (Vatikāna) aizņēmuma - Romas meslus.”[47]

Vatikāna vēsturnieks Paolo Kaljāri atzīst, ka daudzi pāvesti bijuši “nelabojami grēcinieki”: “Roma garīgajā ziņā ir galīgi nolaista... Finanses ir tādā stāvoklī, ko vārdiem nav iespējams attēlot. “[Vatikāna] ministru pērkamība un viņu gara tumsība nodara kroņa kasei milzu zaudējumus... Visā pāvesta apgabalā tiesa atklāti pārdodas.” Tā Rotšilda palīgam Meterniham uz Vīni ziņo viņa slepenais aģents. “Vismaz % Romas garīdzniecības ir divkosīgas un pērkamas, sludinātāji lielākoties ir vienaldzīgi pret saviem pienākumiem vai neticīgi.”[48]

Kad drūmo korumpantu, slepkavu un intrigantu Taleirānu franču brīvdomīgā prese jau kariķē kā cilvēku ar daudzām sejām, noraizējies par savu “piemiņu pēc nāves”, viņš maksā tolaik populāriem autoriem, sevišķi viegli nopērkamajam Onorē Balzakam, lai iemūžina viņu kā cēlu un gudru diplomātu... Vēlāk Taleirāns nopērk arī grēku atlaišanu no Rotšildiem atkarīgā pāvesta Georga XVI, kurš bija “truls un piedzēries ļaundaris”, kā par viņu rakstīja laikabiedrs Aleksandrs Hercens.

Kad Napoleons 1812. gadā devās karagājienā Krievijas plašumos, Taleirāns vairs lieki nekautrējās un 1812. gadā nopirka sev pilij līdzvērtīgu namu Parīzes centrā. Un, cik dīvaini, savā nāves gadā Taleirāns to pārdos, jeb, laikam pareizāk teikt - pēc pieprasījuma atdos atpakaļ - Džeimsam Meijeram Rotšildam. Mūsdienās tajā namā ir ASV vēstniecība. Vai to vēstniecībai izīrē Rotšildu klans? Oficiāli gan raksta, ka to ASV valdība esot nopirkusi. No kā nopirkusi, vai no Federālo Rezervju Sistēmas?

Un kā klājās Karemam? Kad vēlāk, savas pavārgrāmatas rakstot, sāk jau

izrunāties par ezotēriskām niansēm, viņš pēkšņi nomirst - “pat nepaguvis līdz galam nodiktēt kārtējo recepti”... Viņam vēl nebija 50. Vai bumerangs bija atgriezies pie indētāja?

Karema ķermeni apglabā kapos, bet viņa galvaskauss nomelnējis glabājas stiklotā skapī joprojām. To savulaik nopircis kāds frenologs.89 21. gadsimtā melnās maģijas kulināriju ar kanibālismu un galēja sātanisma perversijām izvērsa rotšildiskās elites “dīva” Marina Abramoviča. Kad gaismas staru uz viņas klana noziegumiem uzlaida Asandža WikiLeaks, daudzi saprata, ka tā nav “tikai” sātaniskā māksla vien, bet šaušalīgi noziegumi Pentagona varas ērtajā paspārnē...

ASV “NIANSE”

Vienlaikus ar Napoleona iestigšanu Krievijā 1812. gadā, briti nosūtīja floti, kas nodedzināja Vašingtonu, jo ASV kongress lēma nepagarināt “20 gadu hartu” (aizņēmumus no Rotšildiem), bet nu spiests to atjaunot kara izdevumu dēļ. Spiests maksāt procentus Rotšildu banku impērijai.

Anglijas karu pret ASV finansēja Rotšildi - tā izpētījis Ksaviants Heize (Xaviant Haze) grāmatā par Amerikas banku vēsturi. Tajā cildināts ASV prezidents Endrjū Džeksons (1767-1845), kurš pirmo prezidentūras termiņu pavadīja, ravējot ārā no valdības Rotšildu aģentus, lai gan tie centās mākslīgi izraisīt finanšu krīzes. Pēc atkārtotas ievēlēšanas viņš kļuva par vienīgo prezidentu, kurš jebkad nomaksājis ASV valsts parādu.

Nespējot atjaunot savu agrāko ietekmi, Rotšildi izprovocējuši un finansējuši sevišķi asiņainu ASV pilsoņkaru. Ābrahama Linkolna slepkava bijis Rotšildu aģents. Tas viss ASV noveda pie augsta bezdarba un recesijas. Rotšildi nopūlējās, lai ASV valdība (turklāt pretlikumīgi bez kongresa atbalsta) nodod dolāru drukātavu privātpersonu rokās - 1913. gadā dibināja Federālo Rezervju Sistēmu, kas mūsdienās ietekmē pasauli caur mākslīgajiem veidojumiem: Pasaules Banku, SVF u.c., kur toni joprojām nosaka tieši Rotšildu klans, īstenojot klana senča Meijera Amšela Rotšilda (1744 - 1812) alkas: “Dodiet man drukāt un kontrolēt valsts naudu un man būs vienalga, kas izdod tās likumus,” kā arī viņu pēcteču devīzes: “Labāk būt darīšanās ar valdību, kurai klājas slikti, nevis ar tādu, kurai viss kārtībā,” un “ja uz bruģa ir asinis, es pērku!”. Dažādas “atziņas” bārstīja Rotšildi.

Daudzi uzskata - arī Džonu Kenediju nošāva Rotšildu aģenti, jo prezidents rīkojās, lai ASV atkal atgūtu dažu baņķieru klanu pievākto naudas mašīnu.

Kad gudri draugi Ābrahamu Linkolnu brīdināja par viņa niknajiem ienaidniekiem, prezidents atteicis: “Jums pret maniem ienaidniekiem ir vairāk

89 Frenoģija: mācība par galvaskausu ietekmi uz cilvēka “likteni” un raksturu.

personiskas nepatikas, nekā man pašam. Var jau būt, ka man tās ir par maz, taču es domāju - nav vērts!... Ja kāds mitējas uzbrukt, es viņam nekad vairs nepārmetu to, kas noticis pagātnē.” Tur nu Linkolns naivi kļūdījās, tāpēc tik viegli viņa dzīvību izdzēsa Rotšildu aģenta lode...

* * *

Valstu parādi nozīmē nepārtrauktus procentus Rotšildiem, komplektā ar cilvēku labklājības žņaugšanu. Daudzi naivi brīnās: kāpēc pasaules bagātības pieder vien saujiņai ļaužu? No katras “oficiāli” pirktās preces, no katra nodokļu eiro, par katru uzpurņa lupatujeb masku uz sejas, par katru kovidtestu, šļirci, par katru pakalpošanu tirānijai, miljardiem cilvēku caur “valdībām” maksā Rotšildiem un citiem ar viņiem saistītajiem. Daudzi nenojaušot finansē savus nāvīgākos ienaidniekus. Apmaksā paši savu muļķošanu un aplaupīšanu.

Nu izskatās, ka Rotšildu klanam ar to nepietiek, jo viņi vēlas pilnīgi visu -skaidras naudas likvidēšanu, visas cilvēces paverdzināšanu, ieslēgšanu viņu sātanisko vīziju perversijā: “hērodiskā tempļa valstībā” ar t.s. QR ātrās atbildes verga kodu katram viņu pieviltajam, sadurtajam, sabakstītajam cilvēkam.

Rotšildi paši jau ilgi turas ēnā. Viegli uzpērkami, gļēvi bezmorāles ļaudis ir īsts rotšildisko politiķu tips. Sorosam uzdeva tādus saražot žurnālistos, ierēdņos, pedagogos, intelektuāļos, Geitsam - savākt medicīnā, farmācijā, datorpasaulē, Tēneram, Cukerbergam, Baidenam, Makronam, fon Laienai, viņu pāvestam Vatikānā un citiem: izplatīt baiļu propagandu jo plaši un agresīvi, ņirgāties par cilvēku brīvo gribu, par demokrātiju, zaimot Dievu... Rotšildiskie ļaudis ļoti baidās no patiesības gaismas, no visiem, kas to izplata.[49]

HOLOKAUSTĀ IZDZĪVOJUŠIE PIEPRASA VAKCINĀCIJAS IZBEIGŠANU

Ir liela atšķirība starp holokaustu piedzīvojušiem, holokausta upuru piemiņas patiesu godināšanu un tiem, kas masu slepkavības izmanto biznesam, savu privāto kabatu pildīšanai uz nogalināto rēķina. “Jūs, masu informācijas līdzekļi, gadiem melojāt ļaudīm, sludinot melīgas mācības par holokaustu. Tā nav holokausta mācība, ka ebrejus nedrīkst nogalināt vai apšaubīt. Nevienu cilvēku nedrīkst nogalināt! Holokausta mācība ir tāda, ka jūs nevarat skatīties vai piedalīties, kad tiek vajāta minoritāte. Jūs izmantojat holokaustu pretējiem nolūkiem: lai cilvēkiem atņemtu gribu aizstāvēties pret netaisnību. Un tādā zemiskā bezdievīgā veidā jūs esat sagatavojuši jaunu holokaustu un grasāties to īstenot,” kovidtirānijas izvērsējiem 2021. gadā raksta holokaustu pārdzīvojušie. “Mēs skaidri brīdinām, ka atklājas vēl viens holokausts, tikai lielāks un izsmalcinātāks. Rafinētāks.

Brutalitāte, ar kuru jūs gan ar vārdiem, gan arī fiziski apkarojat, noliedzat, aizskarat, pazemojat opozīciju, kalpo tam, lai apspiestu patiesību. Izpostītā eksistence, māju pārmeklēšana, profesionālie aizliegumi, obligātie norīkojumi uz psihisko pārbaudi un vēl sliktākais - tas varētu būt mūsu dzīves stāsts, bet tāda ir realitāte, ko mēs [tagad] novērojam Vācijā. Mēs neļausim sevi apklusināt.”91

Kad pasaulslavenais infektologs, mikrobiologs Dr. Bakti, tāpat kā daudzi citi, salīdzināja Arbeit machtFrei - Impfungmacht Freil jeb Darbs dara brīvu - šprice dara brīvu - nacistu nāves nometņu saukļa atbilstību kovidrežīma sauklim, sorozītiskie žurnālisti Vācijā apvainoja viņu antisemītismā. Joels Anrahams, Freida Vēbere, Samuels Ābrahams un daudzi citi reaģēja uz valdības finansēto masu mediju apvainojumiem.92

Paziņojuma pielikumā ir precīzas norādes: “Es dzīvoju tāpēc, ka mana vecmāmiņa nepaklausīja, kad tika dota pavēle ebrejiem pulcēties. Kā tagad uz vakcinācijas centriem virza ar spiedienu un biedēšanu. Es dzīvoju tāpēc, ka kārtīgi cilvēki nepaklausīja, kad viņiem bija aizliegts slēpt ebrejus. Tāpat kā tagad Zuharits Bakti un citi kārtīgi cilvēki nepakļaujas tāpēc, lai cilvēkiem glābtu dzīvības. Sodīt viņu ar terminu “antisemīts” ir milzīga liekulība, ” raksta Maša Orela.

Holokaustā izdzīvojušais rabīns Viljams Hantlers: “Dr. Bakti neko nepareizu neizdarīja. Viņš tikai norādīja, ka termins “Vakcinēšanās padara jūs brīvus” līdzinās sauklim pie Aušvicas vārtiem, kas ir pilnīgi pareizi. Lūdzu beidziet uzbrukt šim labajam cilvēkam, kurš noteikti nav antisemīts.”

Andreā Drešers, Ruta Mahnesa, Ārija Suhovolskija no Izraēlas arī norāda, ka ir ļoti jūtīgi pret jebkāda veida “antisemītismu” un tas nekādā ziņā nav Dr. Bakti izteicienos vai kovidrežīma salīdzinājumos ar nacistu laiku. Viņi rakstīja protestus arī uz Vācijas radio, bet nekādu atbildi un atvainošanos par ļaunprātīgu apvainojumu mētāšanu nesaņēma.

* * *

Vēl citi holokaustu pārdzīvojušie ar saviem pēctečiem 2021. gada vasarā iesniedza atklātu vēstuli “Eiropas Zāļu regulēšanas aģentūrai” (EMA), pieprasot tūlītēju vakcinācijas programmas apstādināšanu.”93

91 Šī paziņojuma pilns teksts portālā report24.news, 13.9.21.

92 Turpat.

93 15.10.2021, www.kla.tv/20205

“Godātās dāmas un kungi, mēs, kas esam pārcietuši briesmu darbus pret cilvēci, kādi tika pastrādāti Otrajā Pasaules karā... Ir acīmredzams, ka mūsu acu priekšā tiek izspēlēts jauns, jau lielāks holokausts. Pasaules iedzīvotāju lielākā daļa vēl neaptver, kas notiek, jo šī organizētā nozieguma apmēri ir ārpus viņu pieredzes loka. Taču mēs to zinām. Mēs atceramies Jozefa Meņģeles vārdu. Dažiem no mums ir personīgas atmiņas. Mēs piedzīvojam d 'ej 'a-vu, kas ir tik šausmīgs, ka mēs ceļamies, lai pasargātu mūsu nabaga līdzcilvēkus.

Tagad pie nevainīgi apdraudētajiem pieder arī bērni un pat zīdaiņi. Tikai četros mēnešos COVID-19 vakcīnas ir nogalinājušas vairāk cilvēkus, nekā visas esošās vakcīnas kopā, kopš 1997. gada līdz 2013. gada beigām, tas ir -15,5 gados!94 Un visļaunāk tiek skarti cilvēki vecumā starp 18 un 64 gadiem! [..] Mēs aicinām Jūs nekavējoties izbeigt šo drausmīgo medicīnisko eksperimentu ar cilvēkiem!

Tas, ko Jūs apzīmējat par “vakcināciju” pret SARS-Cov-2, patiesībā ir zaimojoša iejaukšanās dabā. Vēl nekad neviens nav mēģinājis imunizēt visus pasaules iedzīvotājus, ievadot viņu ķermenī sintētisku mRNS! Te ir runa par medicīnisku eksperimentu, un uz to attiecas Nirnbergas Kodekss. Šī dokumenta 10 ētiskos pamatprincipus noformulēja Nirnbergā, ārstu tiesas procesā, lai nodrošinātu to, ka cilvēki vairs nekad netiks pakļauti nebrīvprātīgiem medicīniskiem eksperimentiem un metodēm.

Nirnbergas Kodeksa pamatprincips Nr. 1: a) Absolūti nepieciešama ir eksperimentā iesaistītās personas brīvprātīga piekrišana, tas nozīmē, ka attiecīgajai personai juridiskajā nozīmē ir jābūt spējīgai dot savu piekrišanu; tai ir jābūt spējīgai lietot savu izlemšanas spēju un dot savu piekrišanu bez ietekmēšanas ar varu, viltu, apmānīšanu, spiedienu, maldināšanu vai citu pierunāšanas vai spiediena formu; šai personai viņu skarošā joma ir jāsaprot detalizēti pietiekamā mērā, lai varētu pieņemt saprotošu un informētu lēmumu.

b) Nepieciešams, lai izmēģinājuma personai, pirms viņas piekrišanas saņemšanas, tiktu izskaidrota eksperimenta būtība, tā ilgums un mērķis, kā arī tā metode un pielietojamie līdzekļi, visas nepatīkamās puses un apdraudējums, kas var būt sagaidāms, un arī sekas uz veselību vai personību, kādas varētu rasties no piedalīšanās eksperimentā.95

c) Katrai personai, kas norīko, vada vai veic eksperimentu jeb izmēģinājumu, ir pienākums un atbildība konstatēt piekrišanas vērtību. Tas ir personīgs pienākums un atbildība, ko nevar nesodīti deleģēt citiem.

Tātad: a) Par brīvu izšķiršanos te nevar būt nekādas runas. Masu mediji izplata bailes un paniku un lieto Gebelsa propagandas likumus, atkārtojot nepatiesības tik ilgi, kamēr tām sāk ticēt... aicina uz nevakcinēto izstumšanu

94 Runa ir par salīdzinošo statistiku uz miljons iedzīvotājiem.

95 Arī Latvijā viss notika/notiek tieši pretēji tam.

no sabiedrības. Ja pirms 80 gadiem tie bija jūdi, kurus apmeloja kā infekcijas slimību izraisītājus, tad šodien tie ir nevakcinētie, kuriem pārmet vīrusa izplatīšanu. Cilvēkiem ir atņemta miesas neaizskaramība, ceļošanas brīvība, strādāšanas brīvība, kopā dzīvošanas iespējas, viņiem uzspiežot vakcināciju. Un bērni tiek pavedināti vakcinēties pret vecāku gribu.

b) 22 šausmīgās blaknes, kas jau ir uzskaitītas jau FDA (vakcīnu) ārkārtas atļaujā, netika darītas zināmas izmēģinājuma personām. Pasaules sabiedrības vajadzībām mēs tās pievienojam šim dokumentam. Jau pēc definīcijas nekad nav notikusi neviena informēta piekrišana. Pa šo laiku daudzās datu bāzēs jau ir ietverts tūkstošiem blakņu. Kamēr 30 minūšu taktī visi masu mediji ziņo par tā saukto “gadījumu skaitu”, nav nevienas norādes uz smagām nevēlamās sekām... Cik mums ir zināms, liela daļa pat ziņotu kaitējumu visās datu bāzēs tiek izdzēsta.

Nirnbergas kodeksa pamatprincips prasa: “Apdraudējums nekad nedrīkst pārsniegt tās robežas, kādas ir uzdotas humanitārās problēmas atrisināšanas (aprakstā).”

Pretkovida vakcinēšana ap 99% no visas pasaules cilvēkiem ir izrādījusies bīstamāka nekā pats kovids. Kā Džona Hopkinsa universitātes pētījums ar 48 000 bērniem ir dokumentējis, vīruss bērniem nav nekāds risks. Viņu pašu dati parāda, ka bērni, kuriem vīruss nav bīstams, pēc vakcinēšanas ir pārcietuši sirds infarktus. Vairāk nekā 15 000 bērniem bija nevēlamas parādības, no kurām vairāk nekā 900 bija smagas. Līdz šim laikam ASV pēc vakcinēšanas ir miruši vismaz 16 jaunieši. Kā zināms, “ziņotas” tiek 1 - 10%96 no visām “vakcinācijas blaknēm”. Un, kamēr mēs te rakstām, šie skaitļi ātri aug augumā un - Jums to zinot!

Kodeksa pamatprincips: “Eksperimenta gaitā tā vadītājam katru brīdi ir jābūt gatavam pārtraukt eksperimentu, ja, pamatojoties uz, no viņa prasīto labticību, pēc viņa īpašās pieredzes un rūpīgas izsvēršanas ir jāpieņem, ka eksperimenta turpināšana var izsaukt bojājumu, paliekošu kaitējumu vai nāvi.” Ir pieņemts, ka ap 52% no pasaules iedzīvotājiem ir saņēmuši vismaz vienu vakcīnu. Jau sen ir nokavēta patiesa “vakcinēšanas kaitējumu saņēmušo”, smagu kaitējumu saņēmušo un mirušo skaita sabiedriskošana. Tagad jau runa ir par miljoniem cilvēku. Sniedziet mums tagad patiesos skaitļus par kovidvakcinēšanas upuriem! Kāds vakcinācijas upuru skaits būs pietiekams, lai pamodinātu Jūsu sirdsapziņu? Nevēlamo iedarbību saraksts, kas FDA bija zināms jau pirms vakcīnas ārkārtas pieļaušanas: 1. Guillain-Barr 'e sindroms (muskuļu vājums); 2. Akūta diseminēta encefalopātija (centrālās nervu sistēmas saslimšana); 3. Transversālais mielīts (muguras smadzeņu

96 2021. gada beigās valda faktos balstīts uzskats, ka tikai 0,1% pēcvakcīnu nāvju un sakropļojumu nonāk atklātībā.

iekaisums) 4. Encefalīts/encefalomielīts (smadzeņu/muguras smadzeņu iekaisums); 5. Konvulsijas (krampju lēkmes); 6. Insults (trieka); 7. Narkolepsija un katalepsija (miega slimība); 8. Anafilakse (asinsrites kollaps - sabrukums imūnreakcijas dēļ); 9. Akūts miokarda infarkts (sirds infarkts); 10. Miokardīts/perikardīts (sirds muskuļa iekaisums); 11. Autoimūnsaslimšanas (imunitāte uzbrūk savam ķermenim); 12. Nāves gadījumi; 13. Grūtniecības un dzemdību patoloģijas;

14. Citas akūtas demielinizējošas saslimšanas (nervu sistēmas kaitējumi);

15. Alerģiskās reakcijas; 16. Trobocitopenija (asins plātnīšu trūkums, asiņošana); 17. Disseminēta intravaskulārā sarecēšana (asins recēšana asinsvados); 18. Venoza trombembolija (asins recekļu veidošanās); 19. Artrīti un artralģijas (locītavu iekaisums/locītavu sāpes); 20. Kavasaki slimība (akūta sistēmas saslimšana - mazo un vidējo artēriju iekaisums); 21. Bērnu multisistēmisks iekaisumu sindroms; 22. Caur vakcināciju pastiprinātas slimības.”97

Parakstījušies: nacionālsociālistu koncentrācijas nometnes pārdzīvojušie, viņu dēli, meitas un mazbērni, ieskaitot labas gribas un sirdsapziņas personas.

Tomēr, neraugoties uz to, Eiropas Savienības vadība turpināja izvērst arvien drastiskāku injekciju uzspiešanu ES pilsoņiem, līdzīgi kā ASV Baidena administrācija amerikāņiem un citas G7 valstu valdību marionetes “ēnainās pārvaldes” atkarībā.

“ĒNAINĀ PĀRVALDE”

“Kas īsti ir šie noziedznieki? Kā tie darbojas un ko mēs varam darīt, lai tos apturētu?”98 rosinoši jautā Dr. Deivids Sorensens. “Stratēģiski pērkot visu, viņi [“ēnainā pārvalde”] ir ieguvuši monopolu visā pasaulē. Kaut kas tāds, par ko Jūlijs Cēzars varēja tikai sapņot... Viņiem pieder arī visa veselības nozare, kas ļauj slimnīcām visā pasaulē pateikt, ko darīt un ko nedarīt. Viņi ir izvietojuši savas politiskās marionetes valdībās visā pasaulē, izmantojot vēlēšanu krāpšanu, kukuļošanu un šantāžu...

īstie līderi vienmēr paliek ēnā. Pasaules iedzīvotāji redz tikai lelles, kas darbojas uz pasaules redzamās skatuves, piemēram, prātā saprogrammētus politiķus, Holivudas slavenības, industriālos līderus, mediju personības utt.

97 Vāciski: https://doctors4covidethics.org/wp-content/uploads/2021 /09/ Stop-Holocaust_EMA_DE.pdf

Angliski: https://doctors4covidethics.org/wp-content/uploads/2021/08/Stop-Holocaust_EMA.pdf

98 Dr. D. Sorensens iesaka noskatīties Tima Gīlena dokumentālo filmu Monopoly vietnē StopWorldControl.com, kas atklāj, kā plaša patēriņa preču ražotāji, bankas, degvielas izplatītāji, masu mediji utt., pieder vieniem un tiem pašiem cilvēkiem, un kādi ir viņu plāni. Par to uzskatāmi vēsta arī dokumentālā filma Kabalas krišana. To krievu valodā var noskatīties, izmantojot meklētāju Yandex.ru.

Dažas labāk zināmas lelles ir Klauss Švābs, Bils Geitss, Džordžs Soross, Klintoni, Bušu ģimene utt. Lai gan viņi visi individuāli finansiāli ir ļoti bagāti un vareni, tie ir pakļauti struktūrām, kas atrodas augstāk hierarhijā un rūpējas, lai pašas paliktu ēnā. Slepenība ir viņu spēks.

Viena no viņu stratēģijām: izveidot publiskas “pasaules” organizācijas, kas ir viņu redzamās platformas.”99 Plāndēmijas laikā sevišķi pamanāma kļuva PVO.

“Līdzīga organizācija ir ANO, kas sevi attēlo par šīs pasaules tā saukto “miera uzturētāju”. Tomēr viņu darbā kārtība ir pakļaut visu cilvēci vienas pasaules valdībai. ANO nemitīgi strādā ar Eiropas savienību un NATO, kas ir līdzīgi karuseļi noziedzīgām ģimenēm, lai iznīcinātu valstu neatkarību un izveidotu vienas pasaules valdību.

Vēl viens publiskais spēlētājs ir Klausa Švāba dibinātais Pasaules ekonomikas forums. PEF sevi parāda kā ideju laboratoriju, kurā viņi meklē risinājumus “pasaules problēmām”. Viņu burvju vārds ir “ilgtspējīga attīstība”, kas apgalvo, ka nodrošina labāku nākotni mūsu pasaulei. Kopā ar ANO viņi izstrādāja tā saukto Agenda21, kas patiesībā nozīmē ne mazāk kā visu pasaules iedzīvotāju tiesību, brīvību un īpašumu sagrābšanu un to visu nodošanu īpaši bagāto cilvēku rokās.

Tad ir banku impērija, kas kontrolē visu naudu pasaulē. Viņu uzdevums ir izveidot bezskaidras naudas sabiedrību, kurā tikai tiem, kas digitāli saistīti ar verdzības sistēmu, būs piekļuve finansēm. Vadošā vienība banku impērijā ir bēdīgi slavenā Rotšildu ģimene. Viņiem pieder centrālās bankas 165 valstīs, tādējādi kontrolējot naudas plūsmu lielākajā daļā pasaules. Kopš seniem laikiem šī ģimene ir veltījusi sevi visu tumšāko spēku pielūgšanai.

Vēl viena labi zināma ģimene ir Rokfelleri. Viņi 2010. gadā publicēja “Nākotnes scenāriju”, kurā viņi ļoti detalizēti aprakstīja pašreizējo pandēmiju ar vēlamo rezultātu - jaunas pasaules kundzības un kontroles nodibināšanu. Tādas vienības kā “Rokfellera institūts” izliekas par cilvēces aizstāvi, taču aiz humānās maskas slēpjas šausminoša varaskāres seja.

Itālijā, piemēram, ir 13 itāļu ģimenes vai asinslīnijas, ko sauc par “melno muižniecību”. Es viņus saucu par steroīdu mafiju. Arī šīs ģimenes “uzskata sevi par pārākām pār pārējo cilvēci. Uz parastajiem ļaudīm viņi skatās kā uz “blaktīm”, “liellopiem” un “suņiem”. Tieši tā viņi raksta. Viņi uzskata, ka viņu liktenis ir valdīt pār cilvēci, kam jākļūst par viņu vergiem. Šīs ģimenes ir sakārtotas piramīdas hierarhijā, kur galu galā visi atbild tiem pašiem leļļu meistariem, kas atrodas augšpusē. [Arī] viņu varas atslēga ir slepenība...

Visefektīvākā [viņu] stratēģija ir bijusi slēpties aiz skaistās kristietības sejas, kad viņi Romā izveidoja Vatikānu kā “Romas katolicisma centru”. Aiz majestātisko katedrāļu monumentālās arhitektūras tomēr slēpjas tik tumša

un perversa pasaule, ko neviens normāls cilvēks nekad nevarētu aptvert,”100 stāsta Dr. Sorensens.

“Nesen atklātā organizētā, sistemātiskā vardarbība pret bērniem šajā reliģiskajā cietoksnī ir tikai mazākā aisberga virsotne, kas ir tik dziļa, ka tā traumētu lielāko daļu [normālu cilvēku]... Vatikānā ir arī labi reliģiozi cilvēki, kuriem vienkārši nav ne j ausmas, kas notiek aizkulisēs... Vatikāns ir neatkarīga valsts, kurā nevienam Itālijas likumam nav nekādas varas. Tā kā viņi nav pakļauti nevienas zemes likumiem, pat ne Itālijas, kas viņus ieskauj, viņi var izdarīt jebkuru noziegumu, ko vēlas. Līdzīgas suverēnas valstis nāciju iekšienē ir Londonas Sitija (neatkarīga valsts Londonā, kas izvairās no visiem Lielbritānijas likumiem, bet kontrolē Lielbritānijas valdību), “Vašingtona D.C.” (vai Kolumbijas apgabals, kas ir suverēna valsts Savienotajās Valstīs un valda pār amerikāņu tautu). Noziedzīgās ģimenes ir izveidojušas šīs neaizskaramās “valstis tautās”, no kurienes tās darbojas,” raksta Dr. Deivids Sorensens.

“Mēs visi zinām pāvesta lomu, kuru pašlaik spēlē pāvests Francisks.” Viņa uzdevums ir kontrolēt pasaules Romas katoļu ticības kopienu. Publiskā vēstījumā viņš aicina visus ticīgos vakcinēties.101 Un turpina pasludināt sātaniskās tirānijas “jauno pasaules kārtību” kā vienīgo risinājumu pasaules problēmām.102

Sorensens apraksta arī tos, kas pavēl “lellei pāvestam”. “Ja vēlaties saprast,” viņš raksta, “kā tas viss radās vēsturiski, jums ir jāpēta jezuītu tumšā garīgā izcelsme... visi, kas atrodas šī noziedzīgā tīkla virsotnē, ir iesaistīti tumšās, senās garīgās praksēs. Atklāti sakot, viņi ir sātanisti, kurus sauc arī par lucife-riešiem. Tomēr viņu stratēģija ir vienmēr slēpties aiz lieliskām maskām, kas parāda pretējo tam, kas viņi ir.”

Mēs to redzam arī Klausā Švābā, kurš izmanto daiļrunīgu retoriku... “Paceliet cilvēci kolektīvajā apziņā,” - veids, kā viņš pasniedz šo ārprātīgo plānu, ir tik viltīgs, ka vairums cilvēku viņam veltītu ovācijas... To pašu mēs redzam ar pāvestu [Francisku], kurš skaisti runā par rūpēm par nabadzīgajiem, netaisnības izbeigšanu, Zemes glābšanu un citiem cēliem mērķiem, lai gan patiesībā viņš vienkārši saka: “Jābūt vienai pasaules valdībai, kur nevienam nebūs balss, tiesību, brīvību, īpašumtiesību, identitātes vai privātuma.” Tā ir tāda pati hipnoze, ko viņi izmanto, lai uzspiestu vakcīnas mandātus: “Pasaulei uzbrūk nāvējoša slimība, bet mums ir brīnišķīgs risinājums: dzīvības glābšanas vakcīnas.

100 Salīdzinoši ar pizzagate šausminošām aizkulisēm - it kā elitārā picērijā Ņujorkā, kas piederot kārtējai Rotšildu ārlaulības atvasei, aiz sātanistisku gleznojumu noraibinātām sienām notiekot noziegumi pret mazgadīgajiem: eksperimenti, izvarošanas, rituālas slepkavības. Tas viss sāka izgaismoties Trampa prezidentūras laikā, izvēršot pastiprinātu cīņu arī pret “elites pedofiliem”.

101 https://www.vaticannews.va/en/pope/news/2021 -08/pope-francis-appeal-Covid-19-vaccines-act-of-love.html

102 https://www.breitbart.com/national-security/2021/03/15/ pope-francis-calls-for-new-world-order-after-the-pandemic/

Urā!” Protams, nav minēts, ka šajās “brīnišķīgajās vakcīnās” ir dzīvas radības ar taustekļiem^50, ļoti toksiskas vielas, un ka tās nogalina miljoniem cilvēku. Tas viss ir par cilvēces hipnotizēšanu, izmantojot izsmalcinātus liekulības un maldināšanas veidus,” raksta Dr. Sorensens apjomīgā materiālā The Vaccine Death Report (2021).

“Vēl viens veids, kā šie noziedznieki darbojas, ir organizēšanās tā sauktajās slepenajās biedrībās, lai nostiprinātu savu slēpto ietekmi katrā tautā. Bez pilnīgi slēptajām sabiedrībām pastāv arī vairāki publiskie kulti, piemēram, brīvmūr-niecība.[51] Šī ir viena no pazīstamākajām garīgajām organizācijām, kuras mērķis ir ietekmēt vietējās varas iestādes praktiski katrā katras tautas galvaspilsētā. Viņi piesaista cilvēkus ar autoritāti, apgalvojot, ka ir nevainīga organizācija, kas vēlas palīdzēt cilvēcei. Tikai tad, kad biedri uzkāpj līdz augstākajiem brīvmūr-niecības līmeņiem, viņi atklāj, ka tas ir sātanisms. Brīvmūrniecība koncentrējas uz to, lai ietekmīgus cilvēkus katrā kopienā padarītu par saviem locekļiem, lai viņi varētu tos izmantot savu plānu īstenošanai.[52] Google trauksmes cēlējs Zaks Vorhijs^53 pastāstīja, ka 2016. gadā Google^54 savus plānus ieprogrammēt cilvēci izklāstīja tieši brīvmūrnieku galvenajā mītnē Sanfrancisko, saviem darbiniekiem norādot turpmāko uzņēmuma stratēģiju: šablonizējiet cilvēces prātu {molā the mind ofmankind). Tas parāda, ka brīvmūrniecībai ir galvenā loma šajā vispasaules darba kārtībā...

Daudzas slepenās biedrības cieši sadarbojas ar valstu slepenajiem dienestiem, piemēram, CIP un FIB Amerikā. Slavenais vācu žurnālists Udo Ulfkote^55 pirms dažiem gadiem atzina, ka žurnālistiem visā pasaulē maksā slepenie dienesti, slepenās biedrības, valdības aģentūras, miljardieri utt., lai viņi vienmēr melo

sabiedrībai un nekad nesaka patiesību...109

Labā ziņa ir tā, ka šajā noziedzīgajā tīklā notikušas lielas iekšējās cīņas, kuru rezultātā tas sabruka vairākās nometnēs, kuras visas sacenšas par pasaules kundzību. Lai šis apjukums viņu vidū palielinās, jo viņi iekrīt paši savās bedrēs un viņu plāni neizdodas. Par šo noziedzīgo tīklu ir sarakstītas daudzas grāmatas, kuru autori bieži vien veltīja visu savu dzīvi, lai tos atmaskotu.”110

VAI GADSIMTA AFĒRU “TRADĪCIJA”?

“Koronavīruss ir gadsimta afēra. Katru gadsimtu šādu afēru taisa, lai samazinātu cilvēku skaitu uz zemes,” 2021. gadā saka Dr. Ramīns Imanovs un noapaļo skaitļus: “1820. gads, melnās bakas: nomira 7 cilvēki, pēc vakcinācijas 113 miljoni. [Sveiciens no baku vakcīnas izgudrotāja Dženera (1749-1823)]; 1920. spāņu gripa (“Rokfellera gripa”), nomira 10-11 cilvēki, pēc vakcinācijas nomira 158 miljoni.

2020. gads. Viņi saka koronavīruss. Pat tāda nav, bet viņi saka, ka esot. 1954. gadā “koronavīrusu” medicīnā apzīmē kā “akūta elpceļu saslimšanas” izraisītāju (cilvēks inficējas ar gaisā esošiem pilieniņiem).111

Kur 2020. un 2021. gados no “statistikas” piepeši “izgaisa” ikgadējā gripa un saaukstēšanās? Tāpat kā 2021. gada vēlā rudenī cilvēkiem, kas vērsās pie ģimenes ārsta ar smagu, alerģisku pēcvakcīnas pietūkumu un elpas trūkumu, atbildēja: “Tas no bites kodiena, tikai pats nepamanījāt, ka iekoda.” Uz atgādinājumu, ka vēlā rudenī bites sen vairs nelido, “ārste” nopietni atbildēja: “Tā mēs visiem sakām jau no vasaras.”

Savulaik, popularizējot bīstamās ērču encefalīta vakcīnas, jebkuras to blak-nes novēla uz sacerēto “laima” slimību. Locītavas sāp? “Jums piesūcās ērce, bet nepamanījāt. Ar laimu inficētās iekož un atlaižas” - tādus melus “ārsti” stāstīja kā pantiņu. PVO bija iemācījusi deklamēt? Vēl draudēja, ka pilsētas parkos var saķert encefalītu, Laima slimību utt., utt. Sēdināja cilvēkus vien uz farmācijas

109 The Vaccine Death Report, p.42.

110 The Vaccine Death Report autoru piebilde: “Nīderlandes vietnē Ellaster.nl varat atrast daudz kvalitatīvas informācijas, ko apkopojuši izcili pētnieki: https://www.ellaster.nl/ category/val-van-cabal/cabal; Pētnieciskās žurnālistikas dokumentālās sērijas: Fall of TheKabal varat noskatīties vietnē StopWorldControl.com".

111 2020. gada sākumā oficiāli biedēja, ka “kovids” tup uz virsmām. Cilvēki bez roku toksiskās dedzinfekcēšanas baidījās pat veikalos ieiet... Tad ziņu atsauca. Uz virsmām vīrusa neesot. Miljoni uzelpoja. Bet gaisā gan esot tas baisais vīruss! Dažās valstīs pieprasīja pat uz ielas maskas vilkt. Polijas valdībai 2020. gada oktobrī bija uznācis tāds dullums, kas, par laimi, ātri beidzās. Savukārt Dānijā nogalināja miljoniem ūdeļu, jo viņu valdības “eksperti” palaida baumas, ka ūdelītes pārnēsājot vīrusu. Politiskie ielikteņi Vācijā bija viltīgāki - pēc pirmā niknā biedējuma korontirāniju izvērsa palēnām, bet žņaudzoši mērķtiecīgi. Kā sava daktera nāves: Jozefa Meņģeles un eitanāzijas mantinieki.

antibiotikām, klāstot, ka superbīstamā Laima slimība esot hroniska. Un cilvēks jau nezina, ka vispār nav nekādu pierādījumu par kādu “hronisku Laima slimību”, ar ko korumpēti vai padumji “mediķi” muļķo naivos. Pret Laimu neesot vakcīnas? Jo Laima slimība, tāpat kā virkne citu, ir pēcvakcīnu rezultāts - blakne.

“Lai mani sauc par antivakseri! Neesmu vispār vakcinēts nekad. Paldies maniem vecākiem! Esam trīs brāļi, padomju gadu zēni, nevienam nav nevienas vakcīnas. Jā, es slimoju ar gripu reizi gadā, bet ne ilgāk par 5-6 stundām. Un tikai nedaudz vājums, nekas vairāk,” saka Dr. Imanovs, atgādinot, ka katru gadu vakcīnas kļūst toksiskākas.

“GOVS NĀCIJA” JEB VAKCINĀCIJA

To vārdu kā parodijā par cilvēku veselo saprātu un iesmīnot par lētticību, ieviesa Eduards Dženers jeb pats pirmais vakcinētājs ar melnu slavu. 1788. gadā iesvētīts masonos, apguvis tur eļļainas parunāšanas mākslu, melno retoriku, viņš paskaidroja, ka vacci: no latīņu valodas “govs” - vien saistībā ar govju bakām. No katra vakcinētā izkrāpjot vismaz piecus pensus, varētu saraust miljonus, ja vakcinētu pat visu nāciju, viņš spriež.

“Kas izguļ govju bakas, tam nepielīp masalas,” bija viņam teikusi veca lauku sieviņa. Govju bakas varēja dabūt, ar savainotām rokām slaucot inficētu govi. Un samērā viegli izslimot. Kas bakas izslimo, kļūst imūns pret j ebkādām bakām un infekcijām uz visu mūžu. Un arī viņa pēcteči pārmanto spēcīgo imunitāti. Bet nevis vakcinējies.

Vairāki avoti vēsta, ka Dženers nevis godīgi ieguvis, bet ārsta licenci nopircis par 15 sterliņu mārciņām. “Uz viņa sirdsapziņas guļ vispārējās baku potēšanas ieviešana spaidu kārtā,” raksta medicīnas vēsturnieks Rūdolfs Tīls. Viltīgs un amorāls eksperiments, kas sākās Britu impērijā. Naudas, ciniskas alkatības un pašslavināšanās dēļ.

Dženers savāca paraugu no kādas apslimušas slaucējas izsitumiem, bet vakcīnas izmēģināšanai viņš izmanto astoņus gadus vecu zēnu, kam par to nav ne nojautas. Bez zēna vecāku atļaujas, apmuļķojis bērnu, bez jebkādas saprašanas par sekām, viņš iegraizīja puisēna rokā slimās slaucējas serumu.

“Vai gan viņa [Dženera] roka trīcēja, izdarot nelielos griezienus, kas... var kļūt par nāves vēstnešiem?” Un tiešām zēns pēc sešām dienām saslimst, bet izveseļojas. Tad nu Dženers un viņa “kolēģi” dibina akciju sabiedrību, ņemas špricēt visus pēc kārtas... “ 15000 cilvēku labprātīgi ļaujas iešļircināt sev indi. Izgatavo un izsniedz medaļas. Parlaments dāvina goda balvu. Amerika pieprasa Dženera baku poti..12 Kad cilvēki sāk mirt, duršanu aptur... Samazina devu...

112 Rūdolfs Tīls, Vīri cīņā pret nāvi un velnu, Rīga, 1944.

Kad 1867. gadā UK centās ieviest obligāto vakcināciju savai “govju nācijai”, protesti uzvirmoja jo spēcīgi. Turklāt radās ari ļoti spēcīgas antivakcinācijas kampaņas, jo cilvēki redzēja, kā vakcīnu dēļ sāk slimot, kļūst invalīdi un mirst viņu, viņu radu, draugu, paziņu bērni. Un pamatoti protestēja pret impērijas naudas mašīnas alkatību un korumpētas valdības uzbrukumiem viņu bērnu veselībai.

No baku potes nomira daudzi, bet nesalīdzināmi mazāks skaits nekā no kovidvakcīnām tagad. Taču jau toreiz nauda ripoja, aizsākot drūmo injekciju ceļu, ko bruģēja ar melu propagandu, dēmonizējot dažādas slimības, izdomājot virkni jaunu, lai pelnītu naudu ar šļircēm. Tikko kādas slimības uzliesmoja un uz neatgriešanos norima, tā tūlīt no tām centās taisīt biznesu, izvēršot vakcināciju pēc šo slimību izzušanas, un līdz ar to, tās atkal forsēti izplatot, modificējot.113 Vakcinācija medicīnas vēsturē ir visienesīgākais un vienlaikus - amorālākais, noziedzīgākais, sātaniskākais elements. Kā melnās maģijas adatas vudu lellēs. Dažas mazāk kaitīgas, citas nāvējošas, ar ātru vai lēnāku iedarbību. Un tas viss parasti melojot, apmānot, viltīgi smaidot. Ievilinot, šantažējot, piespiežot... Pret baktēriju uzliesmojumu izmanto antibiotikas. Pret vīrusiem antibiotiku nav, tikai stiprinot imunitāti, dažādi attīrot organismu no toksīniem un parazītiem, var iegūt imunitāti.

Daudzi 21. gs. pamanīja “špricēšanas biznesmeņu”, tostarp Geitsa izteicienu, ka ne viņi, ne viņu bērni nevakcinējas un nevakcinēsies vispār. Bez liekiem skaidrojumiem. Kāpēc tad viņi savu šļuru uzspiež citiem? Ar biznesa vārdu “imunizācija”, kas ir precīzs sinonīms imunitātes postīšanai. Tāpat kā to dara “agrīnais” Dženers un visa veida korumpētie “likumdevēji” medicīnā, PVO, arī godīgo katoļu nelaime - pašreizējais pāvests Francisks.

Ja Jānis Čakste^114 “privāta aprēķina” dēļ gribēja noteikt Latvijas bērnu vakcināciju ar “baku poti” 1920. gadu sākumā, tad šai vakcīnai jau bija vairāk nekā 100 gadu “drošuma” pārbaude. Tie, kas jebkuras vakcīnas uzskata par dzimstības samazinājuma iemeslu, ir ļoti tuvu patiesībai. Vēsturiskā statistika apliecina dzimstības strauju samazinājumu īsi pēc visām vakcīnkampaņām. Papētiet!

“Vakcīnas, injekcijas nekad nav bijušas vajadzīgas,” 2021. gada rudenī saka Dr. Ramīns Imanovs. “Lūdzu, visi dievticīgie cilvēki: vai tad Dievs jūs ar vakcīnu radīja? Vectēvi, vecvecāki, senči... iztika bez vakcīnām.

Padomju laika ļaudīm taisīja vakcīnas pret tuberkulozi. Vai apkarojāt TBC? Nē, katrs otrais cilvēks Ukrainā ir sūdzējies par TBC. ASV vairs neveic tās injekcijas, un viņiem tagad trīs reizes zemāks TBC nekā Ukrainā.

113 Daudz vērtīgu materiālu par to ir vietnē salmartingano.com.

114 Viņš nepiedalījās 18. Novembra valsts dibināšanas aktā. “Aizkavējās” pie Jelgavas. Atrunājās, ka nav zinājis par konkrētu dienu un laiku. Jo baidījās, ka, dibinot atsevišķu valstisku subjektu, viņam kā “Latviešu bēgļu apgādāšanas priekšniekam” vairs nepie-plūdīs nauda no Krievijas Valsts kases.

Un PSRS vakcīnsastāva standarts? “2-fenoksietanaols - antifrīzs; alumīnija hirdoksīds - neirotoksīns; nezināms daudzums abortētu govs asins šūnu; formaldehīds - kancerogēns, balzamējošs aģents. Redz, no kurienes jau toreiz radās vēža uzliesmojumi,” Imanovs piebilst. “500 mkg cilvēka albumīns

- cilvēka asinis, 760 mkg - mononātrija elgutomāts - izsauc aptaukošanos un diabētu - lūdzu, te tas ir: arī PSRS. Nezināms daudzums MRG 5 šūnu -abortēti cilvēku mazuļi, tad vēl antibiotikā, polimeksīns B, streptomīcīds utt. Polisorbāts 80 - kancerogēns, kālija florīds, ko izmanto nāvējošās injekcijās, nātrija bikarbonāts - soda, nātrija citrāts - pārtikas piedeva, nātrija hlorīds

- galda sāls, nātrija boraks - izmanto tarakānu kontrolei, nātrija hidroksīds

- bīstami korozīvs, nātrija fosfāts - toksisks jebkuram organismam kaut arī 2 mg, metaboliskās cilvēka urīna atliekas, citas ķīmiskas atliekas... PSRS laikā to visu jums špricēja. Tas ir PSRS laika vakcīnu zelta standarts, tālāk jau tur pievienoja vēl... ko vien vēlas, to tur pievieno,” komentē Imanovs.

Un kas ir tagad kovidinjekcijās, ko tagad uzspiež visiem daudzās valstīs?

“2020. gada beigās iznāca pirmā doza “jauno vakcīnu”. Mēs arī nopirkām, veicām savu izmeklējumu: “šimpanzes adenovīruss (“adenovīrusa” patiesā nozīme: šimpanzes šūnas, olbaltumi), bērnu šūnas, alumīnija hidroksīds (neirotoksīns), formaldehīds (tas pats vecais kancerogēns, balzamētājs), polietilēnglikols 2000, - inde, kas izsauc agresīvu vēzi. Tas bija pirmajās “jaunajās vakcīnās”, ko pētījām. Tālāk Pfizer, Moderna - 4 hidroksilbutils -lēnas iedarbības inde, kas traumē sirds asinsvadu sistēmu, heksāns 6 - lēnas iedarbības inde, kas veicina sirds apstāšanos, trombus; heksildekonāts - arī lēnas iedarbības inde. Klāt arī polietilēnglikols - tas nozīmē, ka jūs vienā reizē uzņemat 5 kg un 400 g agresīva vēža,” stāsta pieredzējušais onkologs.

“Vēl sastāvā ir SM102. Ja gribi kādu nogalināt, ievadi viņā SM102. Neviens patologanatoms to neieraudzīs. Tā inde parasti izraisa sirds apstāšanos, sirds vai smadzeņu infarktu, aknu un liesas infarktu. Lūdzu, saslima ar infarktu un nomira! Nekādas izmeklēšanas. Tas ir SM 102. Lūk, ko jums dur!”, saka Dr. Imanovs. “To izpētīja Endrjū Kaufmans, Leonards Koldvels (Coldwel) un citi arī savās valstīs, pierādot, tā [vairs] nav [parastās izpratnes] vakcīna, bet ģenētiski modificēts materiāls,” viņš paskaidro.

“Kāpēc tādā [injekcijas] gadījumā nav ceļa atpakaļ?” Dr. Imanovs turpina. “Šo vakcīnu sastāvā ir piecas pašas stiprākās indes. Tā nav “vakcīna”, tā ir ķīmiskais ierocis. Ātras iedarbības. Maksimums 4 gadi - tā nav lēna iedarbība. PSRS laikā bija lēnas iedarbības vakcīnas. Un cilvēki dzīvoja līdz 80,90 gadiem...”

Daudzi spēcīgi mākslinieki jaunās kovidšļirces attēloja kā pistoles, kā šautenes, kā lodes. Cik nu lēnas, bet iedarbīgas.

“Kovids? Tā ir parasta gripa vai arī ķīmiskā pneimonija,” to norāda arī Dr. Imanovs. “No tās bija un būs nāves. Bet tāds nāvju apjoms, kāds tagad - tas ir nepareizas ārstēšanas dēļ. Es tos protokolus redzēju. Viņi tos atkritumus, tos mēslus bāž cilvēkiem! Un cilvēki no tiem mirst. Tā saucamie “pēckovida simptomi”? Ko gan pēc antibiotiku terapijas darīs aknas, ja tu aknām triec ar veseri? Ukrainas galvenā infektoloģe ir uzrakstījusi idiotisku protokolu, un es jautāju, kāpēc te trīs četru veidu antibiotikas? Nekādas atbildes...

Nevakcinētiem cilvēkiem no “kovid” nāve draud divos gadījumos: ļoti novājināta imūnsistēma un apzināti nepareiza ārstēšana.

Izraēlā jau tagad notiek revakcinācija, jau 4. dozu laiž iekšā. Tur ir ļoti liela mirstība.[56] Pat mani Izraēlas kolēģi saka: mēs jau vairs nevaram tikt galā ar tik agresīviem vēžiem. (Vēzi pēc kovidvakcīnas vairs neesot iespējams apturēt.) Atved pacientus, pat spēcīga ķīmijterapija, staru terapiju, kas vienmēr ir devusi panākumus, nu vairs nelīdz vispār. Dažas dienas, un pacients jau miris...

Mirst arī no sirds asinsvadu trombozēm. Sportisti nokrīt un nomirst. No kā, nesaka. No kā var nomirt jauns sportists?” sašutis ir Dr. Imanovs.

“Tagad bērniem jau ķeras klāt. Lūdzu, to nedariet! Nevakcinējiet bērnus! Vakcīnas es saucu par cilvēces nāvi. Tiem [vakcinētājiem] nav ne goda, ne reliģijas, ne Dieva, viņos nav nekā tāda. Bet mūsos tas ir. Sargiet no tādiem savus bērnus!” viņš aicina un brīdina: “Bērni var kaut kā to “norīt”, bet tiem būs ļoti lielas problēmas, meitenes nevarēs palikt stāvoklī.

Skolotāja novakcinējās, nezinot, ka ir stāvoklī. Nu jau 5. mēnesis. Un auglim jau konstatētas sirds problēmas,” stāsta Imanovs.

Daudz ir tādu gadījumu: spontānie aborti, nedzīvi piedzimušie... Tieši pēc kovidinjekcijām.

“Veselības apbedīšanas ministrija, [Ministerstvo Zdravozaharanenije] no Pasaules bankas ņem kredītu par mūsu ķīlu, un tad ar to apmaksā medicīnisku eksperimentu. Esot placebo, esot vakcīnai trīs veidi, viens tukšais,” kāds komentē no zāles.

“Nē,” Dr. Imanovs nepiekrīt. “Placebo vakcīnu nav, tas ir viltus. Pilnīgi visas ir “īstās”, vien ar nelielām satura izmaiņām.”

Kad Latvijas “Veselības apbedīšanas ministrijas” Pavļuts 2021. gada pavasarī izteicās, ka ap 30% kovidvakcīnu esot placebo, kļuvu uzmanīgs. Ja Pavļuts tā saka, tad noteikti tā nav taisnība. Arī tad, ja pakalpīgajam Pavļutam to kāds samelojis.

Dr. Imanovs, kas darbojas kopā ar starptautisku spēcīgu zinātnieku un ārstu

grupu, uzsver, ka vakcīnražotājiem nav “placebo ar tikai fizioloģisko šķidrumu”: “Viņi neuztaisīja tā - Modernai cits sastāvs, Faizeram, AstraiZenekai cits, - tad varētu pētīt, salīdzināt. Sastāvi ir vienādi visām. Vien [aktīvā] koncentrācija un dozu sistēma nedaudz atšķiras. Endrjū Kaufmans no ASV man atsūtīja: pirmajā dozā 1 p, otrajā: 3 mkg /p, trešajā dozā 10 mkg /p ... Kā kurai...” Taisnība, kāpēc lai būtu placebo vakcīnas, ja injekcijas ražo tie paši uzņēmumi, kas ilgus gadus viltīgi, paslepen, aukstasinīgi, sistemātiski indējuši, kropļojuši, nonāvējuši cilvēkus, tiesa gan samaksājot “skādi” vien naudā, miljardos. Gan Pfizer, gan Johnson&Johnson, gan pārējie.

MĒĢINĀJUMS 2009 UN TIRĀNIJAS TERORS 2021

2009. gads. LTV1 Ziņu dienests: “Tā sauktā “cūku gripas pandēmija” var izrādīties līdz šim grandiozākā korupcijas afēra, tā secinājuši dāņu žurnālisti, kuri izpētījuši PVO ekspertu sakarus ar vadošajām zāļu ražošanas firmām. Organizācijas [PVO] padomnieki, kuri aicināja vakcinēties pret gripu, saņēmuši algas farmācijas kompānijās.”

2009. gada novembra beigas. LTV ziņu dienests. Panorāma. Judīte Čunka, Valters Blūms. “Farmācijas rūpnīcas šobrīd strādā četrās maiņās, nespējot saražot pretgripas preparātus. Pirmoreiz Eiropas Savienībā izņēmuma kārtā vakcīnas pret tā saukto “cūku gripu” ļauts lietot bez rūpīgiem klīniskiem pētījumiem. Lai gan tiek apgalvots, ka vakcīna ir droša, Kanādas varas iestādes pārtraukušas iedzīvotāju vakcināciju un atsaukušas 170 000 vakcīnu, jo sešiem pacientiem pēc potēšanas sākusies ļoti smaga alerģiska reakcija.

“Tā ir ļoti nopietna lieta. Tā var nogalināt,” saka Nils Rauss, Kanādas ārsts virusologs. “Taču par laimi šādu gadījumu ir maz.”

Dānijas izdevums Information secinājis, ka lielo ažiotāžu ap jauno gripu izraisījusi PVO ekspertu grupa holandiešu ārsta Alberta Ostenhausa vadībā, kurš aktīvi aicināja vakcinēties un izdarīja spiedienu uz PVO izsludināt pandēmiju. Šobrīd ārsta darbību izmeklē Nīderlandes valdība, jo atklājies, ka viņš saņēmis algu vairākās farmācij as kompānij ās, kur top vakcīnas pret j auno gripu. Arī daudzi citi organizācijas eksperti esot apmaksāti padomnieki farmācijas gigantos, kur top lauvas tiesa no pasaules vakcīnu pasūtījumiem.

Latvijas ārstu biedrības priekšnieks Pēteris Apinis: “250 miršanas gadījumi ar tā saucamo “putnu gripu” ir iztērējuši miljardiem un miljardiem dolāru... tad farmācijas firmas atrada “lielo cūku”, kura ar valdību mediju palīdzību radīja cilvēkos pāniku...”

“Farmācijas kompānijas apmaksājot mediķu seminārus un atpūtas brau-

cienus, arī Latvijā” saka Judīte Čunka. Latvija neesot lielo farmācijas milžu fokusā, toreiz piebilst P. Apinis. Laikam korupcij as nauda Latvij ā vēl neieplūst “pietiekamā apjomā”. 2009. gadā LTV Panorāma vēl vēstīja, ka Rietumu prese ne reizi vien rakstījusi par pasaules farmācijas un mediķu mafiju...”

2009. gadā plaši izskanēja, ka Pfizer pārsitis visus rekordus ASV krimināltiesu vēsturē - par ļaunprātīgu pacientu sakropļošanu, krāpšanu, ārstu kukuļošanu spiests maksāt miljardus dolāru. Krimināla organizācija nevis vienkāršs “farmācijas uzņēmums”! Pfizer tobrīd bija jānogaida. Arī citām lielajām farmkompānijām nāca gaismā arvien jauni korupcijas un cilvēku sakropļojumu gadījumi.

Vai jūs pamanījāt cūku gripu Latvijā? Iespējams, pamanījāt, ka ik pa laikam konvencionālo cūku fermu saimniekiem izmaksā milzu kompensācijas par cūkām “no cūku gripas kautām”, kas izskatās pēc ievērojamas krāpšanas shēmas, likvidējot sazāļotās cūkas, apmaiņā pret brangu kompensāciju naudu. No mūsu nodokļiem. Turklāt Pfizer un citiem ir milzīgs veterināro preparātu bizness. Sagadīšanās?

Cik daudz dzīvniekus viņi ir saslimdinājuši un nogalinājuši ar vakcīnām? Sevišķi kaķēnus. Suņi ir izturīgāki. Veterinārija patversmēs, tāpat kā veterinārija daudzās dzīvnieku klīnikās ir briesmīga.

Un tā sorozītiskā liekulība ar demonstratīvu būri 2021. gadā pie saeimas - it kā dzīvnieku aizstāvībai, aģitējot dzīvniekus un cilvēkus sadurt ar injekcijām!

9.10.21. LTV 1 Ziņu dienests: “Pie centrālās laboratorijas vakcinācijas punkta vienā no Rīgas lielveikaliem rinda šodien redzama visu laiku. Šeit pret kovidu var vakcinēties gan iepriekš piesakoties, gan spontāni, izstāvot dzīvo rindu. Šodien rindā stāv strādājošie. Cilvēki, kam ir darbs un bez sertifikāta to nāksies zaudēt. Emocijas nav patīkamas,” stāsta LTV diktore.

“Tauta ir nolikta uz ceļiem. Ņirgāšanās! Man jau vakar zvanīja...” saka kāda kundze dzeltenā jakā.

Uz jautājumu, kāpēc vakcinējas, kāds vīrietis krieviski atbild: “Tāpēc, ka nav izvēles. Ja es nevakcinēšos, es nestrādāšu.”

“Mums ir jāstrādā, jābaro bērni, jāmaksā hipotēka, tā kā...” pajauna sieviete atnākusi kopā ar vīru, arī rindā pēc kovidinjekcijas.

“Vai jūs strādājat valsts vai pašvaldību...” jautā diktore un sniedz mikrofonu. “Jā, es strādāju valsts iestādē,” atbild sieviete no rindas.

“Tas, kas notiek, ir genocīds pret tautu, un ja valdība nevar savādāk... es nezinu, kā to dēvēt, tad... tas ir genocīds, tā ir tautas masveida iznīcināšana,” saka slimnīcā strādājošais Andrejs.

“Jūs neuzticaties tai vakcīnai?” jautā LTV 1 žurnāliste.

“Nē. Nekādā gadījumā. Tikai tāpēc, lai varētu izdzīvot... lai kaut kā varētu aiziet uz veikalu... lai varētu saglabāt darbu. Jo mums jau stingri pateica, ka

pazaudēs darbu. Un līdz arto ir jāvakcinējas. Un jāriskē.”

“Es strādāju vakaros, man ar klientiem nav saskare,” stāsta kāda sieviete. Bet darba devējs jau zvanījis, pieprasot viņai sevī ielaist eksperimentālo injekciju. “Laikam jau pie apkopējām ķeras, kas vakarā strādā.”

“Brīvprātīga piespiedu vakcinēšanās,” saka korpulentāka jauna sieviete. Viņiem visiem maskas uz sejas. Tās viņi nēsā jau kopš 2020. gada. “Es personīgi neesmu pret to, es esmu par to, lai visiem ir labi un lai tas nes labumu, bet lai tas būtu brīvprātīgi.” .. Aija Kinca, Ainis Kupčs, LTV Ziņu dienests.

“Vakar vakcīnas pirmo, otro vai trešo devu kopā saņēmuši 7958 cilvēki...

Jau vēstījām, ka pēc valdības lēmuma par stingrāku ierobežojumu noteikšanu COVID-19 izplatības ierobežošanai augusi cilvēku vēlme vakcinēties pret COVID-19 .” Rinda “nepārtraukti palielinājās, jo klāt nāca arvien jauni potēties gribētāji,” - paņirgājas kovidtirānijas jauns.lv “žurnālisti” par cilvēkiem, kam kariņvaldība atņēmusi pamattiesības, piespiedusi riskēt ar veselību un dzīvību. Unjauns.lv nobeigumā pievieno no Lētas smeltu abstraktu melu propagandu par mirušajiem un saslimušajiem no “briesmīgā kovid”.

* * *

1948. gadā dibinātā PVO norādīja, ka pandēmija nozīmē “milzīgu nāves un saslimšanu skaitu”, bet 2009. gada 4. maijā PVO pandēmijas definīciju piepeši nomainīja, izdzēšot “milzīgu nāves skaitu”. Tas izbrīnīja daudzus. Tobrīd daudzi nezināja, ka tiek gatavota “cūku gripas” milzu afēra.

2002. gadā SARS-CoV “izraisītā slimība” ar bargi biedējošo nosaukumu “Smagais akūtais respiratorais sindroms” un 17.7% uzrādīto letalitāti Honkongā un Kanādā, visā pasaulē tomēr “nenostrādāja” kā “pandēmijas” bubulis. Nebija vēl pielāgota definīcija, un toreiz tik atklāti paņirgāties par medicīnu un cilvēku veselo saprātu kā šodien neizdevās.

Pagājuši vien 12 gadi. Un ko mēs ieraugām? - drastiska cenzūra, par vakcinācijas centrā nokritušo, konvulsijās trīcošo cilvēku filmēšanu, ko aculiecinieki ievieto soctīklos citu bridināšanai”; aizliegums runāt par pēcvakcīnu sakropļojumiem, nāvēm. Slepkavnieciska, politiska tirānija, šantāža, meli.

Bet 2009. gada septembrī Google vēl nenodrošināja cenzūru un ātri izplatījās informācija: ASV vadošais veselības aprūpes speciālists, mikrobilogs Leonards Horovics kopā ar žurnālisti Sēriju Keinu sniedza pierādījumus FIB, ka “cūku gripas” vakcīna, ko ražo ASV farmācijas kartelis, esot bakterioloģisks ierocis ar toksiskām vielām. Dokumentos arī norādīja, kāda veida virusi nosūtīti pret PSRS Aukstā kara laikā.” (Livejournal, 22.9.21.)

2009. gadā EP Parlamentārās asamblejas Veselības komiteju vadīja Dr. Volfgangs Vodargs, kurš konsekventi vērsās pret cūku gripas viltus “pandēmiju” un 2010. gada sākumā aicināja veikt izmeklēšanu par farmācijas kompāniju ietekmi uz PVO. Kopā ar citiem ārstiem un zinātniekiem 2021. gada sākumā viņš Eiropas Zāļu aģentūrai aicināja pārtraukt visus mRNS vakcīnas izmēģinājumus uz cilvēkiem, brīdinot, ka kovidinjekcijas var izraisīt sieviešu neauglību. Kad Sorosa kabatas organizācija Transparency International izstūma Vodargu no valdes, beidzot cilvēki ieraudzīja, kas patiesībā slēpjas zem agrāk par “prestižiem” reklamētiem veidojumiem.

“Bailes apdraud veselību. Zināšanas stiprina imūnsistēmu - pret vīrusiem, bīstamu propagandu un meliem. Farmācijas uzņēmumi un virusologi cūku un putnu gripas gadījumā mēģināja maldināt miljoniem cilvēku ar viltus pandēmijas trauksmēm... Pašlaik mēs piedzīvojam milzīgu noziegumu pret cilvēci. Acīmredzams, ka kovidspekulantiem nerūp apkārtējā vide vai mūsu veselība... Viņu dzinējspēks, kā jau sen, ir viņu slimā mantkārība pēc bagātības, monopoliem un varas,” - Dr. Volfganga Vodarga jaunākā grāmata “Viltus pandēmijas” (Falsche Pandemien. Argumentē gegen die Herrschaft der Angst, 2021) ir ļoti populāra.

“Cūku gripas” vakcināciju 2010. gada maijā pūlējās izvērst tagadējais Vācijas kovidrežīma flagmanis, virosologs Kristiāns Drostens. Arī brits Nils Fergusons, kas matemātiski samodelēja “oficiālu” baisu Kovid-19 pandēmijas modeli, deva padomus vispārējas pānikas raisīšanā par “cūku gripu”, bet 2005. gadā viņš paziņojis, ka 200 miljoni cilvēku miršot no “putnu gripas”... Dr. Vodargam ar ētiskiem speciālistiem to pēdējā brīdī izdevās apturēt.” Tobrīd steigā ieviesto vakcīnu dēļ 1300 bērni ieguva smagu invaliditāti -narkolepsiju^116 uz visu mūžu,” - to 2021. gada pavasarī atgādināja ASV un Vācijas advokāts Rainers Fīlmihs.

Tā vietā, lai saliktu cietumos “pandēmijas” afēristus, ātri visu notušēja, vien kompensācijas izmaksāja vakcīnupuriem un to piederīgajiem. Ne jau velti ES, mērķtiecīgi piesedzoties ar “demokrātiju”, “cilvēktiesībām”, “katras dzīvības unikalitāti”, atcēla nāves sodu, pieņēma sevišķi mīkstus likumus noziegumiem pret cilvēka veselību, lai pieķertie slepkavas varētu viegli atpirkties ar naudu.

* * *

“Paldies Dievam, Viola nav novakcinējusies! Tā man bija skaistākā ziņa šogad! Un negrasās. Nekad!” Ralfs līksmi stāstīja.

“Tiešām, paldies Dievam!”, es teicu. “Francijā jau vienmēr revolūcijas gars!”

“Nu, ne jau vienmēr un ne visiem,” Ralfs atteica. “Violas draudzene, jauna latviete, Francijā dzīvo. Jau 2010. gadā viņa vakcinējās pret “cūku gripu”.

116 Iemigšanas lēkmes. Slimnieks nomoda stāvoklī pēkšņi iemieg, bet pēc dažām minūtēm pamostas. Daudzas reizes dienā. Slimniekiem traucēts nakts miegs. Cilvēki nespēj ieturēt normālu pozu un nokrīt. Dzīves režīms apmēram tāds pats kā epilepsijas slimniekiem.

Jauna, superveselīga sieviete bija pirms tam. Bet nu, pēc tās “cūku gripas” vakcīnas viņas organisms B vitamīnus vairs neuzņem, jo sākusies autoimūna saslimšana. Tagad vēl pēc koivdvakcīnas iegūla uz mēnešiem ar ļoti nopietnu ādas kaiti, ar hormonālo disfunkciju. Un “ārsti” viņu visu laiku padara arvien atkarīgāku no ķīmijas... Nu viņa Franciju uztver kā slazdu,” Ralfs sadrūma. “Bet slazds, kurā viņa iekrita, bija uzticēšanās nelietīgajiem padomiem! Man riebjas, ka tā saposta dzīves!”

“Tikmēr Pfizer visu zāļu pārdošanas apjomi uzaug vismaz par 70%. Posts citiem, Pfizer peļņa. Ja tikai iesaisties tajā, vienmēr zaudēsi,” skumji piebildu.

“Atceries Boldvina filmu “īsākais ceļš uz laimi”? Kā tur tā velnene teica, pirms novāca kārtējo upuri? - Lai kāds vinnētu, kādam jākrīt. Tikai tā viņu sātaniskajā pasaulē veidojas attiecības,” Ralfs atgādināja.

Slavenais onkologs, Dr. Ramīns Imanovs stāsta: “Es izgudroju zāles no dažām slimībām. Un piedāvāju tās vairākām farmkompānijām, lai cilvēki tās var nopirkt. Bet man pateica: “Vai jūs esat muļķis? Vai gribat, lai mēs savus ļaudis no sevis atgrūžam?” - “Kā?!” es nesapratu sākumā, neiebraucu viņu domāšanā. Un farmaceiti tad paskaidroja: “Atnesiet mums tādas zāles, ar kurām ļaudis no mums būs atkarīgi.” Aptiekās 98% zāļu rada pieradumu vai arī pieprasa mijiedarbi: citu zāļu nomaiņu vai papildināšanu. Piemēram, zāles pret augstu asinsspiedienu, pret cukura diabētu,” saka Dr. Imanovs.

BLAKNES- NĀVE

Vai esat lasījuši Dr. Džona Virapena grāmatas? Piemēram, Side effects: Death. Confessions ofPharma Insider, 2009, latviski to iztulkoja 2011. gadā (Blakus parādības: nāve). Lai ieviestu narkotikas paveida antidepresantus, Dr. Virapens piekukuļojis profesorus, ekspertus un valsts amatpersonas Zviedrijā, piesolot dārgus ceļojumus, dāvanas, naudu. Viņš skarbi atklāj, kā farmācijas kartelis izgudro slimības un tērē milzu līdzekļus politiķu, žurnālistu, ārstu piekukuļošanai, lai izplatītu “zāles”. Un par saviem upuriem arvien biežāk izvēlas bērnus.

Farmācijas kartelis nepārtraukti ietekmē masu medijus, arī tiesu sistēmu, visus, kam vien ir kāda ietekme uz medicīnas nozari un valstu politiku.

2015. gadā Dr. Virapens pēkšņi nomira. Pēdējais viņa ieraksts Fb: “Atkal jau kārtējais lielais farmācijas šmaukšanās skandāls noklusīs un “lielie mēdiji, kas ir bigpharma spēcīgākie sabiedrotie, piedāvās vien savus viltīgos trikus.”

Vai atceraties, cik uzmācīgi Kariņš kopā ar Latvijas mēdijiem lobēja AstraZeneca injekcijas, ko citās valstīs pat aizliedza potēt? Kad mūziķa Ikara Ruņģa tēvs nomira īsi pēc AstraZeneca vakcīnas saņemšanas, tāpat kā Āris Liepiņš, tāpat kā daudzi citi, un sabiedrībā plaši izplatījās brīdinājumi par šīs injekcijas kaitīgumu, drīz iesaistījās Kariņš: “AstraZeneca ir apbrīnojami laba vakcīna!” (la.lv, 13.4.21.) un “ļaut izvēlēties citu ražotāju vakcīnas būtu aplami”[57].

Un vēl izvērsti savas valdības sēdē paziņoja: “AstraZeneca ir laba, droša un īpaši efektīva vakcīna, kas ir īpaši piemērota vecāka gadagājuma cilvēkiem. (!) Premjers uzsvēra, ka AstraZeneca ir sevi pieradījusi kā efektīvu.” Efektīvu slepkavības ieroci, ko gan citu? Jo “katra cilvēka dzīvība Latvijā ir traģēdija”, ja atkārtojam Karina teikto 2020. gada nogalē? Iespējams, ka visu par AstraZeneca viņš vēlāk novels uz Imunizācijas valsts padomes priekšsēdētāju Zavadsku. Vai kādam toreiz radās šaubas par premjera privātu ieinteresētību konkrētas kompānijas peļņā? Kad cita kompānija samaksā vairāk, tad retorika pamainās.

AstraZeneca ražotājs 29.4.21. brīdināja: līdz 10% vakcinēto saslims ar autoimūnām slimībām. “AstraZeneca brīdina, ka injekcija bieži noved pie imūnsistēmas izraisītas trombocitopēniju. Vienam līdz 10% vakcinēto visu mūžu pastāv bīstamas asiņošanas risks organismā. Eksperti baidās, ka ši vēstule mazina īstās briesmas. AstraZeneca aprakstītos mehānismus jau ir pierādījuši Greifsvaldes universitātes zinātnieki.”[58]

Bioķīmiķis Dr. Kristians Steidls norāda: “AstraZeneca rīcībā nav datu bāzes, lai aprēķinātu, ka trombocitopēnija rodas tikai līdz 10% vakcinēto... var tikt ietekmēti daudzi citi (sliktākajā gadījumā pat visi) vakcinētie. Vakcinēto cilvēku risks var pastāvīgi pieaugt... Varbūt tie, kas šodien gaiši smaida, jo “labi panes” (“gut vertragen haben”) injekciju, nākamgad var piedzīvot galvassāpes un aiznākamgad nāvējošu sinusa vēnu trombozi.”[59]

Kovidvakcinētajam, pēc Dr. Steidla teiktā, var nākties gadā šķirties no 15 000 eiro par imūnsupresīvām zālēm. Bet AstraZeneca vien pasola nākamos pētījumus un atjaunina informāciju pie injekcijām. “Joprojām nav runas par vakcinācijas aizliegumiem, izņemot dažas Skandināvijas valstis. Pirms dažām dienām Norvēģijā tika paziņots, ka iespējamais kaitējums ir lielāks par ieguvumu, pirms vēl AstraZeneca nāca klajā ar šo brīdinājumu.”[60] Bet Latvijas kovidafēristu valdība tik intensīvi turpināja iedzīvotājus pakļaut smagiem, letāliem riskiem ar piespiedu vakcināciju.

2021. gada jūnijā ASV lielākā farmācijas kompānija Johnson&Johnson, kuras “brīnumvakcīnu” pret kovidu LV mēdijos diemžēl plaši reklamēja ari dr. Pēteris Apinis^121, ASV Augstākajā tiesā zaudēja lielapjoma prāvu. Maksās divus miljardus dolāru kompensācijās cietušajām sievietēm, kuras J&J ražojumu dēļ saslimušas ar vēzi.

Vidusskolas izlaidumā, man pašam par pārsteigumu, saņēmu vēl speciālu diplomu “par izcilām sekmēm bioloģijā”. Jā, biju veicis vienu padziļinātu pētniecisko apskatu par azbesta kaitīgo ietekmi uz cilvēka organismu, un to bija augstu novērtējuši. Vēža izraisītāju azbestu jau 20. gadsimtā ASV demontēja no jumtiem, griestiem, sienām, no cauruļu izolācijas. Azbests aizliegts arī ES, jo ir ārkārtīgi kancerogēns. Tie, kas strādāja ar šīferi, vēlāk bieži saslima ar vēzi, vienīgais mierinājums: Urālu azbests, ko izmantoja PSRS, nav tik ļoti “irdens” un līdz ar to nav tik kaitīgs kā Ziemeļamerikā iegūtais.

Minerāls talks pēc struktūras līdzinās azbestam, dažkārt to ieguva no tām pašām vecajām azbesta raktuvēm. Pat kosmetoloģijas nozare 1976. gadā vienojās regulāri pārbaudīt, lai nepieļautu talka izstrādājumos azbesta klātbūtni. Bet farmācijas gigants Johnson&Johnson iedomājās, ka tam atļauts viss. Un azbesta klātbūtni produktos pieļāva apzināti, smagi saslimdinot cilvēkus, kas uzticējās ietekmīgajam “zāļu ražotājam”. ASV un Kanādā Johnson&Johnson kancerogēno Baby Powder no pārdošanas izņēma, diemžēl mūsu Latvijā to plaši tirgo vēl joprojām.

Kāpēc tagad cilvēkiem spiež uzticēties šādu kriminālu “ražotāju” eksperimentālām kovidvakcīnām? Kas pārbauda mūsu noturību, veselo saprātu un rīcību?

Kas lika cilvēkiem tomēr traukties pēc injekcijām, tikko tās parādījās?

Nezināšana par šo farmācijas uzņēmumu noziegumiem? Apzināta ne-interesēšanās par tiem? Akla uzticēšanās valdībām, medijiem un tiem ārstiem, kam naudu grūž šīs pašas farmkorporācijas savas produkcijas noieta nodrošināšanai. Ja cilvēki pat neizlasa zāļu aprakstus, kur nu vēl interesējas par ražotāja darbību!

* * *

“Tagad “runā par infekcijām, kas rodas pēc sapotēšanās, un saka, ka tie ir jaunie varianti, kuri padara šī potes neefektīvas. Tas ir pats stulbākais, ko jebkurš varētu pateikt un tas mani patiešām tracina, dzirdēt šīs muļķības caurām diennaktīm. Ko jūs par to zināt? Pajautājiet saviem politiķiem, ārstiem un viņi teiks, ka nesaprot. Cilvēki dabūjuši pirmo, otro, trešo šprici un saslimst

121 “Otrās potes nebūs. Pēteris Apinis nofilmē, kā vakcinējas pret kovid-19" un izvērš kovidvakcīnas reklāmrakstu /a./v,12.5.21.

[ar kovid] - kā tas var būt? Mēs esam to teikuši jau vairāk nekā gadu,” saka Dr. Z. Bakti, un pacietīgi izskaidro: “Visi tie miljardi injekciju, ko šobrīd špricē pasaulē, ir lemti neveiksmei, jo tās antivielas, ko tās ražo, nekad nevar sasniegt tos vīrusus, kas nonāk organismā caur elpceļiem, un tās nevar strādāt. Tas, kas notiek tagad, ir tieši tas, ko mēs teicām jau pirms gada - neviena vakcīna, ko jūs laižat rokas muskulī, nevar pasargāt no elpceļu saslimšanas.

Un tas ir viss - ikviens, kas saka citādi, ir vai nu ignorants, vai melo. Turklāt 99% patiešām to nezina, jo nekad nav to mācījušies un izpētījuši. Bet tas procents, kas to zina un nesaka, ir noziedznieki.

Vienalga, kādu injekcijas tipu cilvēks ir saņēmis, tā neveido aizsardzību. Jauni cilvēki ar labu imūnsistēmu tiek pakļauti lielam riskam, jo šīs injekcijas apiet normālo un dabisko veidu, kā organismam jātiek galā ar slimībām. Kad šie gēni nonāk muskulī, tie sāk ražot pīķa olbaltumus. Organisms tiem uzbruks, tas rada visas tālākās problēmas.” Kopš 2021. gada februāra “to ir teikuši ārsti no Ētikas grupas un to visu var izlasīt. Kas notiek tagad, bija paredzams. Citādāk nevarēja būt un būs vēl traģiskāk - bet acu ārsti šos trombus var redzēt vislabāk, jo skatās pacientiem tieši acīs... - piefiksējiet acu asinsvadu mikrotrombus, ziņojiet par tiem, un jau dažās nedēļās pasaulē būs savākta milzīga datu bāze par šīm post-injekcijas traumām no tā vien,” norāda Dr. Bakti. “Tūkstošiem jauniešu cieš no miokardīta, bet tas nav nekas cits, kā organisma uzbrukums tām sirds šūnām, kuras ražo šo proteīnu. Kāda ir ārstu loma visā šajā? Viņi ir tie, kas pieļauj šīs substances nonākšanu cilvēku organismos, tādiem [ārstiem] visiem būtu jādodas uz cietumu. Es pat neteikšu, ko domāju par politiķiem.”122

APTUMSUMS NO BAILĒM

“Pirms gadiem kādu vakaru pie mūsu namdurvīm piezvanīja kaimiņš un dedzīgi mudināja mani un visus manējos steidzīgi vakcinēties pret bakām. Viņš bija viens no tūkstošiem brīvprātīgo, kas visā Ņujorkā zvanīja pie dzīvokļu durvīm. Pārbijušies cilvēki stundām stāvēja rindā, lai iegūtu pretbaku poti. Potēšanas punktus atvēra ne vien slimnīcās, bet arī ugunsdzēsēju depo telpās, policijas iecirkņos un lielās rūpnīcās. Vairāk nekā divtūkstoš ārstu un medicīnas māsu drudžaini strādāja dienu un nakti, vakcinējot cilvēku barus. Kā šis uztraukums izcēlās? Ņujorkā astoņi cilvēki bija saslimuši ar bakām, divi bija nomiruši. Divi nāves gadījumi pilsētā ar astoņiem miljoniem iedzīvotāju.

Ko lai saka? Esmu nodzīvojis Ņujorkā vairāk nekā trīsdesmit septiņus gadus, bet neviens ne reizes nav piezvanījis pie manām durvīm, lai pabrīdinātu par emocionālas sasirgšanas draudiem, par šo kaiti, kas pēdējos trīsdesmit

122 https://mainampasauli.news/injekcijas-lemtas-neveiksmei/

septiņos gados ir nodarījusi daudz lielāku postu nekā bakas, par kaiti, kas ceļas no raizēšanās.

Neviens nav piezvanījis pie durvīm, lai mani brīdinātu, ka viens no desmit Savienoto Valstu iedzīvotajiem saslimst ar nervu sabrukumu, kam pamatā gandrīz vienmēr ir raizes un emocionāli konflikti. Tādēļ es tagad... zvanu pie jūsu durvīm, lai jūs brīdinātu,” raksta Deils Kārnegī neilgi pēc Otrā pasaules kara.

„Nobela prēmijas laureāts medicīnā Dr. Aksels Karrels ir sacījis: „Darījumu cilvēki, kas neprot pārvarēt raizes, mirst jauni.” Tāpat arī namamātes, zirgu dakteri un mūrnieki,” raksta Deils Kārnegī. “Slavenie brāļi Meijo apgalvo, ka vairāk par pusi gultu mūsu slimnīcās aizņemot slimnieki, kas sirgst ar nervu kaitēm... Viņu „nervu slimība” nav vis fiziski nervu bojājumi, bet gan tādas emocijas kā pamestība, sagrautas cerības, nedrošība, raizes, bailes, sakāves, bezcerība.” Jeb pragmatisma humorā pārfrāzējot - „Dievs varbūt mūsu grēkus piedod,” saka Viljams Džeims, „bet nervu sistēma nekad.”

“Satriecošs un gandrīz neticams ir fakts, ka Amerikā gadā ir vairāk pašnāvnieku nekā no lipīgām slimībām mirušo” - un Kārnegī atgādina, ka “bailes, raizes, naids, spēcīgs egoisms pārlieku bieži ir īstie slimību cēloņi”123. Pievienojot vēl ļoti neveselīgu pārtiku, mazkustīgu dzīvesveidu, slāpētu elpošanu caur maskām jeb pasīvu indēšanos ar savu elpu, iespējas saslimt daudzkāršojas. Nav grūti biedēšanu ar kādu kaiti pārvērst vispārīgā histērijā. Ar nervoziem, bažīgiem, medicīnas industrijai jau pakļautiem cilvēkiem ir viegli manipulēt.

KAD SASLIMST VISAS SKUDRAS

Ja cilvēks vairs netic savām domām, savām izjūtām, bet uzskata, ka citi par viņu zina labāk, viņam var iestāstīt visu, arī to, ka viņš ir slims, kaut gan patiesībā viņš ir pilnīgi vesels.

“Ja vienas ideoloģijas pārvaldītā skudru pūznī saslimst atsevišķa skudra, tad ideoloģija iedarbina masu psihozi, ka visas skudras saslimušas -2020. gadā Aleksandra Zinovjeva^124 slaveno grāmatu “Globālais cilvēkpūznis” pieminēja epidemiologs Igors Gundarovs. Zapodoīdu vadība pārvērtusi cilvēci

123 Deils Kārnegī, Kā beigt raizēties un sākt dzīvot, Rīga: 1992,150.-152.1pp.

124 Rakstnieku, zinātnieku Zinovjevu savulaik izraidīja no PSRS par padomju režīma kritizēšanu. Ilgus gadus viņš strādāja Minhenes universitātē par loģikas profesoru, vērojot Rietumos notiekošo. 1999. gadā atgriezās Krievijā, iekļuva pirmajos pretendentos uz Nobela prēmiju. Bet tad asi nokritizēja NATO nežēlīgo Dienvidslāvijas bombardēšanu, un Nobelu prēmiju togad piešķīra “politiski nekaitīgajam” Ginteram Grasam. NATO aviācija sagrāva simtiem skolu, slimnīcu, dzīvojamo ēku, pusei uzbrukumos izdzīvojušo bērnu šī varmācība radīja arī paliekošus smagus psihes traucējumus. Toreiz NATO nometa sprāgstvielas trīs Hirosimas atombumbu jaudā.

globālā cilvēkpūznī un vēlas izveidot totālu kontroli pār pilnīgi visiem. Melus un savtīgumu tie piesedz ar demokrātijas un cilvēces glābšanas lozungiem.

Kad perversiju un ļaunuma kulta apsēsti cilvēki iegūst varu, tie cenšas aplipināt ari citus.

“Uz tehnoloģiskā progresa fona cilvēks kļūst blāvs un notrulinās, jo lielāko daļu loģisko darbību veic datori un roboti,” raksta Zinovjevs. Uz visatļautības, perversu dzimumattiecību un vardarbības fona tiek iznīcināta ģimenes institūcija, starp radiniekiem izzūd emocionālais siltums, bērni kļūst nevajadzīga nasta. Lai veidotu karjeru, jābūt viduvējam izpildītājam, jāatsakās aizstāvēt un attīstīt pašam savas idejas. Vairums ļaužu tiek novesti nabadzībā, kļūst par “liekajiem cilvēkiem”. Un “globālā cilvēkpūžņa” galvenais varonis, veroties uz “lieko cilvēku” ķermeņu kaudzēm, brīnās, vai tiešām daba pavadīja daudzus miljonus gadu, lai izveidotu tik nevajadzīgu radību kā cilvēks... Zinovjevs brīdināja no tirānijas, no nenormālā jaunā normālā.

MĒRIS SEVASTOPOLE

1828. gadā Sevastopolē nebija mēra, bet bija karantīna. Profilaksei.

1829. gadā joprojām nebija mēra, bet karantīna tika pastiprināta. Ikvienam, kurš gribēja atstāt pilsētu vai tajā iekļūt, bija jāsēž pilnīgā izolācijā no 14 līdz 19 dienām. Cilvēki pārstāja ceļot. Bija piegādes pārtraukumi. No ķeizariskās kases tika piešķirta nauda cīņai pret epidēmiju. Ierēdņi pirka pārtiku no saviem piegādātājiem, bet pilsētniekiem tika dots vissliktākais. Visi, kas guva labumu no epidēmijas, galvenokārt ierēdņi un ārsti, bija ieinteresēti, lai šie “svētki” turpinātos. Visi saslimšanas gadījumi ar kādu slimību tika pasludināti par mēri.

“Karantīnas birojs cenšas visas parastās slimības parādīt kā mēri,” rakstīja kontradmirālis Salti, kurš tajā laikā dienēja Sevastopolē. Admirālis Greigs liecināja: “5 mēnešus cilvēki nedzirdēja, ka ir vienkārši apslimuši un mirst dabiskā nāvē, bet katrs, kurš saslima kazarmās vai mājās, tika pasludināts par mēra slimnieku.” Visi slimie tika nogādāti Pavlovska zemesraga kazarmās, kur viņi tika turēti tādos apstākļos, ka viņi ātri nomira.

Pilsētas nabadzīgākajos rajonos lietoja hlora dezinfekciju, tas ir, pilsētniekus vēl arī indēja. Tajā pašā laikā “dezinficētāji” saņēma 2,5 rubļus dienā - 75 rubļus mēnesī, ja indēja ik dienas. Karantīnas komisāriem - katram 5 rubļi, galvenajam ārstam un karantīnas inspektoram - 10 rubļi dienā [gadā provizoriski 3600 rubļu, tolaik milzu kapitāls]. Parasta militārā ārsta sākotnējā alga tajā laikā bija 171 rublis gadā.

Lai palielinātu saslimstību, ārsti iedzīvotājiem sarīkoja jūras peldes aukstā ūdenī.

1830. gada jūnijā pilsētas nabadzīgāko rajonu iedzīvotāji neizturēja un sacēlās, garnizons nostājās nemiernieku pusē. Gubernatoru, viņa ierēdņus un ārstus pūlis saplosīja. Sacelšanos ātri apspieda, bet epidēmija Sevastopolē pārsteidzošas sakritības dēļ nekavējoties apstājās.125

MĒRIS ŽENĒVĀ

1530. gadā, kad pilsētā ienāca ziņas par burboņu mēra epidēmiju, tajā visu sagatavoja “mēra laikiem”. Pat veselu slimnīcu atvēra. Rosījās ārsti, māsiņas. Tirgotāji ziedoja naudu, maģistrāts piešķīra subsīdijas katru mēnesi un tur nokļuvušie pacienti arī paši maksāja. Turklāt, ja kāds no pacientiem nomira, viņa īpašums pārgāja slimnīcas rīcībā.

Un tad, kā jau jebkurā epidēmijā, mēra gadījumi strauji mazinājās, taisījās izzust pavisam. Bet mēneša subsīdiju apjoms atkarīgs no pacientu skaita. Turklāt daudzi sasirgušie vienkārši paši izveseļojās un viņu īpašumi līdz ar to slimnīcas vadībai “aizgāja gar degunu”.

Nu tad nu slimnīcas iekarsušie mediķi prātoja, kā palielināt saslimušo un mirušo skaitu. Sāka indēt jau esošos pacentos, bet... jāmirst taču no mēra. Tad nu izgrieza no mirušajiem mēra trumus, kaltēja tos, saberza piestā un deva pārējiem pacientiem kā zāles, kaisīja pulveri uz apsaitējumiem, apģērba, gultām. Bet rezultāti vāji. Nemirst. Un mēris aizgājis, un jauni pacienti klāt vairs nenāk.

Tad nu slimnīcas ārsti naktīs dodas apgaitā pa pilsētu, apstrādā ar mēra trumu pulveri bagāto pilsoņu namdurvju rokturus, sevišķi bagātīgi tiem īpašumiem, kas šķiet iekārojami. Bet nekas nenotiek. Un tad nu viens no slimnīcas dakteriem nenociešas un gaišā dienas laikā sāk kaisīt savu pulveri iedzīvotāju pūlī. Smirdoņa tik liela, ka viena no sievietēm, laimīgas sakritības dēļ, tikko iznākusi no tās slimnīcas, smaku atpazina. Slimnīcas aktīvo darbinieku saķēra un nodeva sava “aroda meistariem”, kas no tā izdabūja patiesu informāciju par notiekošo.

Nāvessoda izpilde ārstiem ilga vairākas dienas. Slimnīcas vadību, galveno ārstu un pārējos viņa palīgus piesēja pie stabiem uz ratiem un veda pa pilsētu. “Katrā krustojumā bendes ar karstām knaiblēm izrāva no tiem miesas gabalus. Tad viņi tos nogādāja laukumā, nocirta viņiem galvas un sadalīja ceturtdaļās”, kas tika nogādātas “visos Ženēvas rajonos apskatei par biedinājumu.” Izņēmums

125 S.N.Sergejevs-Censkis, Sevastopoles kaislības (1875-1958). No grāmatas Piesavinātājs, 7. nod. 3. d.

bija tikai slimnīcas pārrauga dēls, kurš nebija iesaistīts šajā procesā, taču zināja, kā pagatavot pulveri, nebaidoties no inficēšanās. Viņam tikai nocirta galvu, “lai novērstu ļaunuma izplatīšanos”.[61]

Tā ir vēsture. Simtiem gadu neviens neuzdrošinājās Ženēvā un tās apkārtnē kaut ko tādu vairs uzsākt ar viltus epidēmijām un ļaužu indēšanu.

Bet tagad, kopš 2020. gada, laikam vēsturiskā atmiņa Šveicē daudziem aizmiglojusies. Viņi nesaprata, ka slimnīcas vadības vietā ir viņu pašu valdība un tās sabiedrotie citu rotšildisko režīmu valstīs.

“SPĀŅU GRIPA” - VAKCINĀCIJA KĀ KLUSĀ SLEPKAVA

Tā saucamo Rietumu “demokrātiju” finansētāji ik pa laikam sabiedrībai pārklāj biezu cenzūras līķautu arī pār medicīnas vēsturi.

“Spāņu gripa” ir “Rokfellera vakcīnu izraisīto slimību” uzliesmojums, no kura visvairāk nomira tieši gados jauni vīrieši. Toreiz gan ASV, gan citas I pasaules karā iesaistītās valstis, izmantojot kara laika cenzūru, to noklusēja, un tikai karā neiesaistītā Spānija plaši aprakstīja slimības uzliesmojumu, un tāpēc to visu iesauca par “spāņu gripu”.

Nāvējošās kaites iemesls? Rokfellera kompānijas kārtējā nāves naudas grābšanas avantūra: ASV armijai piegādājot jaunu vakcīnu un radot Amerikā pirmo neparastas slimības uzliesmojumu ar smagām sekām. Drīz ar ASV armijas okeāna laineriem gan jau sašpricētie, gan injekcijas atceļoja uz Eiropu. Neparastā kaite strauji izplatījās. Mira ļoti daudzi no “īpatnējās slimības”, ko nosauca par “gripu”.

Medicīnas zinātniece Eleonora Makbīna (Eleonor McBean), PhD, ND, uzrakstīja grāmatu par aculiecinieku pieredzi tajā visā: “ Vaccination. The Silent Killer” - “Vakcinācija. Klusais slepkava.” Viņa skaidro, ka patiesībā gripas nebija, taču iedzīvotājiem tika uzspiesta masveida vakcinācija, izraisot gripai līdzīgus simptomus, virkni dažādu slimību un masveida nāves gadījumus.[62]

“Saka, ka 1918. gada gripas epidēmija nogalināja 20 000 000 cilvēku visā pasaulē. Bet ārsti viņus nogalināja ar savu rupjo un nāvējošo ārstēšanu un zālēm. Šī ir skarba apsūdzība, taču tā tomēr ir patiesa, spriežot pēc bezme-dikamentu ārstu panākumiem salīdzinājumā ar ārstiem-mediķiem. Kamēr ārsti un medicīnas slimnīcas zaudēja 33% no gripas gadījumiem, nemedicīniskās slimnīcas, piemēram, Battle Creek, Macfaddens Health-Restorium u.c., gandrīz 100% izārstēja ar ūdens ārstniecības līdzekļiem... badošanos un dažām citām vienkāršām dziedināšanas metodēm, kam seko rūpīgi izstrādātas dabīgas pārtikas diētas. Viens veselības ārsts astoņu gadu laikā nezaudēja nevienu pacientu, stāstīts grāmatas otrā daļā “Vakcinācija nosodīta”. “Ja ārsti būtu bijuši tikpat progresīvi kā bezmedicīnisko zāļu ārsti, nebūtu 20 miljonu nāves gadījumu no medicīniskās gripas ārstēšanas. Vakcinēto karavīru vidū bija septiņas reizes vairāk slimo nekā nevakcinēto civiliedzīvotāju vidū, ar slimībām, pret kurām kareivjus savakcinēja.”[63]

1912. gadā no ārzemēm atgriezies karavīrs stāstīja, ka armijas slimnīcas pilnas ar infantilās paralīzes gadījumiem. Viņš brīnījies, kāpēc pieauguši vīrieši slimojot ar zīdaiņu slimību. Bet šāda paralīze parasti ir vakcīnu saindēšanās sekas. Mājās palikušie nesaslima ar paralīzi līdz vispasaules vakcinācijas kampaņai 1918. gadā, un kad “vakcinācijas ārsta kabinetā nomira septiņi tikko vakcinēti vīrieši, viņu ģimenēm tika nosūtītas vēstules, ka viņi nogalināti kaujas laukā.”[64] Eleonoras Makbīnas liecības vēlāk apstiprināja autopsijas, atklājot, ka gripas patiešām nebija, bet ciešanas izraisīja dažādas eksperimentālās “bakteriālā meningīta vakcīnas” devas, kas līdz pat šai dienai imitē gripai līdzīgus simptomus. Milzīgie, daudzkārtējie uzbrukumi ar papildu vakcīnām nesagatavotajām karavīru un civiliedzīvotāju imūnsistēmām radīja “nāves lauku”. Tie, kas nebija vakcinēti, necieta.[65]

KO SPĒJ MŪSU IMUNITĀTE?

“Lai cik pareizi un veselīgi jūs censtos dzīvot, jūs tomēr mēdz piemeklēt saaukstēšanās, iesnas un gripa. Jātā gadās, nezaudējiet dūšu un priecājieties, ka jūsu organisms nolēmis atbrīvoties no atkritumiem un toksīniem. - Nevainojiet vīrusus! Vienkārši saprotiet, ka dzīvotspēks cenšas attīrīt jūsu organismu. - Ja jums tek deguns un šķaudot sāp galva, ja jūs krata drudzis - nevainojiet sliktus laikapstākļus, caurvēju, slapjas kājas vai pārsalšanu! Un nesakiet: “esmu saķēris kaiti.” Īstenībā tā ir akūta dziednieciska krīze. Šis krīzes cēlonis ir tas, ka /../ esam zaudējuši dabisko instinktu, kas palīdz saglabāt organismu tīru. Mūsu dzīvotspēks atbrīvo organismā uzkrājušās atkritumvielas, toksīnus un gļotas un izvada to visu ar akūtas dziednieciskas krīzes (saaukstēšanās, bronhīta utt.) palīdzību. Ja sadarbosieties ar savu dzīvotspēku, krīze neturpināsies ilgi,[66]” raksta veselīga dzīvesveida popularizētājs, fizioterpeits Pols Bregs, iesakot

saules gaismu, labu stāju, dziļu elpošanu, gavēņus, kas stiprina organismu.

“Daļa pētnieku uzskata, ka arī gripas vīruss atnāk tad, kad vajag sadedzināt sakrātos toksīnus. Tātad tas nāk mūs saglābt. Ja vakcinējamies, mēs tam neļaujam veikt šo uzdevumu. Varbūt tieši tāpēc daba rada jaunus vīrusus, piemēram, putnu gripas izraisītāju, jo vecie cilvēka organismu attīrīt vairs nevar. Dabā nekas nenotiek tāpat vien, visam ir mērķis - lai mums būtu labāk, lai saglabātu līdzsvaru dabā,” ārste Maruta Noveičuka raksta jau 2005. gadā^132.

“Jau pirmajā infektoloģijas mācībstundā jaunie studenti uzzina, ka nedrīkst pieņemt infekciju un saslimstību par vienu un to pašu,” slavenais prof. Dr. Z. Bakti 2021. g. janvārī skaidro BrūderleTV žurnālistam. “Mikrobu un cilvēka līdzāspastāvēšana ir nepieciešama. Visu laiku mikrobi ar mums mijiedarbojas. Tas nozīmē, ka notiek infekcija: es inficējos, inficēju jūs, jūs mani. Infekcija ir normāla mikrobu pavairošanās un izplatība. Un tikai pēc atbilstošu simptomu parādīšanās, tā kļūst par saslimšanu.”

Žurnālists saka, ka “vīrus pārceļo no viena cilvēka uz citu.”

Profesors paskaidro: “Bet tam tak nav nekādas nozīmes... jo cilvēki nesaslimst. Man kā mediķim un infektologam ir tikai viens jautājums: kāpēc mēs vispār par to runājam, jo tas nav svarīgi - no medicīnas zinātnes viedokļa, tas nav svarīgi.”

Koronu,Sarsl,Sars2, Ugandas,Deltas,Kappas, Omikrona,Flucov^1*3cilvēku apziņā dzen ar varas un baiļu spiedienu. Kaites bieži uzrodas kā pavadones stresam, neveselīgai pārtikai un “zālēm”.

“Vai esi ievērojis, cikļoti mums uzbāžas ar propagandu par veselību?... Viss šis spiediens nav nekas cits, kā izveicīga mārketinga kampaņa, ar mērķi mūs pakļaut,” raksta Pols Heringtons Veselības noslēpumā.1*4

“Ja jums ir brūce, tā sadzīs. Ja gripa, tad par vīrusiem parūpēsies imūnsistēma un jūs atveseļosieties. Par to gādā mūsu pamatprogramma jeb imūnsistēma,” saka slavenais doktors Bens Džonsons^135 un atgādina par katram cilvēkam Dieva doto “pašizārstēšanās” pamatprogrammu, ko nekādā gadījumā nedrīkst mākslīgi bojāt.

“Tagad mēs redzam, ka daudzi ārsti rīkojas vien pēc protokola, kas viņu priekšā no valdošajiem nolikts, un baidās no tā atkāpties. Bet, rīkojoties pēc šī protokola, ārsts neņem vērā pacienta veselības riskus, rīkojas nevis kā mediķis, bet kā robots,” secina arī mūsdienu populārā ukraiņu mikrobioloģe Naģežda Žolobaka.

“Mūsu imūnsistēmas uzdevums ir cīnīties. Tam tā radīta. Un “vīrusi” un

132 Žurnāla 36.6. °C pielikums Dzīvo vesels, 2005. g. februāris.

133 Izraēlā parādījās pat tāds sameistarots dubultvārds flucov, apvienojot gripu un kovi-du, lai ļaudīm lielākas bailes.

134 Pols Heringtons, Noslēpums: domu spēks jauniešiem, 109. lpp.

135 Ronda Bērna, Noslēpums, 129. lpp.

baktērijas un sēnītes ir vajadzīgas, kas tik viss nav mūsu apkārtējā vidē... jo, ja nebūs, ar ko cīnīties, imūnsistēma novājinās. Ja noņemam tos antigēnus, kas mums evolucionāri pierasti, pretī saņem alerģisko reakciju uzplaiksnījumus. Imūnsistēma cīnās, piemēram, ar ziedputekšņiem... Jo imūnsistēmas uzdevums ir cīnīties. Alerģijas ir ļoti grūti ārstēt. Alerģiju gadījumā var uzskatīt, ka imūnsistēma jūk prātā. Tā nesaprot, pret ko cīnīties, un metas virsū visam, ar ko sastopas. Labāk to nepieļaut. Izraujot no mūsu vērtīgā mikrobioma kādu dabisko posmu, nonākam pie tā, ka cieš viss organisms.

Tagad cilvēkiem draud: ja pārslimojāt, tad varat saslimt vēl. [Bet] polivalen-to^136 imunitāti rada cilvēks pats dabiskā veidā. Vakcīna paredzēta “imunitātei” tikai pret kādu šauri konkrētu mikrobu paveidu. Un organisms vairs nav spējīgs aizsargāties pret ko citu līdzīgu, jo viņa imunitāti vakcīna iedresēja darīt tikai vienu konkrētu lietu, ” uzsver Žolobaka.

Kovidtirānijas mērķis ir radīt jaunu sektantisku tipu: kovidideoloģijai ticošos. Ievilkt “gēnu terapijas” slazdā. Bet nu jau parādās arvien vairāk cilvēku, kas to visu redz un par to brīdina arī citus.

“Nu jau vairāk nekā gadu mēs visi esam pakļauti savdabīgam, bet bīstamam eksperimentam. Vienalga, kāda ir mūsu pārliecība par tā “globālā vīrusa” nozīmi un spēku, mūsu apziņā tiek potētas bailes un nemitīgas raizes par savu veselību. Mums tiek iegalvots, norādīts un nepārtraukti uzspiests, ka visi esam nu tik ļooooti slimīgi un vāji un, ja tādi vēl neesam, tad drīz būsim.

Tomēr ir svarīgi atcerēties sen zināmu patiesību, ko t.s. “zinātnieki” tagad tik agresīvi un histēriski cenšas noslāpēt. - Arī tad, ja visu savu iepriekšējo dzīves laiku mēs būtu to vien darījuši, kā gandējuši savu veselību, tad tieši tagad mēs varam aizcirst durvis savai pagātnei un visiem baiļu nesējiem un turpmāk rīkoties pilnīgi citādi!

Ja sāp galva šodien, tad tā vietā, lai veikli iedzertu zāles (ak, cik tas ir viegli izdarāms!), daudz gudrāk un ilgtermiņā veiksmīgāk un pašam cilvēkam labāk (tas gan prasa mazliet piepūles) ir kritiski izvērtēt un saprast, kas iepriekš ir darīts nepareizi, kas jāmaina dzīves attieksmē, lai šādas galvassāpes vairs neatkārtotos. Jo zāles un vakcīnas ir tikai ielāps, kas nosedz mūsu nespēju uzņemties atbildību par savu dzīvi. Vakcīnas bieži ir atkarība, jaunu bezdibeņu rašanos mūsu dzīvē tās nenovērsīs.

Paldies Dievam, mums ir izvēles iespējas!

Mīļie draugi, izmantojiet pavasara doto iespēju izjust, kā mostas daba, un ļaujiet arī savam organismam pilnībā atmosties veselībai! Un ne jau kādas vakcīnas to paveiks, bet gan domāšanas un dzīvesveida maiņa!

Lai Jums visiem, mīļie draugi, laba veselība! Elpojam dziļi un brīvi!” -socioloģe, rakstniece Antra Mieze (16.4.21.) ierakstīja Fb laikjoslā.

136 Daudzvērtīgo.

ĀĶIS ATKARĪGAJIEM

Arī kovidrežīma ieviesēji ņēma vērā, ka katrs cilvēks grib taču justies nozīmīgs: un jutīsies īpašs, ka viņu vajā un iekāro kāds baiss brīnumvīruss. Daudzu pašapziņai nekādi vīrusi nav nepieciešami, bet daļai ir. Uz ķīmiskās medicīnas atkarīgajiem tika tēmēta plāndēmijas izvēršana. Uz naivajiem - pasludinot, ka nu par cilvēku tik ļoti rūpējas pat tās valdības, kas agrāk darīja visu, lai cilvēkiem bojātu veselību, atņemtu iespēju operatīvi nokļūt slimnīcā.[67]

Plāndēmijas autori analizēja, ka daļa cilvēku jutīsies nozīmīgi un neiebildīs nekam, ja domās, ka viņus “aizsargā” no pasludināta “neredzama ienaidnieka” un tikai “aizsargājamo” labā uzspiež viņiem - “aizsargājamiem” drastiskas neērtības. Lai arī arvien smagākas, absurdākas, tirāniskākas...

Kovidtirānijas ieviesēji pusgadu vēroja masu pakļāvības līmeni. Cilvēki jau maskām piekrituši, nobiedēti, paklausīgi ļoti daudzi, un tad sekoja vakcinācijas kampaņa.

Patiesa ticība Dieva spēkam, Dieva mīlestībai un gādībai nekad nevienu neievedīs bailēs no jebkādas pandēmijas. Pēc pirmā nobiedējuma tādi ļoti ātri atgūsies un būs vēl spēcīgāki, daudz mazāk pieviļami. Bet patiesas ticības bija maz un ticēt “zinātnei”, “valdībai” vai “pāvestam” Dieva vietā ir izplatīts, bet smags grēks. Un kovid-19 sātanisti tik berzēja rokas.

Notiekošais kovidafēras sākumos atbilda Aleksandra Solžeņicina teiktajam Harvardas universitātes 1978. gada izlaidumā. Tieši drosmes zudums, viņš teica, esot visuzkrītošākā iezīme, ko mūsdienu rietumos ierauga vērotājs no malas: “Rietumu pasaule gan kopumā, gan individuāli ir zaudējusi savu pilsonisko drosmi - katrā zemē, katrā valdībā, katrā politiskajā partijā un, protams, ANO. Šāds drosmes zudums sevišķi ir redzams valdošo grupu un intelektuālās elites starpā, kas'atstāj iespaidu, it kā drosme būtu zudusi visai sabiedrībai.

Protams, ir daudzi drosmīgi indivīdi, bet tiem nav noteicošas ietekmes uz sabiedrisko dzīvi. Politiskie un intelektuālie birokrāti... izskaidro, cik gan reālistiski... valsts politiku ir balstīt uz vājumu un gļēvulību, izrāda depresiju, pasivitāti un apjukumu.

Vai man vajadzētu norādīt, ka jau kopš antīkajiem laikiem drosmes zudums ir ticis uzskatīts par beigu sākumu?

Un arī seno patiesību: “Pat bioloģijā ir zināms, ka par ieradumu kļuvusi drošība un labklājība dzīvam organismam par labu nenāk. Mūsdienās rietumu sabiedrības labklājība sāk atklāt savu posta seju”” teica Solžeņicins pirms vairāk nekā 40 gadiem.

VAI LIPĪGĀ VĒLME SASLIMT?

Bet varbūt tiešām daudzi ļaudis paši vēlas būt slimi? Jo gadu desmitiem ir virzīti, masu mediju programmēti “slimīgu pašsajūtu” uztvert par normu, nekritiski pirkt reklamētās zāles, “ārstēties”, padevīgi ēst neveselīgu pārtiku. Un viņiem apgalvots, ka viņi “nedrīkst” justies dabiski priekpilni un pilnīgi veseli. It īpaši vecumā.

Dabiski vesels cilvēks nevar būt ne “Džonsonu”, ne Danilāna^68 klients, jo tāds viņiem nav izdevīgs.

Jau 1930. gados Napoleons Hils uzsver, ka “daži cilvēki ir sākuši neētisku “veselības pārdošanas” biznesu, baidot cilvēkus ar sliktu veselību,” - izmantojot cilvēku bailes, tās vēl pastiprinot, “daudzi licencēti privātārsti ir tikuši pie lielas bagātības. Šis krāpšanas veids kļuva tik ienesīgs.”[69] To visu zina gan farmācijas kompānijas, gan korumpētas valdības, viņu PR speciālisti, gan “ēnainās pārvaldes” baņķieri.

Kovidrežīma izvērsēji uz katra stūra, katrā veikalā, katrā radio, TV, portālu medijā, soctīklā, pat Google tulkotājā, pat telefonā pie operatora logo, pat jūsu e-pastā, ja neapdomīgi esat ieskatījušies kovidtirānijas ruporā LSM.lv, tas “pielīp” un regulāri bāžas virsū ar savu propagandu. Uz katras iestādes durvīm biedē, norāda, pavēl, piedraud ar kovid-19 drastiskajiem un absurdajiem noteikumiem. Katru dienu! Visu laiku uzbāž savu safabricēto slimības statistiku, it kā viss šajā pasaulē ap to vien grieztos. Kā karātavu humorā: viņi par to vēl saņem milzu algas no mūsu visu nodokļiem.

Ne jau mikrobi rada bailes, bet cilvēki paši, jeb Hila vārdiem sakot: “bailes nav nekas cits, kā prāta stāvoklis.”

Jau kovidafēras sākumā 2020. gadā tīšā ļaunumā bailes pastiprināja atsevišķi valstu vadītāji, kas publiski biedēja cilvēkus ar miljoniem nāvju. (Merkele, Makrons, Džonsons u.c.), mediji ar internēta troļļiem, Fb ar saviem faktča-kariem, kas regulāri piesārņoja ar drūmiem biedējumiem jebkuru diskusiju, lai pēc iespējas plašāk izplatītu kovidbaiļu zemās vibrācijas. Jo pastāvīgas bailes un atkarība novājina imunitāti un spriestspēju.

Un ļoti daudzi cilvēki noticēja, ka viņus vakcinē tāpēc, ka par viņiem ļoti rūpējas. Taču jau pēc brīža, kad, noraizējušies par savu vai savu bērnu veselību, šie paši apkrāptie cilvēki raksta, ka injekcija viņu veselību smagi iedragājusi, par viņiem ņirgājas. Tāpat kā par tiem, kas nevakcinējas, jo baidās par kovid-vakcīnu nopietnām blaknēm. Sevišķi sievietes, kas ir stāvoklī, baidās. Un viņām ir visas tiesības noraidīt injekciju un neizjust tāpēc kaut kādas soda sankcijas vai ņirgu.[70]

Kur tajā brīdī ir šo rūpjpilno mediķu, politiķu, ierēdņu ārkārtīgā sapratne par visu cilvēku veselību un izvēles brīvību? “Un te ir tas mans klupšanas akmens, ka es taisīju “vakcīnu” un ar visu to esmu saslimusi, un skumjākais, ka ārsti vairs īsti tevi neapskata, neko īsti neiesaka, es sajutu lielu vēsumu, saslimi - pati ārstējies...” atzīst Ineta Ozola. “Vakcīnu deva ļoti laipni, bet kad man sākās smagas blaknes pēc tam, pat nepieņem vairs,” tā par savu “ģimenes ārsti” raksta Sandra Liepiņa. Simtiem, tūkstošiem tādu stāstu. Pavļuts parasti nobloķējot katru, kas viņam žēlojas par savām vakcīnblaknēm, Levits un Kariņš nereaģējot vispār...

Var jau teikt: cilvēki paši devās, paši izvēlējās, paši nu dzīvo slimīguma “matricā”. Vai tiešām labprātīgi mazohisti?

8.12.21. sarakste Twitter: Normunds Bergs: Modernas būsteris pēc 2 Astrām.

- 1. nakti un dienu nejauki sāp plecs, bet funkcionēt var. 2. vakars un nakts 138.4, zobi klab zem 2 segām, galvā ķīselis. Dubults paracetamols un ibuprofēns pret galvassāpēm. Šorīt ķīselis uz rumpi pārvācies, galva skaidra. Rīt vis būs OK.

Anita MMD: Zini, man tas ķīselis tā īsti neuzsūcās arī pēc 4 mēnešiem.

Atis Blūms: Modernas būsteris pēc 2 Faizeriem. - plecs sāpēja, bet nebūtiski

- naktī sākās stiprs drudzis, turpinājās visu nākamo dienu (tāpat kā pēc otrās Pfizer devas). Sievai tā pati pošu kombinācija, bet bez drudža. Toties plecs vairāk sāpot un limfmezgli sapampuši padusē.

Baņuta Rubess: Man tas pats plus vemšana un nespēks.

Ilze: Moderna būsteris pēc 2 Modernām. Iepotējos 10:00, ap 17. abas rokas sārtas, un jūtu ķermenī aukstus/karstus viļņus. Ap 19 T ir jau 37,5 un roka sāp un nevaru pakustināt. Esmu zeķēs/džemperī/biksēs, krata drudzis. Naktī jau 38,5 un svīstu. No rīta viss ir slapjš. T 35,4 - atdziestu.

Anita: Nē, nu ir reāli sūdaini. Klepoju visu vasaru (kaut vispār ar neko tādu neslimoju), nogurums, visādas roku, kāju, galvas tirpšanas, atmiņa straujā dēlī: (Vīrieša cilvēkam nebija pēc potes reakcija, taču teš tāpat un arī sūdzas par visādām nebijušām sajūtām).

Katrīna Kukuma: Moderna būsteris pēc Pfizer. Visa nakts negulēta. Šodien vnk gribu nomirt. Drebuļi, temperatūra, viss sāp, pagulēt nevar.

Un tā tālāk... “Zvēra zīme” nešķiro bagātos un nabagos, brīvos un vergus... Ne agrāko dramaturģi Rubesu, ne miljonāru Bergu, kurš 27.9.21. pļāpāja Latvijas radio, ka mēs esot laimīgajā miljardā. Viņiem “piedāvāja”, ievilināja,

nu viņi paši to turpina. Un turpina ciest.

Arī Inese Supe, publiska vakcīnatbalstītāja, TV žurnāliste, agrāk vērsās pret visiem, kas nevēlas vakcinēties, nu pati raksta: “Es saņēmu vakar savu trešo atbalsta poti. Bija vērts, bet ir jūtami sacimperlējies organisms. Temperatūra un ari dūriena vieta nelāgi sapampusi, sāp. Pēc pirmajām divām nebija absolūti nekā., (emojs: smaidiņš) Bet ir jāiet!.. .Piebildīšu, ka esmu trubultā “faizerēta”. Moderno pat negribēju, es tak no laukiem. Ko tur šikot. (emojs: smejoties līdz asarām). (Twitter, 16.12.21.)

Bet vēl pēc pusotra mēneša Supe reaģē^141 uz [ministra] Pavļuta ierakstu: “Lūdzu neatlieciet balstvakcināciju uz pēdējo brīdi.142 īstais brīdis balstvak-cinēties ir TAGAD. Klāt viņš pielicis ziņu no LSM.lv - pirmo reizi darbinieku slimības dēļ nevar atvērt kovidvakcinācijas centrus.143

Pavļuta aicinājumam agrāk vakcīnticīgā Inese Supe atbild: “Pavļuta kungs, kāda jēga vakcinēties ar vakcīnu, kas nepasargā no jaunā Covid paveida? Man ir trīs vakcīnas. Atšķirībā no pirmajiem diviem Pfizeriem, trešais mani mocīja teju piecas dienas! Jums kādreiz ir bijusi viena Pamelas Andersones krūts? Un roka līdz elkonim sapampusi?”

Vai tikai tad, kad pašus sāk piemeklēt injekciju izraisītie postījumi, viņi noprot situācijas nelietību?

NE TIKAI VESELĪBA

Daudz ir gadījumu, kad pēc kovidinjekcijas cilvēkiem sākas nopietnas, pašiem neizprotamas problēmas. Ne jau tikai veselības likstas, bet virkne “īpatnu sakritību” un visplašākajā jomā. Līdzīgi kā melnās maģijas piebūruma lāsta ietekmē, kad cilvēks dzīvo kādu brīdi it kā apmātā eiforijā, bet tad pamazām sāk jau atgadīties dažādas “sakritības”, “dīvainības”, kas traģiski beidzas... Daudziem pazīstamiem cilvēkiem aizsākas neparedzētas un smagas juridiskas apsūdzības, citas likstas pēc kovidšprices pieņemšanas. Nelaimes it kā sāk lipt klāt. Tik daudz ir gadījumi, kad cilvēki sašpricējas darba dēļ vai parastu ērtību labad, ko viņiem nolaupījusi tā brīža valdība, bet darbu tāpat pazaudē

141 Twitter, 25.1.22.

142 “Pēdējais brīdis” domāts viņa tirānijas valdības lēmums par “beztermiņa kovidsertifi-kāta” termiņa beigām no 15. februāra pirms 8 mēnešiem vakcinētajiem un līdz arto -pamattiesību atņemšanu arī viņiem. Vakcīnas miljoniem iepirktas, pasūtītas, jāizšpricē paklausīgajos... Kad no kovidsertifikātiem atsakās citas valstis, Karina valdība joprojām dzen cilvēkus uz injekcijām. Turklāt ķeras klāt bērniem no 5 gadu vecuma, kas daudzās citās valstīs ir aizliegts.

143 Pavļuts domā, ka publika, kas viņu uzklausa, nesapratīs, ka pēc vakcinēšanās pašiem vakcīncentru“šāvējiem” imunitāte bojājas, darbaspējas un veselība pamatīgi šķobās... Jeb kā melnā jokā: “ātrāk vakcinējieties, citādi nevarēsiet saslimt”.

un neko jaunu sakarīgu atrast neizdodas. Esmu runājis ar daudziem, kas pēc vakcinācijas darbaspējas zaudējuši, kaut strādā joprojām, bet jūtoties neizsakāmi smagi - “kā murgā”. Un kā uz burvju mājienu tas viss pēcfrankenšteina šprices... “Tās ir nomocītas dvēseles”144 “Es gribu atpakaļ savu dzīvi,” to saka ļoti daudzi kovidinjekcijas saņēmušie.

Ne jau tikai skolotāji un mediķi izjūt nebijušu nogurumu, “izdegšanu”. Par produktivitātes ārkārtīgu kritumu ziņo daudzi. Pēc injekcijas daudziem piepeši nauda “kaut kur pazūd”. Vakcinētie nu arī izgāž savu naudu toksisko enerģijas dziru “dinamītiem” un sintētiskām zālēm...

Citiem, kam it kā viss kārtībā pēc injekcijas, tomēr piepeši kaut kā dzīve bremzējoties. Darbā un privātā dzīvē piepeši notiek īpatnas “sakritības”, nejaušas, līdz šim nekad nebijušas “kļūdiņas” ar kriminālām sekām.

Neveiksmīgi darījumi, nepareizi maršruti, kašķīgums agrāk tik normālās ģimenēs, ne jau kādu mīļāko dēļ, bet - it kā kovidinjekcijas brīdī kāds būtu uzsūtījis postošu lāstu.

Novakcinējās un izdarīja pašnāvību. - Ēnainā pašnāvību pandēmija izvēršas kovidtirānijas valstīs. Mediji atrunājas: tas tāpēc, ka mājsēdes bija, stress, bet noklusē, ka pašnāvības veic tieši daudzi vakcinētie.

Sorozītu blogeri 2022. gada sākumā dalās ar foto no tukšiem lielveikalu plauktiem, raksta, ka vainīgs esot omikrons un klimats. Viņi neraksta, ka atlaisti daudzi veseli cilvēki, kas tur strādāja, bet preču piegādātāji - šoferi u.c. saņēmuši injekcijas, un nu jau ilgstoši vārguļo, slimo... Tirāni aprēķināja, ka viņu “biznesam” pietiks ar tiem, kas novakcinēti, bet tie izrādās darbnespē-jīgi. Un apsēstais Baidens saka: vajag ļaut strādāt vakcinētajiem slimajiem, galvenais neļaut strādāt veselajiem nevakcinētajiem. Bet slimajiem pastrādāt grūti. “Pieburtā lelle” neklausa, “biorobots” atslēdzas - dzen kaut ar pātagu, vilini kaut ar naudas maisu? Vergu darbs ir mazproduktīvs.

“Britu aprēķinātāji” ātri apjēdza ko gauži nelabu, saskaroties ar nebijušu degvielas krīzi šoferu trūkuma dēļ. Iesaistot armiju, izdevās ko salabot, bet redzēja, uz ko tas ved. Apstiprināja Merck kovidtabletes, tad 2022. gada sākumā UK aizvirzījās no kovidtirānijas, paziņojot, ka atceļ masku, testu, injekciju, QR kodu sertifikātus. Arī Zviedrija, Polija, Norvēģija, kur kovidtirānija īsti izvērsties nespēj, katrai ir sava valsts valūta, sava nauda, nevis abstraktais privāto baņķieru dolārs vai eiro. Arī Japāna oficiāli apstiprināja Merck, virzoties “maigākas” medicīniskās sintētikas apskāvienos...

Bet kas notiek Latvijā? Vēl 2022. gadā te tirānijai savi izvērsēji vajadzīgi. Cilvēki pamana Karina, Levita, Pavļuta, Bordāna, Dombravas, Gerharda, Zavadskas, Muižnieces, Spriņģes u.c. tirānijas uzspiedēju pavieglo eiforiju. Kādu brīdi tā vēl turpinās. Iespējams, ka viņos vēl ir kāds agnosticisma māns.

144 https://t.me/JFK_TV

Viņi cer, ka viņu kungs sātans viņus pasargās, ja viņi pamainīs retoriku? Bet viņu kungs sātans ir ļoti nežēlīgs arī pret saviem kalpiem. Naivi iedomāties, ka pēc injekcijas uzspiešanas citiem viņu dzīvē sāksies kāds uzplaukums...

* * *

Pie vārdotājas atnāk jauna sieviete un prasa veikt piebūrumu.

- Bet tas cilvēks cietīs no tā... - vārdotāja saka.

- Nu un tad? Galvenais, lai viņš ir pie manis!

- Bet tad tas cilvēks drīz nomirs...

- Cik drīz? - šī interesējas.

- Nu, pēc gadiem pieciem...

Viņa padomā - Un kāpēc ne? Man paliks viņa nauda!

“Un viņas nevar apturēt,” saka zintniece. “Es tādas dzenu prom, bet viņas atrod citu kādu, kas to palīdz viņai paveikt...”

Un ko iegūst kovidinjekciju veicēji? Vispirms jau pamatīgus dūrienus paši savā karmā. Un tad vēlāk arī visu to, kas viņiem pienākas par līguma slēgšanu ar sātanu. Bet pirms tam viņi vēl pagūst saindēt un izkropļot citu: vakcinēto cilvēku dzīves. Vai esat domājuši par to, kur paliks tie bērni, kuru vecāki būs kļuvuši vai nu par aprūpējamiem invalīdiem, vai pat nomiruši. Kur paliks, kāds liktenis būs šiem bāreņiem?

Vai zinājāt, ka bērnu-bāreņu tirgošana, izmantošana un upurēšana ir drausmīga apjoma “ēnainās pārvaldes” sātaniskā izklaide?[71] Marks Cukerbergs par savu viesošanos pedofīlisko orģiju salā, Little St. James Epsteins Island, raksta: “Kaut arī daudzi cilvēki uzskati, ka piedalīšanās seksuālā kongresā un tā vērošana ir gan patīkama, gan noderīga, tomēr reizēm ir grūti vērot sekojošo adrenohroma atdalīšanu no mazākajiem dalībniekiem... Vienlaikus adrenohroma lietošana - tikpat patīkama cilvēciska darbība, kā jebkura cita, ar ko es esmu nodarbojies.” Dokumentālo filmu sērijā Kabatas krišana (2020) Nīderlandes pētnieciskā žurnāliste Žanete Osebarda (Ossebaard) skaidri vēsta: “Visā pasaulē nozog bērnus un pārdod elitāru pedofīlu lokam. Šie bērni tiek pakļauti mocībām, izvarošanām un slepkavībām sātanisku rituālu ceremoniju ietvaros. Slepkavas dzer šo bērnu asinis un ēd to miesas. To bērnu asinis, kurus traumē līdz pat nāvei, satur adrenohromu, dabisku narkotiku, kura izdalās smadzeņu čiekurveida dziedzerī jeb epifīzē. Adrenohroms - pati dārgākā narkotika pasaulē. Dievs, kuram kalpo šie cilvēki, ir sātans.”

To daudziem grūti aptvert, jo mūsu domāšana to pat nepieņem. Turklāt valdības mediji Latvijā visu laiku glancējuši tādus kā Klintoni, Obama, Trudo,

Makrons, pāvests Francisks... Vien pieredzot kovid-19 sātanisko tirāniju, daudzi skaidrāk saskata viņu visu, ari Cukerberga, Sorosa, Rotšildu un to ielikteņu patiesās sejas un nodomus. Tā ir ļoti skarba, bet svarīga pamošanās no melu mediju hipnozes. Tas būtiski samazina sātanistu varu un iespējas.

NEREDZAMAIS VAI NEESOŠAIS?

Dr. Endrjū Kaufmana līdzstrādnieku grupa 2020. gada vidū ASV publiski izsludināja miljonu dolāru atlīdzību tam, kas izdalīs un tiešām pierādīs izdalītu Kovid-19 izraisītājvīrusu, kas līdz šim nav noticis. Par SARS-CoV-2 nosaukti vien dažādi substrāti, kaut kādas nanodaļas, kas var būt no jebkā.

Dr. Saīds Kureši, agrākais zinātniskais līdzstrādnieks Kanādas Veselības ministrijā, tāpat kā daudzi citi pētnieki uzskata, ka apgalvojumi par SARS-Co V-2 vīrusa izdalīšanu ir falsifikācija. Visos “pētījumos” par konkrēti izolēto vīrusu minēti vien dažādi “salikumi”: vīrusu kultūra, vīrusa lizāts, izolāts no vīrusa, vīrusa genoms, kas iegūti no uztriepēm un šķidrumiem.

Atbildīgs Anglijas apbedīšanas biroja īpašnieks Džons Olūnijs (0’Looney) publiski atklāja, ka 2020. gadā ierēdņi pānikas raisīšanai viņam pieprasījuši pilnīgi visus mirušos apzīmēt par kovidnāvēm. Taču kopīgā nāvju statistika par 2020. gadu liecināja, ka kopumā ļaudis miruši pat vēl mazāk nekā iepriekšējos gados. Viņš pieredz, ka 2021. gadā kovidvakcinācijas dēļ aina traģiski mainās, viņš saka, ka vakcinācija bija depopulācijas programma.

“Lai kā censtos, nu nespēju to briesmīgo vīrusu saskatīt. Tā vietā redzu tikai drastiskus cilvēktiesību ierobežojumus,” trāpīgā sarkasmā smaidīja soctīklu aktīvisti. “Cīņa pret vīrusu? Nē, cīņa pret cilvēkiem, pret cilvēci, pret cilvēktiesībām, pret cilvēku veselību.”

Komplektā ar SARS-CoV-2 plāndēmijas režisori pievienoja sikspārni. Pasaciņu par inficēto sikspārni, kas nonācis uz Uhaņas tirgus galda un pandēmijas vīrusu nodevis cilvēkiem. Tieši sikspārni un nevis daudz biežāk sastopamos: peli, žurku, ķirzaku, ezotēriski simboliskā aspekta dēļ. Lidojošais nakts dzīvnieciņš Rietumu pasaulē simbolizē sātaniskos spēkus, to izmanto burvestību veikšanai, melnās maģijas kaitējumiem.

Jau izsenis anglosakšu zemēs sikspārni uzskatīja kā vēstnesi starp raganām un velnu, lai gan nakts dzīvnieciņam ir vien unikālas spējas izmantot dabas doto “atbalss navigāciju”, kas tiem ļauj lidot pilnīgā tumsā un arī medīt. Indiāņu folklorā sikspārnis simbolizēja intuīcijas skaidrību, savukārt grāfa Drakulas sikspārņa spārni un asisnsūkšana vienmēr piesaistījusi zemo vibrāciju ļaudis. Diemžēl arī latviešu folklorā sikspārni piemin sevišķi nežēlīgi “stāstītāji”, dodot padomus, kā šo nakts dzīvnieciņu sadistiski nogalēt, lai ar tā kauliem veiktu melnās maģijas darbības. Sikspārņa nogalināšana un izmantošana citu cilvēku padevīgas verdziskas atkarības radīšanā vistiešāk līdzinās centrālo baņķieru kliķes jeb “banksteru” izplānotajam kovid-19 - vispārējās verdzības iecerē un pūlēs to izvērst. Protams, ka ar to viņi paši un viņu sabiedrotie aiziet uz elli, bet simboliskais sikspārnis pandēmiju uzsākot nebija nejaušība. Centrālo banku melnā kabala vienmēr izmanto ezotēriskos aspektus. Tam nav sakara ar ķīniešu folkloru, bet gan ar “rietumu Bābeli”.

Un tikai pēc gada, kad daudzi jau bija “apēduši” mediju uzbāzto “kovid-sik-spārni” un turklāt jau steigušies vakcinēties ar kovidšļirčēm, ļāvuši skrāpēt savas aizdegunes ar PCR irbuļiem, sikspārņa leģendu atmeta. To, ka Uhaņas tirgū nepārdod ne sikspārņus, ne bruņurupučus, to, ka sikspārņi dzīvo Dienvidķīnas alās nevis lielās Ķīnas centrā pie Uhaņas, 2021. gada pavasarī nošļupstēja pāris ASV “meinstrīma” mediji, piem., The Wall Street Journal. Pirms tam jebkurš “sikspārņa” apšaubītājs tika drastiski cenzēts, protams, arī Fb (Meta) faktčakaru nogānīts, banēts, bloķēts.

Sikspārni atmeta kā jau “apēstu” un “aizmirstu”, jo pasludināja nākamo fāzi: “QR ātrās atbildes verga kodus” jeb “sertifikātus” - “iespēju pases” - cilvēku ieslēgšanu Heroda Slepkavas jeb rotšildiskā tempļa simboliskajā matricā (par to skat. arī 137., 223., 224. lpp.)

Bet Austrālijas valdība, kovid-19 aizsegā ieviešot kontinetā fašistisku režīmu, skaļi lieloties piešķīra saviem zinātniekiem 10 000 dolāru par vareno atklājumu: 2020. gada sākumā tie esot izdalījuši kovid-19 izraisošo vīrusu: “pirmo SARS-CoV-2” izolāciju ārpus Ķīnas” (The Medical Journal of Australia). No Ķīnas viņiem esot nosūtīti vien “vīrusa datorparaugi”. Datorgrafiku ar nosaukumu SARS-CoV-2. Tādu izveidot spēj jebkurš datorgrafiķis, aiz muguras pastāvot jebkuram mikrobiologam. Daudzi mikrobiologi visā pasaulē joprojām uzskata, ka nekāds vīruss SARS-CoV-2 nekad nav ticis izdalīts, jo tāda nav.[72]

Un kādas gan grūtības šiem austrāļu “zinātniekiem” pieteikties ar savu tik “godīgo”, jau publicēto pētījumu Dr. Kaufmana turīgajai komandai, lai pie Austrālijas valdības atmestajiem grašiem paņemtu papildus miljonu? Nepiesakās. Jo veikuši kārtējo viltojumu, viņiem nav pierādījumu par kovid-19 “vīrusa” eksistenci. Nekad viņi nav izolējuši SARS-CoV-2 pēc klasiskām, godīgām standartmedicīnas pamatprasībām. Tas, ko viņi ir izkasījuši no uztriepēm, saucas “mikroorganismu daļiņu “miksējums” zinātniskā aprakstā. Tāpat kā

ASV, Korejā, Ķīnā, Mongolijā, Latvijā, jebkur, kur vien tērgā par šī vīrusa “atklāšanu”. Korejiešu pētījums (18.2.20.) vēsta, ka konkrētais vīruss izolēts no slima pacienta. ASV Nacionālā Medicīnas institūta vietnē 34 amerikāņu “pētnieki” publicē (7.3.20.) apjomīgu koprakstu, apgalvojot, ka vīruss izolēts no pirmā kovid-19 pacienta ASV un, kāda sagadīšanās, tieši Bila Geitsa mītnes vietā - Vašingtonas štatā tāds bijis.

Pagāja gads. Tā arī neviens pierādījumus par vīrusu izolēšanu nesniedza. Balvu palielināja līdz pusotram miljonam eiro, bet arī tad neuzradās eiropiešu pierādījumi par izolētu kovid-19 izraisošo vīrusu^147.

2021. gada augustā, Albertā, Kanādā, ierindas pilsonis Patriks Kings, kuru sodīja par masku režīma neievērošanu, tiesā teica, ka gatavs samaksāt sodu, bet lūdz par liecinieku izsaukt galveno Albertas sanitāro ārsti. “Tā kā es uzticos zinātnei, lūdzu, lai galvenā ārste piedāvā zinātnisku pierādījumu šī kovidvīrusa eksistencei.” Tiesa apmierināja lūgumu, prasot Albertas galvenajai ārstei Dīnai Hinšovai (Deena Hinshavv) sagatavot un uzrādīt zinātniskus pierādījumus par šī vīrusa eksistenci. Un - nekā! Pierādījumu nebija. Sodu atcēla, karantīnas ierobežojumus, testu un masku prasības atcēla. Valstī, kur iedzīvotājus vilina kovidvakcinēties, pat miljonu dolāru vinnestu kādam vienam “laimīgajam” piesolot.

Cik vietējiem Latvijas zinātniekiem - “kovidvīrusa izdalītājiem” maksā par melošanu sabiedrībai vai pilnīgu nekompetenci? Domāju, ka arī viņi ir lasījuši par Dr. Kaufmana komandas oficiāli izsludināto balvu:

“Šeit ir mūža iespēja tiem, kas akli tic valdībām, ka kovid-19 ir īsts.” Viņi gan lūdz nesūtīt valdības mediju ziņojumus un to papagaiļveida atkārtojumus, lūdz nepūlēties sūtīt arī “saites uz pētījumiem, kam ir jauki skanīgi nosaukumi, bet kurus neesat izlasījuši, jo tos nesaprotat. Jums būs jāsniedz reāli zinātniski pierādījumi. Pierādījums, ka vīruss ir izolēts, un pierādījums, ka izolētais vīruss patiesībā izraisa kovid-19, t.i., pierādījums par iespējamo kaitējumu, ko tas rada, t.i., izpildiet Koha postulātus.

Kad jums ir nepārprotami pierādījumi par kovid-19 esamību, sazinieties ar mums, lai rezervētu tikšanās laiku iesniegšanai. Visiem iesniegumiem jāizmanto Zoom zvans, kurā jums būs personīgi jāuzrāda un jāiesniedz savi pierādījumi. Tas tiks ievietots neatkarīgo sociālo mediju ziņu kanālos, lai sabiedrība to varētu neatkarīgi novērtēt. Ja esat iesniedzis neapgāžamus pierādījumus, mēs ar prieku jums samaksāsim naudu. 1000000 dolāru.

Un ja jums nav pierādījumu, ka tas pastāv, pajautājiet sev, kāpēc jūs ticat kovidam.”

Un 2021. gada nogalē Latvijas Strādinu “4. COVID-19 nodaļas ārsts rezidents Valdis Ģībietis atzīst, ka pēdējo divu gadu laikā COVID-19 vīruss ir

147 www.healthglade.com, 30.8.21.

vispētītakais objekts medicīnā, bet joprojām par to nav zināms gana daudz.” Vai jums tas nešķiet smieklīgi?

OMIKRONS VAI IDIKRONS?

Tūkstošu milzu demonstrācijas pret tirāniju visā pasaulē, cilvēki cieši viens pie otra, valdības aizliegušas pulcēties, bet cilvēki to dara. Un arvien vairāk. Acu priekšā notiekošais izgaisina mītus par bīstamu vīrusa pandēmiju.

Slavenais publicists Deivids Aiks 2020. gada vasarā Londonā tūkstošiem britu aicināja nepakļauties saujiņai politiskajā ēnā sēdošu pandēmijas procesu virzītāju, kas kontrolē pārējo pasauli caur piramīdas struktūru. Bīstamā slimība, kas veļas pāri pasaulei, nav kovid-19, bet fašisms - tāds bija Aika vēstījums. Viņš norādīja ar ironiju: “Vīruss ir tik labi ekipēts, tam ir lineāls: tu nedrīksti pietuvoties otram cilvēkam par sešām pēdām, un katrā valstī šim vīrusam ir citāds lineāls. Tu nedrīksti uzturēties ar kādu kopā telpā ilgāk par 15 minūtēm, vīrusam tātad ir sasodītais pulkstenis.”- Latvijā “aizliegsim iepirkties nevakcinētajiem no 15. oktobra”, tātad vīrusam ir arī “kariņaptum-suma” kalendārs. Svētkos arī hronometrs un vampīra pase: tieši pusnaktī Jāņos vīruss piepeši uzrodas (atceraties Latvijā kariņvaldības pavēli aizliegt svinēt Jāņus pēc pusnakts). Vīruss ir tik inteliģents, ka tam interesē visi, kas vērīgi seko līdzi notikumiem, kas protestē pret kovidvaldībām, bet vīrusu neinteresē sorozīti un viņu LGBT; vīruss iekāro bērnus, kas vēlas nopirkt grāmatas, bet pieaugušie, kas pērk alkoholu, tam vienaldzīgi. Brīnumvīruss neiet līdzi bērniem ēdnīcā, jo vīrusam bērnu ēdiens neinteresē, bet interesē zinības, ko “vīrusam padevīgs” skolotājs spēj sniegt klasē. Vīrusam nepatīk sports skolas zālē, bet patīk sports maratonā, un tieši Latvijā, nevis Zviedrijā. Un tā tālāk.

Brīnumvīrusam ir parole: idiotisms, brīnumvīrusam ir mērķis: tirānija!

“Kāpēc šāds vīruss ir muļķības?” Deivids Aiks runā ruporā britiem. “Tāpēc, ka cilvēki redz, ka tās visas ir muļķības? Tāpēc, ka to ir izdomājuši. Vai mēs drīkstam šādiem apsēstiem psihopātiem ļaut diktēt mūsu dzīves, kropļot mūsu dzīves laiku, ieņirgt par veselo saprātu? Cilvēce nekad ar to nesamierināsies, tāpēc, ka nav garīgi vāja. Un tāpēc, ka ir ļoti spēcīga. Tikai vēl mirkli apjukusi. Bet mostas. Un arvien vairāk. Un tie, kas visu šo izvērsa, turpina, gluži kā agonijā, jo viņiem vienkārši nav atpakaļceļa. Viņi zina, kas ar viņiem pašiem notiks. Viņi jau ir parakstījuši līgumu ar sātanu. Viņiem uzvara nav iespējama.

Viņi grib, lai mēs ticam, ka varai ir spēks. Varai nav spēka! Viņiem visā pasaulē ir tikai tā vara, ko mēs paši tiem esam iedevuši. Kad tūkstošiem cilvēku devās uz pludmalēm, tad nebija iespējams ievērot nekādu [obligāti noteikto] sociālo distancēšanos. Vara izsludināja ārkārtas situāciju. Nu un tad? Ko viņi varēja padarīt? Nekā! Cilvēku bija pārāk daudz, kuri varai nepakļāvās.” Tā Deivids Aiks 28.8.20., kad tas viss tikai sākās. Un tas nebija pa tukšo. Protesti nekad nav “pa tukšo”. 2020., 2021. un vēl 2022. gadā miljoni cilvēku visā pasaulē protestē, nepakļaujas.

ĶĪMISKĀS trases^73

27.12.21. Latvijā dzidri zilas debesis, saule, vien pāris mākoņi. Temperatūra ap plus 4 grādi. Ģimenes pastaigājas pēcsvētku noskaņā, bērni pikojas, ceļ sniegavīrus. Bet jau nākamajā dienā Latvijas saulaini zilajās debesīs parādās sudraboti bezmarķējuma lidaparāti, kurus neuzrāda neviens regulāro lidmašīnu standartradars. Tās izvago debesis, aiz sevis atstājot garas putainas līnijas, kas izplūst pelēcīgi platās vagās. Krustu šķērsu lido svešās lidmašīnas.

No rīta vēl skaidri zilgās debesis priekšpusdienā jau kā ar netīriem ķīmiskiem dubļiem sabradātas, saskrāpētas, piemēslotas. Todien Ropažu novadā vēroju notiekošo. Dzirdu sirēnas. Redzu ātrās palīdzības. Stundas laikā pa nomaļu šoseju, sirēnām kaucot, padrāžas trīs “ātrās”. Parasti tajā ceļā var dzirdēt vienu ātro palīdzību trīs nedēļās, ļaudis saka. Piezvana paziņa no Ikšķiles, smagi klepo. Es prasu, vai pirms brīža vēdināji māju? Jā, viņš atbild. Nedari to, saku, ķīmiskās trases kaisa! Ēd ābolus, zirņus, iedzer sodu ar etiķi^74 un logu labāk šobrīd vaļā never! Pie viņa mājas pagalms šaurs, tuvumā lieli koki, debesis maz redzamas.

Kad 2020. gada sākumā pār Eiropu gāžas ķīmtrases, tās pamana vien retais, jo masu mēdiji vienbalsīgi iedarbinājuši prātu bombardēšanu ar jaunu “supernāvējošu pandēmiju”, koda vārds: kovid-19.

Kad Latvijā, tāpat kā daudzviet pasaulē, pandēmijas aizsegā uzsāka masku nēsāšanas bumu, nedaudz aizdomājos par tiem, kas saka, ka viņi dzīvo ļoti zaļi, iet uz veikalu ar saviem iepirkuma maisiņiem, nelieto plastmasu, tikai papīra vai auduma maisiņus. Bet vairumam masku taču sastāvā ir plastmasa - visīstākais vides piesārņotājs! Un ari plaušas tās nēsātājiem piesārņo. Apstrādātas ar zobu bojātāju titāna dioksīdu - to pašu, ko piesviež vislētākajām zobu pastām, lai zobārstiem būtu darbs. Turklāt maskas aizliegtas daudzās valstīs, jo saturot arī kaitīgā grafēna oksīda nanodaļas. Kāpēc tad tik ekoloģiskie pakļaujas absurdajam masku režīmam?

Bet tajā pat laikā, kad viņiem saka: paskatieties uz debesīm, vai redzat, kā kaisa, izsviež intensīvi toksisku aerosolu, kā piesārņo zemi, ūdeņus, cilvēkus, viņi vai nu skatās tevī lielām acīm un brīnās, vai vīzdegunīgi nosmīn, ko nu tu man te stāsti muļķības... Un izliekas nezinām, ka maskas jau nepasargā ne no jebkādiem vīrusiem, ne no nanodaļiņām. Labi, mikrodaļas cilvēki nesaredz. Bet kāpēc netic acīm redzamajam debesīs, nenovērtē tā bīstamību? Vai tāpēc, ka par to nestāsta lielajos TV ekrānos? Vai tāpēc, ka to skolā nemācīja? Vai tāpēc, ka kādas viņiem sareklamētās “autoritātes” par to nerunā? Vai tāpēc, ka nevar iedomāties, kā tad tā, ka “visus indēs”? Kāpēc viņi ir pārstājuši ticēt tam, ko pašu acis rāda, ko deguns jūt?

Bet ieejot no rīta savā šķūnītī brīnās, kāpēc te pēdējā laikā tāda smaka uzkrājas - kā pēc kodīgas krāsas, un arī āra vaļējā verandā līdzīga. Un tikai pa miegam dzirdējuši kādu intensīvāku lidmašīnu pārlidošanas dobju troksni naktī. Tās jau pasažieru parastās, nodomājuši. Nē, nav viss tās pasažieru vai kravas parastās.

“Mums tad tur bija vairāk tās jutoņas...” Ralfs stāstīja, kad viņam ieminējos par ķīmtrasēm. “Savāda ķīmiska smaka un acīs grauzoši putekļi pēc brīža. Kad lietus lija, lāsēm tāda kodīga piegarša, ja piles trāpīja uz lūpām. Toreiz gan bija daudz retāk. Toreiz domājām, ka atsūtījuši speciālus reidus - tādus kā mūs izindēt. Lai ātrāk atstiepjamies. Bet dāziņos taču arī citi cilvēki, ģimenes ar maziem bērniem! Un tās nepierasti biezās vagas debesīs stiepās gari un tālu pāri. Vai tad indēs visu Bolderāju, visu Rīgu?!” Ralfs sašutumā savilka pieri.

“Tagad tas ir ļoti intensīvi. Kā karā no gaisa,” piebildu.

“Daži mūsējie pēc tām ķīmtrasēm baigi klepoja,” Ralfs stāstīja, “mums citiem arī rīkles krita ciet... Tikai tagad sapratu, ka mūsu laime bija, ka vecu ābeļdārzu mums tur netrūka, jo pektīns tās indes saistot un izvadot!” Ralfs teica.

“Kad intensīvi sašvīkātās debesis noslēpt vairs nav iespējams, dažādus attaisnojumus piemeklē: klimata kontrolei kaisot, lai saule atstarotos atpakaļ,” atteicu. “Ar faktčakaru muļķībām par lidmašīnu dabiskajām kondensācijas pēdām nu apmuļķot var vairs tikai reto.”

“Bet vietējos miljonārus nu arī indē tāpat kā dārziņu bomžus,” iesmējās Ralfs. “Debesis taču visiem vienas!”

“Tie, kas sūta tās ķīmiskās lidenes, ir triljonreiz bagātāki par vietējiem kundziņiem,” piebildu.

“Nesen izlasīju, ka tās ķīmtrases, ko cilvēkus indēt, koordinē Pentagons,” Ralfs teica. “Iznāk, ka Pentagons, tāpat kā NATO, ir lielākais cilvēces ienaidnieks šobrīd. Un visi viņu saimnieki, kalpotāji un sabiedrotie.”

“Jau Eizenhauers brīdināja no tā,” es teicu.

“Miera balodītis NATO!” iesaucās Ralfs. “Visvairāk man riebjas, kā viņi izņirdz vārdu demokrātija. Un kāds gan labums no viņiem tam amerikāņu karavīram, kas ar pinceti no savas rokas jēlā augoņa izvilka plānai stieplītei līdzīgo morgelona tārpu? Viņa sieva to filmēja un viņi brīnījās, kāpēc stiepļ-veidīgais kustās, atsaucas uz magnētu. Ķīmisko trašu sekas? Iespējams, ka tas bija viens no ķīmtrašu pilotiem, kam nu pašam neģēlības^75 atgriežas.”

* * *

Daudz ir rakstu par ķīmtrasēm, piemēram, Briesmas no gaisa: ķīmiskās trases un to sekas (21.8.2017.): “Pavisam nesen Odesas iedzīvotāji pamanīja dīvainu parādību, virs pilsētas saulrieta debesīs bija redzamas neparastas svītras. Joslas, ko atstāja lidmašīnas, bija daudz platākas un, pēc vietējo iedzīvotāju teiktā, izpletās pa debesīm... Odesieši atzīmē to nedabiski lielo izmēru un simetrisko izvietojumu. Debesis, kas sadalītas vienādos kvadrātos, dabiski rada aizdomas. Chemtrails nozīmē ķīmisku vielu izsmidzināšanu, bīstamus ķīmiskos aerosolus, ko smidzina no gaisa. Ir versijas, saskaņā ar kurām ķīmiskās trases tiek izmantotas, lai kontrolētu planētas iedzīvotāju skaitu, sagatavotu radaru darbību, liela attāluma radiosakarus un arī pārbaudītu bioloģiskos ieročus.

Parastās lidmašīnu atstātās pēdas ātri izkūst debesīs, bet “ķīmiskās trases” gaisā turas ilgstoši, sākot no pusstundas, pie pietiekami stipra vēja, līdz pat vairākām stundām mierīgā laikā. Izsmidzināšanas iekārtas uzstādītas galvenokārt amerikāņu lidmašīnām, kas lido pāri dažādu valstu teritorijām...

Ķīmiskās trasēs izsmidzina arī bārija, alumīnija oksīdus, [svina dioksīdu u.c.], kas mēdz uzkrāties cilvēka organismā^76. īpaši bīstama ir to ietekme uz reproduktīvo sistēmu, var izraisīt neauglību. Pret valstīm tiek izmantoti bioloģiskie ieroči, lai samazinātu iedzīvotāju skaita pieaugumu.

Šķiet skaidrs, ka “Pasaules valdība” [Pasaules banka] ir sākusi plašu īpašu operāciju, lai samazinātu iedzīvotāju skaitu noteiktos pasaules reģionos. To ignorēt nozīmē būt pakļautam plānotam toksisku ķīmisku vielu uzbrukumam.

Bārija oksīds var izraisīt smagas un bīstamas asins slimības, kas vēlāk izraisa

Morgelona slimību.

Pirmo reizi slimība parādījās 2002. gadā, un ASV ar to inficēti jau 12 000 cilvēku. Daudzi zinātnieki sliecas domāt, ka tā ir toksiska vai organiski neirotiska parādība. Pirmo Morgelona slimības diagnozi Ukrainā noteica Ternopilā. Nu jau reģistrēti desmitiem šādi gadījumi. Ternopiļas Medicīnas universitātes ārsti M. Andreičins, V. Demjaņenko un V. Biguņaks pēta šo slimību un liecina, ka gadījumu ir daudz vairāk.

Kāda sieviete sūdzējusies, ka viņai zem ādas esot tārpi. Ārsti sākumā uzskatīja, ka viņai ir psihiski traucējumi. Sākotnēji stipra nieze, tad strutojums un nepārejoša sajūta, ka zem ādas kaut kas kustas. Kad slimnīcā ar līdzīgām sūdzībām nonāca vēl citi, mediķi sāka salīdzināt, pētīt šos gadījumus. Ārzemju zinātniskā literatūrā aprakstīti līdzīgi simptomi Morgelona slimībai. Pacienti sūdzējās par nepanesamām sāpēm. Lai no tām atbrīvotos, viņi izmantoja ādas piededzināšanu ar karstu gludekli. Tas tikai uz īsu brīdi mazinājis sāpes, un drīz tās atgriezušās.”

Bet ilgu laiku mēs par to neko nezinājām. Kur nu vēl tādu.geoengenieringwatch vai Spānijas gadījumu, kad pilots atzinās: jā, kaisījis indes gaisā, lai laiks būtu piemērotāks tūristiem. Bet cilvēki saindējās. Še tev - tūrisma sezona!

Bet 2021. gada rudenī virs Eiropas ķīmtrases kaisīja tik spēcīgi, ka nu jau tās pamanīja ļoti daudzi. Tikko noraibina debesis, tā ziņās lasām: kovid statistika augšā. Cilvēkiem ķīmiskā pneimonija, iekaisumi. “Rīga. 31.10.21. debesis pār Latviju bija pamatīgās netīri pelēkās un pat grafitpelēkās šķērskrustastēs. Kā uz burvju mājienu, izmārketētajai [kovid] kaitei raksturīgie simptomi piemetās vairāk nekā 15 cilvēkiem no mūsu ģimenes draugu un paziņu loka...” raksta Kristīna Duņeca.

īsta bombardēšana - kā jau karā, vien metodes ļauni izsmalcinātas, bioķīmiski toksiskas. Uzkrājas augsnē, ūdenī, cilvēkos. Pārlido tā lidmašīna un, skat, jau pēc minūtēm piecpadsmit veļas pulvera smaciņa sintētiska, sāk niezēt acis, kņudēt sejas āda, krekšķis, nāsis kā pilnas ar putekļiem, fatāls nogurums, depresīvs noskaņojums, galvassāpes... Daži sūdzas par augstu asinsspiedienu, krampjiem, gaitas un redzes traucējumiem, troksni ausīs.

Vēlāk uzzināju par notikumu ar planieri, kas palidoja zem tikko izkaisītas ķīmtrases... Piepešu karstumu sajuta pilots, tad drīz pretēji, aukstumu. Viņam kļuva slikti, ātri nolaidies, viņš izsauca palīdzību. Pēc pāris stundām slimnīcā nomira no smagas saindēšanās. To nestāstīja valdību melu mediji. Tie, kas tic tirānijas valdības apmaksātajiem masu dezinformācijas līdzekļiem, nav pasargāti. Daudzi neko nenojauš, reizēm pat ieliek soctīklos debesu fotogrāfijas un prasa: kas tas ir? Kā plati spārni pelēcīgi baltā traipā. Varbūt eņģelis? Ja nu vienīgi kritušā, sātaniskā spoka atspulgs...

Pieviltiem cilvēkiem šajā laikā ir grūti, tie nezina, kā aizsargāties, nojauš ko nelāgu, bet nesaprot. Bet arvien vairāk ir to, kas saprot, kas pamostas. Un soctīklos cilvēki dalās no visas Latvijas: “atkal kaisa ķīmiju Garkalnē”, Valmierā, Ludzā, Rīgā... Ventspilī, Dobelē, Jelgavā... Visur. Un ne jau tikai Latvijā tas notiek. Arī Anglijā, Vācijā, Lietuvā, Igaunijā, Spānijā - daudzās valstīs zeme un cilvēki tiek indēti no gaisa.

Lai arī visapdraudētākie ir kovidvakcinētie, kuru imunitāte jau sabojāta, tomēr ķīmtrases ir bīstamas arī mazinformētajiem. Kad esam informēti par briesmām, varam stāties tām pretim. Kā jau karā. Tomēr esiet piesardzīgi. Un neuzvarami.

“Šis ir karš pret reliģiju, šis ir karš pret bērniem Viņi tev dod zāles kopā ar slimību

Šis ir karš pret tradīcijām,” kā laikmetīgi aktuālajā dziesmā This Is A War (2021) pauž populārie ASV mūziķi Hi-Rez & Jimmy Levy.

“Šis ir karš, kuru mēs izdzīvojam

Viņi nekad jums neatklāj, ka viņi jūs lēnām nogalina

Viņi tev nesaka, kam tu, pie joda, piekrīti

Kā aitām ganāmpulkā, un tu nezini, kas tevi vada, kur iekrīti...

Bez jautājumiem un problēmām norijot visu, ko mediji stāsta...

Negaidiet, kamēr pasaule, kuru mēs zinām, nokritīs slima Nevar mūs atsvešināt vai iznīcināt viņi ...Viņi barojas no tavām bailēm, viņi vēlas, lai tu baidītos Nāve un izmisums: tas viss gaisā svaidās...

Jo vairāk jūs zināt, jo vairāk tas ir skaidrs...

Mums visiem ir jānostājas savā vietā

Šis ir karš pret reliģiju, šis ir karš pret bērniem...” Un videoklipā iet cilvēku tūkstoši pret tirāniju. Ar skaidrām vēstīm, ar trāpīgiem uzrakstiem, iet nepieviltie un tie, kurus nesalauzt.

Šis ir citāds karš. Sātaniskās “ēnu pārvaldes” izvērsts karš pret cilvēci, pret jebkuru. Kad bieži vien bombardēšanas vietā debesīs kaisa ķīmtrases un ložu vietā dur adatas, kad durkļu vietā baksta PCR testus un ieslēdz 5G frekvences. Kad ienaidnieku lidmašīnas uzdodas par “savējām”, kad ienaidnieku valdības uzdodas par “savējiem”, kad ienaidnieku kovidmediķi uzdodas par “savējiem”. Mērķis tas pats vecais kā jebkurā karā: pakļaut, nogalināt, savainot, aplaupīt. Kā jau karā - arī komandanstundas un nepārtraukti oficiālie propagandas meli, drastiska cenzūra, varmācība, nepakļāvīgo barga sodīšana, nomelnošana, “izolēšana”. Stuhači, līdzskrējēji, šucmaņi, gļēvuļi un glābēji, nodevēji, slepkavas. Pretošanās kustība, izturīgie varoņi, uzvarētāj valstis, kas noturas pret tirāniju, un tās, kas to pārvar, kas uzsāk tiesāt tās izvērsējus.

“Šis nav karš par dzīvībām, tas ir karš par cilvēku dvēselēm,” kā trāpīgi izteicās populārais pedagogs Edgars Kramiņš.

Vai tam vajadzēja notikt? Un tik spēcīgi, atklāti un nāvējoši? Bet pārāk ilgi tas jau turpinājās slepeni, lēni, bet ļoti mērķtiecīgi velkot cilvēci perversiju un pašiznīcības purvājā. Pārāk daudz bija apmānīto, vienaldzīgo, sātanismam kalpojošo... Bet “ēnu pārvaldes” uzbrukuma laiks ir ierobežots un strauji tuvojas nobeigumam.

“Bīstieties Dieva un dodiet Viņam godu, jo ir atnākusi Viņa tiesas stunda; pielūdziet To, kas radījis debesis un zemi, jūru un ūdens avotus,” kā teikts Jāņa Atklāsmes grāmatā par mūsu laiku (14:7).

APMASKOTIE

Jau pašā sākumā daudzus paņēma “uz izbrīna” ar režisētām apokaliptiskām ainām. 2020. gadā cilvēki daudzviet pasaulē nebija sagatavoti plāndēmijas scenārijam, ka “valdības” kā ieejas biļeti uz dzīvi turpmāk pieprasīs toksisko komplektu: maskas, testus, injekcijas. Uzstieps izolāciju, segregāciju, cilvēktiesību atņemšanu.

Sabiedriskā aktīviste un apģērba dizainere Liene Rijkure Fb laikjoslā 2.2.21. trāpīgi ierakstīja:

“Kāpēc maskas valkāšana ir obligāta? Pat vakcinācija neatbrīvojot no tās?

Aiz maskām stāv gara apspiešana un norāde uz Cilvēka verga statusu. Maskas nēsā tikai vergi, lai viņi neelpotu virsū savam saimniekam, lai viņi neēstu bez atļaujas, lai viņi beidzot nomāktu savu garu un gribu. Masku drīkstēja noņemt tikai ar atļauju, un to bija jāuzvelk pēc pavēles.

Persona, kura regulāri valkā masku, ir pakļāvīgāka... Atcerieties vācu filmu “Eksperiments” (Das Experiment), kā mainījās normālu un adekvātu cilvēku uzvedība, kad viņi pieņēma jaunu lomu, uzvelkot cietuma apsarga vai ieslodzītā drēbes.

Maskas nēsāšana ir jauna loma. Personai ar aizvērtu muti ir tāda cilvēka loma, kurš pierod pie neērtībām saziņā ar citiem, kuram ir grūtāk elpot, kurš, neskatoties uz varbūt iekšēju pretestību pret maskas valkāšanu, tomēr to nēsā. Laika gaitā gribas nomākšana kļūst par ieradumu, un cilvēkam var uzspiest jaunu realitāti, kuru viņš, visticamāk, pieņems, jo viņš jau ir gatavs.”

Kad 2021. gada saules pilnajā jūlijā Latvijā nokritās pavisam zemi t.s. kovid-rādītāji, “vīruss bija devies atvaļinājumā” un kaimiņvalstis vairs nelietoja maskas, ministru prezidents Kariņš pavēstīja: Latvijas iedzīvotāji maskas nedrīkstot noņemt. Kāpēc? Lai neatjaunotos dabiskais pieradums tās nelikt, - viņš atteica vēsi. Un laikā, kad daudzas valstis un veselais saprāts pat sākotnēji aktīvākajiem kovidfaniem liek attiekties no masku nēsāšanas, kariņvaldība Latvijā kā ieņirdzot pavēl: visiem nu tikai medicīniskās maskas no 25.1.2022! Kovidtirānu biedri sapirkušies maskas, taisa biznesu. Ar vergiem biznesu taisīt tik viegli. Sevišķi, ja vergi vēl pirms pāris gadiem bija brīvi ļaudis un kaut ko iekrājuši.

Un brauc 2022. gada janvārī neparasti lēni pa tukšu šoseju tukšā autobusā savakcinēts autobusa šoferis un vēl ar zilu uzpurni uz sejas. Iespējams, ka viņš domā, ka, nepaklausot tirānu pavēlei, viņu nokaus jeb iznīcinās? Un pārgurušu skatienu viņš noraugās uz smaidīgi brīvi staigājošiem cilvēkiem, uz tiem, kas kariņvaldībai un saeimas kovidkoalīcijai nepakļaujas.

“Nēsāt elpceļu masku ir nesaprātīgi. Tā cilvēks samazina skābekļa pieplūdi organismam. Tas palielina kortizola līmeni asinīs, nomāc imūnsistēmu, rada uzņēmību pret jebkuriem vīrusiem un baktērijām,” teica ASV ārsts Rašids Butars, populārās grāmatas 9 Steps to Keep the Doctor Away (9 soļi, kā turēt ārstu pa gabalu) autors. Viņš bija 50 ASV labāko ārstu sarakstā, pirms norādīja uz Geitsu fondu ietekmi viltus pandēmijas radīšanā. Tiklīdz Dr. Butars vērsās pret kovidvakcīnām kā ļoti kaitīgām, tā viņam piekarināja “sazvērestības teorētiķa” titulu. Patiesībā tas kovidrežīma laikā nozīmē lielu atzinību.

“Koronavīrusa izmērs ir 0,08 mikrometri. Poras maskā var būt mazas, 80 līdz 500 mikrometri, atkarībā no modeļa, taču tās ir atvērtas šķūņa durvis vīrusam. Tikpat labi jūs varētu pienaglot žogu loga priekšā, lai odi netiktu iekšā,” raksta Hermanis fon Bērings. Pētījumi pat liecina, ka operācijās bez maskām inficēšanās gadījumu ir mazāks nekā ar maskām. Brūču infekciju biežums samazinājās uz pusei, kad operāciju laikā netika nēsātas maskas.

Turklāt maskas ir ārkārtīgi toksiskas. Daudzi pētījumi ir pierādījuši, ka maskas nenovērš infekciju, bet to pastiprina.

Cilvēki Latvijā šīs kovidmaskas jau sauc par “uzpurņiem”. Staļina laika GULAGA leksikā bija pierasts “uzpurņa” jēdziens: desmit gadi nometnē un pieci gadi “uzpurņa” (piecus gadus ar smagiem ierobežojumiem), “lodziņš ar uzpurni”- restots cietuma vai nometnes logs.

No kā masku uzspiedēji baidās? Kā laikmetīgajā, dziļi patiesajā jokā: Maskota meitenīte jautā maskotai mātei: “Mam, kas ir tas - tik ļoti lipīgais, pret ko mums tagad jāvalkā maskas?”

“Smiekli un prieks”, atbild māte.

* * *

“Vācijā ir daudz mediķu un zinātnieku, kas pauž savu kritisko attieksmi pret notiekošo,” medmāsa no Vācijas Anita Zaļuma saka intervijā BrīvvalstsTV 2021. gada vasarā. Viņa arī pastāsta, ka Vācijā bijušas tiesas, kurās vecāki uzvar un panāk, ka viņu bērniem skolās maskas nav jāvalkā. Bet tajā pašā laikā kovidrežīma mēdiji klāsta: “vajagot mācīt bērniem, ka maska esot viņu draugs”.

Vajagot mācīt bērniem, ka viņiem paredzēta verga dzīve.

“Ja vecāki ar visu šo samierinās, visam šim piekrīt, tad tā ir pazīme, ka mēs esam sasnieguši viduslaiku līmeni. Bērnu tiesības un paši bērni ir mazāk aizsargāti nekā dzīvnieki. Viņi kļūst par upuriem, viņi nemāk sevi aizsargāt, un pieaugušie saka, ka jāsāk pie tā pierast. Bet kāpēc viņiem pie tā būtu jāpierod?” jautā Dr. Bakti.

Masku prasība skolās bija smagi noziedzīga. Ja skolēnam, augošam organismam, masku lietošanas laikā skābekļa trūkuma dēļ neattīstās smadzeņu šūnas, tas var atstāt nopietnu negatīvu ietekmi uz visu šī bērna turpmāko dzīvi. Tāpat arī pieaugušam smadzeņu bojājumi var būt neatgriezeniski un likt par sevi manīt vēl pēc laika distances. Neiroloģe Dr. Margareta Grieša-Brisone uzsver masku kaitīgumu, dažas nervu šūnas hipokampās nevar izdzīvot ilgāk par trim minūtēm bez pienācīga skābekļa pieplūduma. Turklāt no jaunām maskām bieži izdalās kaitīgais formaldehīns.

Bērniem ir lielāks skābekļa patēriņš. Ja skābekļa līmenis asinīs pazeminās un C02 līmenis paaugstinās, rodas acidoze. Asinsvadi paplašinās, un sākotnēji asinsspiediens pazeminās. Lai nenoģībtu, virsnieru dziedzeri ražo vairāk adrenalīna (stresa hormona), lai jebkurā gadījumā uzturētu paaugstinātu asinsspiedienu. Masku nēsātāji ir pakļauti pastāvīgam adrenalīna stresam ar bīstamām sekām.

Iniciatīva Vecāki piecelieties! Vācijā veica valsts mēroga aptauju skolēniem par obligāto masku nēsāšanu skolās. Jau sākotnējā 2300 anketu izvērtēšanā atklājās graujoša aina: 44,1% aptaujāto skolēnu cieš no elpošanas grūtībām, 73% no galvassāpēm, 86,4% no noguruma, 65,7% no koncentrēšanās problēmām, 38% no reiboņiem, 36% no trauksmes.

“Bērnu un jauniešu piespiešana valkāt maskas ir vardarbība pret bērniem un vienkārši noziegums pret cilvēci,” precīzi raksta Hermanis fon Bērings.

UZBRUKUMS HAIDPARKĀ

Tas bija pārsteidzošs skats, kā miermīlīgam, ētiskam vācu ārstam Heiko Šēningam 26.9.2020. Londonas Haidparkā virsū skrēja līdz zobiem bruņotu melnformainu policistu pulks, it kā Dr. Šēnings būtu daudzskaitlīga anarhistu demolētājbanda. Ārsts nebija pieradis pie vardarbības un nepretojās. Tas notika Haidparka vēsturiskajā The Speakers Corner, kur ik katrs vienmēr varējis brīvi runāt vismaz jau 100 gadus un neviens to nedrīkstēja liegt, ja nu vienīgi kādas ārprātīgas rupjības kliegtu un ar bruģakmeņiem apmētātu garāmgājējus.

Gauži spocīgs, pēdējos simts gados vēl nepieredzēts signāls no Londonas tika nosūtīts “demokrātiskās” Eiropas valdībām - ja nu kādi no tām vēl šaubās, vēl mīņājas, vēl prāto par demokrātiju, ko pārstāv, tagad nu ielāgojiet: “kovidrežīms” nozīmē tirāniju.

Atceros, kad pirmo reizi biju Londonā, pazīstama Anglijas miljonāre, Lieģes kundze man lepni rādija uz Speakers Corner: “Te ir tā slavenā vieta, kur jebkurš var iet un brīvi runāt. Kaut vai tūlīt! Un tad jau nu tikai klausītāju ziņā, vai viņā klausās. Viņam jāmāk piesaistīt.”

“Vai runāt var pilnīgi visu? Ko tik vien vēlas?” toreiz pārjautāju.

«T- »

Ja.

“Britu karaļnamu nosaukt par izvirtušiem liekēžiem? Un karalieni par bīdāmu lelli?” provokatoriski pajokoju.

“Jā, protams! Un ne jau tikai to, te ir dzirdētas daudz stiprākas runas! Šis Speaker Corner skaitās pasaules demokrātijas simbols, var publiski lasīt dzeju, var aicināt uz sacelšanos. Anglija ar to ļoti lepojas!” Lieģes kundze teica.

Tā tiešām bija vieta kā Eiropas vārda brīvības simbols. Te brīvi sludinājās gan Markss, gan Ļeņins, gan Orvels un daudzi citi “pretvalstiski” jeb citādi domājošie.

Bet 2020. gada septembri viss mainījās kā vienā mirkli. Smagi bruņotu policistu bars skrien virsū vienam ārstam, kas atnācis miermīlīgi uzrunāt pārdesmit interesentus par situāciju medicīnā.

Dr. Heiko Šēnings ir atbildīgs vācu ārsts un sabiedriskais aktīvists. Viņš Vācijā piedalījās komisijā par kovid parlamentārajiem pārkāpumiem. Berlīnē kopā ar Robertu Kenediju viņš viens no pirmajiem vērsās pret kovidpandē-mijas ierobežojumu uzspiešanu cilvēkiem. Loģiski, ka arī Londonas parka demokrātijas stūrītī viņš nu gribēja izklāstīt savu redzējumu.

“Šis gadījums līdzinās tīram fašismam no 1930. gadu Hitlera instrukciju grāmatas,” raksta kanādiešu portālsglobalresearch.ca zem liela virsraksta: “Vai kovidfašisma jaunais vilnis ielaužas Eiropā?”

Trīs minūtes Dr. Šēnings parunāja saulainā parkā par kovidlaika mantkārīgajiem meliem, ko tie nodara cilvēcei un pasaules ekonomikai, tad īsi parunāja ar kādu žurnālistu, kad visus piepeši pārsteidza melni tērptās policijas armijas uzbrukums. Nākamā dienā doktoru Šēningu atbrīvoja, bet konfiscēja viņa tālruni, datoru un Vācijā slavenu mediķu, zinātnieku Dr. Bakti un Dr. Reisas grāmatu Corona: False Alarm (Korona: viltus trauksme). Protams, ka iznākot no policijas iecirkņa, doktors Šēnings savus sagaidītājus aicināja nepadoties, cīnīties par savām tiesībām, bet 2020. gadā izslavētā britu demokrātija pat Haidparka vēsturiskajā stūrītī bija beigusies. Līdz brīdim, kad atkal jau tur skaļi runāja daudzi ievērojami pretkovida tirānijas aktīvisti un visā Londonā pulcējās simtiem tūkstošu protestētāju pret Džonsona politiku.

Pats varbūt to neapjaušot, Dr. Šēnings ar savu uzstāšanos un drīzu brīva cilvēka arestu bija izsitis tirānijai priekšzobu.

Kad Londonas mēram uzdeva jautājumu par policijas uzbrukumu Šēningam, viņš izvairīgi atbildēja, ka “ne es, ne parlamenta locekli to nevaram komentēt”. Bet pēc laika viņi nevarēja komentēt arī simtus, tūkstošus protestus, kas pārpludināja Haidparku un Londonas, Parīzes, Romas, Milānas, Madrides, Vīnes un citu pasaules pilsētu ielas pret kovidtirāniju, pret piespiedu injekcijām, kas, pasīvi ļaujoties valdības plūdumam, tikai pieauga.

Britu sabiedriskie aktīvisti sistemātiski veica darbu: attīrīja vidi jeb rāva nost sabiedriskā transportā pastulbos uzrakstus par masku pieprasījumu un distances ievērošanu. Tūkstošiem londoniešu, kas pamodušies no bailēm, attapušies vairs nebija nobiedējami. Aiz policijas ķēdēm bija jāslēpjas melīgajiem BBC u.c. kovidmediju žurnālistiem no cilvēku dusmām, konvojēto Bila Geitsa limuzīnu apstāja londonieši, saucot: “Arrest Bili Gates! Arrest Bili Gates!”... To visu slēpa Latvijas oficiālie melu mediji, bet tas viss bija un ir brīvi pieejams Telegram kanālos un citās necenzētās platformās.

Ekonomists, ģeopolitiskais analītiķis, kas 30 gadus sadarbojās ar PVO apkārtējās vides jautājumos, Pīters Kēnings, vērojot Londonā notiekošo, jau 2020. gada rudenī rakstīja arī par plānotajām kovidvakcīnām: “Moderna (Bila Geitsa vakcīna) ir pārbaudīta uz 45 cilvēkiem un tiem visiem konstatēja smagas blakusparādības, kuru dēļ bija nepieciešama hospitalizācija.

Jums ir jāapzinās, ka šī vakcīna uz visiem laikiem maina jūsu DNS. Jakaut kas “noiet greizi”, to nevar izlabot vai izārstēt. Tas var radīt neatgriezenisku defektu, kas var tikt nodots arī jūsu bērniem un bērnubērniem. Pat ja nekas nenoiet greizi, jūs vairs neesat jūs pats, jo jūsu DNS ir neatgriezeniski mainīts.

Sargieties no jebkuras vakcīnas, kas maina jūsu DNS!

Ja vēlaties vakcinēties, tā ir jūsu izvēle. Bet jums ir jāapzinās risks.”

PROTESTI RĪGĀ

Dienas vidū dzestrā vējā kaisījās lietus, bet pēcpusdienā debesis piepeši noskaidrojās, atspīdēja vasarīgi silta saule. 2021. gada 18. augusta pēcpusdienā Rīgas centru kariņvaldība nosējusi ar policistiem dzeltenās vestēs. Tie mīcījās baros katras ielas galā, klīda gar parku kokiem, blīvējās vārtrūmēs. Uz viņu sejām “kovidrežīma uzpurņi” jeb maskas. Siltā vasaras dienā. Viņi jūtas apstulbuši. Nav piepildījies, ko viņiem priekšnieki solīja: protestētāju nebūs vairāk par pāris simtiem. Jau dienām režīms rībināja draudus, biedēja: lai tikai kāds pamēģina pārkāpt valdības noteiktos “pulcēšanās ierobežojumus” (un tie ir neparasti drastiski), citādi draudēs bargas nepatikšanas, milzu sodi. Cerēja, ka cilvēki nobīsies. Bet nenobijās. Tūkstoši gāja uz Rīgas pils pusi. Bez maskām. Bez distances. Bez bailēm. Bez lipīgās vīruspandēmijas, ko visur oficiāli sludināja.

Tūkstošiem cilvēku piepildīja Rīgas pils laukumu protestā pret vietvalžu tirāniju, pret slepkavnieciskajiem plāniem piespiest cilvēkus uzņemt sevī “gēnu šprici”, no kuras jau tik daudzi miruši, savainoti, turklāt valdība plānoja vēl uzbrukt arī bērniem. Daudz plakātu: Par brīvprātīgu vakcināciju visām profesijām! Nē vakcinācijai izglītībā! Brīvību! Atver acis, tas ir genocīds!... Cilvēku bija tik daudz, ka daudzi stāvēja uz Vanšu tilta, daudzi pie Arsenāla... Bet Rīgas pili no tautas šķir metāla barjeras un maskotu policistu ķēde.

Man aiz muguras kāds protestētājs krievu valodā informē pa telefonu: “Redzu Baltkrievijas opozīcijas karogu”. Nē, ar savas pilsētas baltsarkanbalto karogu atbraukuši Ventspils aktīvākie cilvēktiesību aizstāvji. Te viss bija gluži pretēji Sorosa sātanisko “demokrātisko apvērsumu” plāniem. Te nevienam nemaksāja par protestēšanu, te ļaudis nāca aizstāvēt cilvēku pamattiesības, protestēt pret tirāniju, ko izvērsa vietējā valdība kaut kādas vīruspandēmijas aizsegā. Studentu tumšzilos džemperus rotāja Ļaujiet studēt bez diskriminācijas!

“Brīvību, brīvību, brīvību!” tūkstošiem balsu skandēja Rīgas pils laukumā. Tur bija gan nevakcinētie, gan vakcinētie, kas arī protestēja pret obligātu vakcināciju. Cilvēki ticēja, ka protests var nobremzēt ārprātīgos kariņvaldības plānus durstīt visu cilvēkus regulāri ik pa sešiem mēnešiem, kaut līdz viņu mūža galam. Tūkstošbalsīgi protesti pildīja Rīgas pils laukumu. Bet kur pils īrnieks, prezidents Levits? Izrādās, par mūsu nodokļu naudu atkal aizlaidies. Šoreiz uz Ukrainu pie Zeļenska.

Policisti uzvedās rātni, jo cilvēku apkārt bija ļoti daudz.

Jau krēsloja, kad cilvēki plašā straumē devās uz Brīvības pieminekli - citi caur Vecrīgu, citi pa Valdemāra ielu.

Uz Brīvības pieminekļa kāpnēm mani kāds satvēra aiz elkoņa. Zigfrids! Turpat arī Andžela ar dēlēnu pie rokas un brūnganu plīša lācīti, ko nolikt pie Ministru kabineta - protestā pret bērnu vakcināciju un apspiešanu. “Vai tev nav žēl to atdot?” es jautāju mazajam. “Savējo viņš neatdod,” pasteidzās atbildēt Zigfrids. Viņi speciāli to nopirkuši, lai kariņvaldība “paspēlējas”, ja nav, ko darīt, bet lai liek mierā bērnus. “Un bērni nav suņi, kuriem uzpurņi jāliek!” Zigfrids teica. “Un uz suņu skolu, kur dresē bezdomu paklausībā, mūsējais neies!”

“Es nesaprotu vecākus, kas atdod savus bērnus tādai sistēmai,” Andžela teica. “Bērns taču nav eksperimenta trusis, bet cilvēks!”

“Pilnībā jums piekrītu! Ja skolotāji nemāk un negrib iestāties par sevi, tad tādiem skolotājiem es nevaru uzticēt savus bērnus,” piebilda sieviete, kas stāvēja turpat līdzās.

Bija jau satumsis, kad cilvēki pulcējās pie Ministru kabineta, kur aina bija rēgaina: baltām kaskām līdz zobiem bruņoti “specsnazieši” aiz režģu žoga. Pret tautu? Klusējoši ciniska režīma simbols. Ja 1991. gadā ar vienkāršām bluķu barikādēm tauta aizsargāja šo ēku, tad tagad ar bruņotas specvienības ķēdi aiz tērauda režģiem pašreizējie šīs ēkas īrnieki sargājās no tautas, kas prasīja atpakaļ savas atņemtās tiesības. Mīkstās rotaļlietas gūlās kā simbols prasībai neizvērst kovidteroru pret bērniem. Ne pret vienu neizvērst.

Pēc šī lielā, vēl nepieredzētā tautas protesta, tirāniskā valdība un saeimas kovidkoalīcija uz brīdi norima. Protesti turpinājās, bet jau mazākā skaitā. Cilvēki bija jau atslābuši, taču vērīgākie redzēja nopietnu briesmu tuvošanos un zināja, ka nedrīkst atslābt. Jo kariņvaldība gaidīja piemērotāko brīdi, lai izvērstu drastiskus žņaugus visiem, kas atsakās piekrist eksperimentālajai injekcijai. Un arī jau piekritušajiem, lai viņiem uzspiestu trešo injekciju, tad ceturto, piekto... Kariņvaldība 2021. gada beigās rezervējusi ap 4,8 miljoniem papildus injekciju, lielījās Kariņš. Vien septembrī baidījās vēl to masveidā uzspiest visiem iedzīvotājiem. Kalkulēja, kā efektīvāk un ātrāk to paveikt. Pat armijas manevrus Rīgas centrā rīkoja, biedēja ar drūmu ziemu, draudēja ar stingru diktatūru, darba, naudas un citu elementāro izdzīvošanas tiesību atņemšanu visiem, kas nevēlas savu ķermeni nodot kariņvaldības rīcībā.

GANDRĪZ UZ NĀVI KĻŪDĪTIES

“Es pats tik smagi kļūdījos. Gandrīz uz nāvi kļūdījos! Nepaklausīju brīdinājumiem! Nedomāju, ka tas tik nopietni. Pat pēc visa piedzīvotā!” Ralfa sejā atblāzmoja viegls izmisums. Tomēr Ralfs izskatījās daudz spēcīgāks, nekā vēl pavasarī. “Neklausīju ne tiem, kuri man palīdzēja pirmoreiz, ne pats sev, ne savai iekšējai balsij! Ne pieredzei, ne brīdinājumiem!”

Es iesprindzis klausījos.

“Paldies, Dievam, ka izdzīvoju, bet cik gan tur trūka!” Ralfs sparīgi teica ar uzsvaru, “tā ārkārtīgi bīstamā “savējo” sajūta pievīla! Un līdzjūtība! Kad parādījos Feisbukā, arī Dita to pamanīja. Es viņu nemeklēju, pat prātā nenāca! Bet viņa mani laikam ātri pamanīja, drīz vien uzaicināja draugos, es apstiprināju. Pirmo aicinājumu noraidīju, bet otro, nu negribēju būt nepieklājīgs. Smieklīgi, ne!” un Ralfs skābi pasmaidīja. “Tad nu viņa sāka man regulāri sūtīt visādas romantiskas bildītes, jaukus dienas vēlējumus, animācijas. Pieklājīgi atbildēju. Bēgt taču negribēju! Izvairās taču tikai gļēvuļi, vai ne?” Ralfa sarkastiskie smiekli izspruka jau dzīvāk. “Galīgi nejutos vairs vājš. Pilnīgi pretēji! Un manī gruzdēja arī pašapliecināšanās, ka beidzot esmu no tā visa pilnīgi atkratījies, brīvs! Ka uztveru viņu vien kā senu paziņu! Par kādām ciešākām attiecībām pat domu nepieļāvu.

Bet! Bet, lai cik laipnīgas un nevainīgas kādu brīdi šķistu, tās ir un paliek lāsta attiecības. Vispār ar viņu nedrīkstēju kontaktēties! To man teica, tam nenoticēju... pat runāt nedrīkstēju, kur nu vēl tikties! Satiec nejauši? Ej garām! Viss. Nekāda sakara!

Bet es taču esmu radošais, un zini, kā mēs neciešam ierobežojumus! Jebkurus!” un Ralfs nervozi pasmaidīja. “Un es taču esmu vīrietis, kāpēc lai es nevarētu runāt ar jebkuru sievieti? Un ar jebkuru par jebko. Tikai runāt, neko vairāk. Bet nē! Izrādās, ka lāsta attiecībās nedrīkst! Lāsta attiecībās indīgs dzelonis var būt pat vienā teikumā. Jebkurā saziņas minūtē. Nedrīkst, ja cieni savu laiku, savu veselību un dzīvību,” Ralfs stāstīja nedaudz nervozā, bet nosvērtā nopietnībā.

“Nu,” es brīdi pārdomāju, “arī tautai ar “pārpratuma” valdību var izveidoties smaga lāsta attiecības. Ja to neredz, ja turpina, ja piekrīt, ja atbalsta, uztur, komunicē, galā iznāk gruveši un nāves. Tā bija fričiem ar Hitlera valdību...” teicu.

Garām mums, lēni pieklibodams, pagāja vīrs ar zilraibu uzpurni uz sejas. Tā bija pati lielākā maska, kādu līdz šim biju redzējis. Vēl tikai Merkeles super-platajiem vaibstiem maska izskatījās līdzīgi komiski oriģināli. Pašiem tirānijas izvērsējiem Latvijā melnās bendes maskas un sterili baltie respiratorpurniņi bija kā no vienas suņu dresētavas.

“Lāsta attiecības ir jāpārtrauc krasi! Jo ilgāk tās uzturēsi, jo arvien vairāk un traģiskāk zaudēsi,” Ralfs teica pēc brīža. “Bet kā ar tādām valdībām, kā pašlaik Latvijā? Kā atbrīvoties no tiem tirāniem? Ja nespēj tūlīt uz sitienu?”

“Tikai - saglabājot veselo saprātu. Ja dzirdi, ko viņi saka, ko sola, ar ko draud, apgriez to visu otrādi! Teica taču, ka kovidvakcīnas ir apbrīnojami labas, tātad - tās ir ārkārtīgi draņķīgas un bīstamas. Saka, ka 5G ir pavisam nekaitīgs, tātad 5G ir pat ļoti veselībai kaitīgs. Saka, ka QR kods nodrošina brīvību, tātad tas noteikti nodrošina tikai verdzisku dzīvīti. Apgriez viņu “padomus”, “ieteikumus” otrādi. Tas ir svarīgi!” teicu.

“Tad daudzi jau sākumā nebūtu iemānīti slazdā kā pelītes bezmaksas sieriņa dēļ. Bet slazds aizcērtas, pārlaužot mugurkaulu,” Ralfs noteica un tad domīgi turpināja stāstīt: “Viņa gribēja satikties. Saka, ka atradusi kādos failos manu sen nozudušo scenāriju, lai aizbraucot ciemos. “Jā, jā, neesmu izmetusi,” piemīlīgā kautrīgumā skaidroja, kad sazvanījāmies. “Es tādas lietas neizmetu. Bija nervozs laiks, noliku dziļāk, stresā piemirsās...” - siltas vārdu strūkliņas Dita šāva kā ar rotaļu ūdensložmetēju.

Teicu, lai atsūta pa e-pastu, bet viņa, lai tak atbraucot ciemos, iedošot rokās. Vienojāmies par vidusceļu - satikāmies kādā kafejnīcā ar vecām, sarautām distancēšanās lentu skrandām pie beņķiem. Manu scenāriju “aizmirsusi”. Bet tik iejūtīgi laipna, dāvina man konfekškasti. Par ko, es prasu. - Tāpat vien. -Saku, ka nevajag, bet viņa uzstāj. Citādi apvainošoties... Tomēr nepaņēmu.

Drīz uznāca rudens ar valdības ālēšanos un lokdauniem. Viņa piezvanīja, raudošās skumjās teica, ka miris viņas tēvs. Slimnīcā. No kovida it kā. Pneimonija bijusi. Tur cilvēkus ātri pieslēdz tiem drausmīgajiem plaušu ventilatoriem un nogalina. Redzēju interviju ar to amerikānieti^77. Tūlīt metos Ditu mierināt. Stundām runājāmies. Viņa saka, ka nezinot, ko darīt. Kārtējais jaunais boifrends viņai tobrīd (kāda sagadīšanās!) uz trim mēnešiem darbos ārzemēs.

Kaut kāda pieredze man bēru gatavošanā bija, tad nu tūlīt piedāvāju palīdzību, bet to pat nevajadzēja, jo viņas radinieki visu solīja nokārtot. Bet viņa tāpat lūdza, man! Un vēl piebilda: “Zini, tai konfekškastei, kuru toreiz no manis nepaņēmi, derīguma termiņš beidzās dienā, kad nomira mans tētis.” Skudriņu leģions man pārskrēja pār muguru... Kas tad ar mani būtu, ja to kasti no viņas toreiz paņemtu?! Tu zini, cik asi es uztveru tādas simbliskas“ sakritības”!

“Nebrauc! Tev nav jābūt tajās bērēs!” sauca mana iekšējā balss. Bet kā nepalīdzēsi? Būsi cinisks egoists, bezsirdis? Nesapratu pašu galveno: ar Ditu man ir lāsta attiecības! Palīdzēt viņai nekādā gadījumā nedrīkstēju. Ja tu zinātu, cik baisi bīstama ir tā viltus “savējo” sajūta! Kā man pret Ditu bija. Palīdzēju, aizvedu viņu un viņas māti uz bērēm. Biju jau atkopies no tā drūmā perioda. Ieraugot manu džipu, Dita kļuva sevišķi medaina: “Tu man radi drošības sajūtu!” viņa teica.

Kad pateicu viņai no visas sirds: “Ja arī periodiski šķita, ka tavs tētis, lai ari invalīds, nedaudz aizvirzījies savā pasaulē, tomēr bija ļoti sirsnīgs cilvēks, ar dziļu saprātu, un bieži redzēja vairāk nekā mēs pārējie,” un es tā ari tiešām domāju, vai zini, ko viņa, Dita, man uz to atbildēja? - “Laba runa,” viņa strupi noteica, un vēss smīns pārlaidās pār viņas seju. Viņai vārdu nekad iepriekš nebija trūcis. Tas bija trīs dienas pēc viņas tēva nāves!” stāstīja Ralfs.

BĒRES UN LĀSTA ATTIECĪBU BEIGAS

“Bēres Ditas tēvam bija saulainā pavasara dienā. Radi aizgājējam lādzīgi. Vēlāk viena sieviete apstaigā visus, groziņā pīrādziņi. Paņemu vienu, noēdu. Man viņa vēl sniedz salvetītē kūciņu. Pateicos, paņemu, automātiski sāku ēst. Pēkšņi kā karsta strāva noskrien no kakla uz saules pinumu. Tā sāļslvi metāliskā piegarša! Atkal! Kas man to kūku iedeva? Kas viņa tāda? - Dita palūdza, lai jums iedodu. Esat tālu ceļu braucis, - sieviete vientiesīgi saka. Pieeju Ditai: “Kas tā par kūciņu?”

“Turpmāk tu no manis pieņemsi un ēdīsi visu, ko tev došu!” - tieši tā ari nikni pateica. Kā bērnudārzā auklīte,” Ralfs man stāstīja par piedzīvoto pirms vairākiem mēnešiem.

“Un viņa tev to teica bērēs?” brīnījos.

“Jā,” Ralfs pamāja.

“Reiz izbrāķēju vienas jaunas dramaturģes darbiņu par indētājām, pārāk sakonstruēts likās. Sižetā viens visu laiku kādus citus indē. Bet baigi laikmetīga taču!” Ralfam smagi noraustījās gāmurs un viņš paklusi turpināja: “Bet teicu sev, kas ir, nomierinies! Vai visur indes un maģija rādās? Paranoja?! Klusi nolamāju sevi par zaķpastalu. Kā būs, tā būs. Kā liktenis lems! Re nu, atkal jau “liktenis”... Atceļā mani sāka raut uz vemšanu. Dita vien vēlīgi noskatījās. Viņa izskatījās loģiska, lietišķa un apmierināta.

Turpmāk uzskatīsi, ka viss ir normāli - pavēlēju sev. Nekādu iebarojumu nav! Cepusi folijā vai piesviedusi nejauši tomātu pulveri kakao vietā, tāpēc tā dīvainā garša... Un ar šo domu vienkārši dzīvoju tālāk.

Viņa arī laipni pateica, ka esot mainījusies, ka šādas liktenīgas nelaimes kā bēres mūs abus atkal savedušas kopā.

“Tu jau dzīvoji ļoti labi arī bez manis, kā redzēju,” teicu viņai.

“Tā no malas izskatījās, bet tā tikai fasāde, patiesībā viss bija pavisam citādi...” viņa nopūtās.

Viņa nopūtās un teica “Bez tevis man bija lomkas... smagas. Tās ir kā narkomānam. Modos naktīs augšā... Ne ar vienu citu īsti... Un viss tādā riebīgā pelēkumā.”

“Melnā maģija jau neatlaiž ne pasūtītāju, ne upuri, ne vergu, ne vergturi. Sasien kopā,” Ralfs, samākslotā smaidā nokrekšķējies, teicis. Dita nervozi pavērusies Ralfā, bet tad atvieglota apmierināti noteikusi: “Bet nu tu atkal esi ar visu būri atpakaļ.”

“Un es pat piekritu! Kas tur slikts, metaforas tik dažādas... Ja viņa redz mani mūžīgā būrī, tad viņai raksturs tāds, nodomāju toreiz. Biju jau iekrājis šo to, atkal sāku atgriezties radošajā apritē... Bet, ha! Nepagāja ne četri mēneši, un es atkal biju miskastē,” Ralfs stāstīja man.

“Tiešām?! Neticami!” es noteicu.

Ralfs brīdi skatījās ielas lampu rindās, ko dziļi pārdomājot. “Biju tik pārliecināts, ka Dita ir “savējā”, ka viss būs labi. Ja vien būtu pārvarējis savu naivumu, muļķību, sentimentu, tad ļaunais man netiktu klāt! Tieši “cēlsirdības”, “labestības”, “atbildības” āķus tas izmet, lai cilvēkus nocopētu... Ja uzķersies, tad būs cauri! Tu vairs nekad vispār nedrīksti tādiem pielūdzējiem pietuvoties, vispār nekādu sakaru! Tikai ar spoguļa attieksmi: viss, ko tādi saka, dara, ieteic, liek, ir jāpavērš pilnīgi pretēji!” viņš teica.

“Turklāt mīlestība jau nav apsēstība. Kalpošana dēmoniskajiem spēkiem noņem jebkādu spēju mīlēt, jo mīlestība ir dievišķa īpašība. Tā saucamie “mīlestības piebūrumi” pareizāk jāsauc par “pretmīlestības piebūrumiem,” es piebildu.

“Jā, ātri viss man pārmainījās. Ja tevī ielaiž spēcīgi postošu svešvielu... un vēl atkārtoti... Tumšacainajai piebūrējai rokā atkal bija visas manas dzīves vadības pults. īsāk sakot, sākās nelaimju, traumu, īpatnu notikumu sērija, kas dažos mēnešos pārauda mani tepiķī pie viņas kājām. It kā viņas mirušais tēvs būtu man nodevis melno stafetes kociņu. Es sāku tur dzīvot, tas ir - mirt...”

Ralfs runāja paklusi. Klausoties viņā, atcerējos kovidtirānijas uzbangojumos cilvēku liecībās pieminēto “metālisko garšu” mutē^78 daudziem no kovidvak-cīnām cietušajiem.

Metāliskā garša mutē pēc injekcijas nozīmējot, ka tās sastāvs ātri iekļuvis ne tikai muskulī vai limfā, bet tieši asinīs, kur toksiskais sastāvs uzsāk tūlītēju cirkulāciju asinsritē.

Ralfa gadījumā ezotēriķi uzskata, ka metāliskā garša nozīmē svešu asiņu izmešu piegaršu, ko “upuris” sajuta iebarojumā.

Un Ralfs turpināja stāstīt par paša piedzīvoto, it kā tas būtu noticis aizvakar: “Ierastie dārziņi, kur aizklimtu, izmainījušies. Upes krastā pāris “ekoloģiskajiem” jautāju pēc vecajiem, neko viņi nezināja. Pieslāja pāris jauni džeki, no cietuma iznākuši, šiem brīvs esot dzīvoklis, kaut kādas ielenes, narkotikas, tādā garā... Cik naudas tev ir? - tūlīt man noprasīja. Pilns tur ar adatām mētājās... Ceļ arvien jaunas sociālās mājas, visādi klīst apkārt...” Ralfs runāja diezgan haotiski un ātri.

“Nu nespēju noticēt, ka tu atkal tajā visā iekriti!” es tiešām brīnījos.

“Bet iekritu...” Ralfs noplātīja rokas. “Atkal centos sev attaisnoties - Ēriks Artūrs Blērs^79, un citi slavenie taču arī ir reiz pētījuši “lieko cilvēku” dzīvi, pat ubagojuši. Un pats sev smieklīgs kļuvu! Skaudrā pieredze bija mācījusi, cik bīstama ir fatālisma izjūta. Ja aizdotos pēc šļircēm, ar mani būtu cauri! Kāds uzrakstītu nekrologu: pie miskastēm atrasts miris bijušais režisors, jo savas dzīves pēdējos kadros tēloja “Vašingtona forta svēto”. Nē, tagad noteikti uzrakstītu, ka nomira no k-19, jo nevakcinēts taču, tāpēc nomira. Ha! Bet saņēmos! Visu laiku lūdzu Dievu, lai palīdz! Tūlīt dodies prom no šejienes! - iekšējā balss man teica. Un es devos uz Daugavpili. Jā, kājām, pa Daugavgrīvas šosejmalu, gar monstrozo Nacbibliotēkas trijstūri, pāri tiltam uz Maskačku un tālāk. Par laimi, sauss laiks vēl turējās un stiprs vējš no muguras. Bet, jo tālāk gāju, jo niknāk kāda balss pavēlēja griezties atpakaļ, lamāja par nodevēju, par nelieti. Baigi biedēja! Izsmēja, draudēja, vilināja atpakaļ! It kā ap mani grieztos kāds neredzams runājošs būris.

“Tu dzersi, ko došu, dzīvosi, kur likšu,” mēdījās ausīs. “Klusēsi, kad pavēlēšu, runāsi to, ko atļaušu. Domāsi tā, kā ieprogrammēšu,” un Ralfs to atceroties noskurinājās.

“Tagad jau cilvēkiem tāds pats būris tikai valstiskā līmenī. Tikpat viltīgi: “vilksi maskiņu”, “testēsies ar iesmiņu”, “dursies ar kovidadatiņu!” Būsi paklausīgs!”” piebildu Ralfam. “Un taču klausa. Un taču nodod paši sevi. Un taču saslimst, un taču pāragri mirst. Un vēl savus bērnus daži ved durstīt! Kas viņus vada?”

“Atceros meitenīti,” teica Ralfs, “kurai spēcīga dziedniece “noņēma” jau gandrīz visas bērnu triekas sekas. Parastā medicīna to nespēj. Bet māte pēkšņi kā pūķis: “Un kurš man tagad maksās pabalstu par bērnu invalīdu?! Nemēģiniet sīkajai vairāk palīdzēt!” pat kliegusi uz dziednieci. Jo viņai nevajag veselu bērnu, bet kroplīti, lai tikai nauda nedaudz vairāk tiek pašai. Pāris desmit eiro klāt gadā...” un Ralfs dusmās saknieba lūpas.

“Un tie visi skolu direktori un skolotāji, kas par 70 eiro vienreizēju piemaksu gadā gatavi sevi sadurt un kalpot bērnus smacējošai tirānijai? Tāpat kā “ģimenes ārsti”, kas par piesolītu desmitnieku medī pacientus, ko nodurt ar adatu?” es piebildu, skaļi pārdomājot murgaino kovidtirānijas situāciju Latvijā.

LĪDZJŪTĪBAI UN AUGSTSIRDĪBAI VAJAG SAPRĀTU

“Un tiešām tu gāji uz Daugavpili? Kā svētceļnieki uz Aglonu?” es brīnījos.

“Pie Rumbulas spēki izsīka... Neviens mani, tādu stopotāju negribēja ņemt. Krēsla jau metās, ja pārgurumā izstreipuļotu uz šosejas, tad... Savus, reiz pievāktos “upurus” tumšās enerģijas tik vienkārši neatlaižot... Bet pret Dievu tās ir bezspēcīgas! Ja es paklausītu rēgainajām draudu balsīm un dotos atpakaļ uz Rīgu pie Ditas... Iedomājies, man visa Rīga vairs nozīmēja tikai vienu - “pie viņas”, tad manas dienas tāpat būtu ļoti ātri saskaitītas,” Ralfs vien noplātīja rokas.

“Bet kā tu Daugavpilī nokļuvi?” jautāju.

“Aiz Rumbulas, smagi stenēdams, man blakus piestāja sudrabkrāsas furgons, - kur es ejot? - no augšas kāds krieviski sauca. Varot aizvest, ja pa ceļam... Rausos iekšā, un viņš aizveda mani līdz Daugavpilij. Pats brauca tālāk uz Baltkrieviju. Laipns, pakluss cilvēks. Kabīne līgani šūpojās, es sēdēju kā apdullis, tad sāku atgūties. Pie spoguļa viņam ķēdīte ar dažādām svēto ikoniņām, Svētais Nikolajs, Dievmāte, Jēzus, cik nu es atpazinu.

Un pēkšņi es atslābu. Jutu, ka esmu izglābies. Izglābts? Beidzot! Brīvs un dzīvs! Bija noticis brīnums!

Vai daudz būtu tādu, kas apturētu, pat ja es stopētu? Neviens! Mēģināju jau... Bet viņš apstājās, kad nemaz roku necēlu, tikai gāju...” Ralfs stāstīja, un viņa skatiens kavējās tālumā.

“Gaišzaļā t-kreklā kā ar lāča rokām vīrs mierīgi turēja stūri... Mazrunīgs cilvēks, nebija uzņēmis mani, lai kavētu sev laiku. Jā, es cerēju, ka pasaule palīdzēs, ka Dievs palīdzēs, ka savējos Viņš nepamet. Un atsūtīja baltkrievu šoferi, ar Kristus svēto ikonām. Un pamanīju arī Lukašenko bildi ar sarkanzaļbalto karogu fonā. Iedomājies?!” Ralfs ieplestām acīm vērās manī.

“Iedomājos,” es smaidot atteicu.

“Zini, tas daudz man lika pārdomāt. Ļoti daudz! Kā manu vienīgo reizi

Jeruzālemē, kad uz kristiešu dievnamu mani aizveda nez no kādas šķērsielas uzradušies palestīniešu zēni, bet pirms tam pieklājīgi ģērbies ortodoksāls ebrejs bez neviena puteklīša uz melnā uzvalka atteicās ar mani runāt angliski. Pamānījās, ka nesaprot, jo jautāju par kristiešu dievnamu,” Ralfs pastāstīja.

“Cilvēcībai, tāpat kā ļaunumam nav ne tautības, ne reliģijas, ne partijas. To arī es esmu sapratis,” noteicu domīgi un piebildu: “Ar savām izmisušajām domām lūdzi Dieva palīdzību un saņēmi!”

“Katru dienu es lūdzu Dievu! Katru dienu! Nebija vairs kā agrāk, kad klīdu kā mēnessērdzīgs. Vienreiz taču jau biju atgriezies pats savā dzīvē, un tikai naivas cēlsirdības dēļ atkal smagi saindējies. Pareizāk, saindēts. Katru dienu es skaitīju Tēvreizi četrās valodās... Psihologi teiks: guvu pašiedvesmu. Arī labi! Bet furgonu, kas apstājās, es nevarēju uzburt. Tik ārkārtīgu spēju man nav! Tas vienkārši parādījās, šoferis aicināja iekāpt un es iekāpu. Un durvis aizcirtās. Pagātne palika ceļmalas vējā. Un pēc laiciņa biju Daugavpilī. Un tad jau pie tiem cilvēkiem, kas spēja man palīdzēt.

Tad atkal jau 40 dienu gavēnis, un tad jau...” Un Ralfs, īsi pasmaidījis, vēl piebilda: “Tagad man uz visiem laikiem dzīves pūrā būs mācība: Līdzjūtībai, augstsirdībai un labestībai vajag sirdi un vēl noteikti dziļu saprātu.”

SĀTANISTU KRĀVUMS

Nomaļā vietā, pamesta paugura galā netālu no ASV Džordžijas štata Elbertonas slejas anonīmi pasūtīts un slepeni apmaksāts krāvums: četri milzīgi akmeņi ar rupjām malām, kas tura 119 tonnīgu plāksni. Tam vēlāk piemeklēja rek-lāmnosaukumu Georgia Guidestones jeb “Džordžijas ceļveži”.

1979. gada jūnijā pilsētiņā ieradās labi ģērbts vīrietis, uzmeklēja granīta apdares korporācijas prezidentu Džo. H. Fendliju, nosaucās pseidonīmā R. C. un piedāvāja granītrūtniekam brangu pasūtījumu. Svešais paskaidroja, ka pārstāv nelielu, bet ļoti bagātu anonīmu amerikāņu grupu ārpus Džordžijas štata. Viņi vēloties uzstādīt “vēstījumu” nākamajām paaudzēm. Piedāvātā summa netiek izpausta, bet tā bijusi ievērojama, jo rūpnieks atsaucis pat savu baņķieri, un viņi abi svešiniekam zvērējuši ievērot klusēt par “darījuma” detaļām.

Kaltiem un lāzergriezējiem šņirkstot, ceļamkrāniem smirdinoties, vertikāli nostādīja 4 lielus akmeņus ar rupjām malām, virs tās uzlika smagu plāksni un 22.3.1980. notika atklāšana.

Vietējais mācītājs nekavējoties apliecināja savu pārliecību, ka akmeņi celti velna pielūgsmei. Četrās senās valodās iegravēts: Lai tie ir ceļveži saprāta laikmetam. Un paši “ceļveži” astoņās valodās - angļu, krievu, mandarīnu ķīniešu, arābu, klasiskajā ebreju, svahili, hindu un spāņu.

Pats pirmais “ceļvedis” ir drastisks depopulācijas sauklis: “Uzturēt cilvēci zem 500 miljoniem... gudri vadīt reprodukciju... Tālāk jau “apvienot cilvēci... ar rūdītu saprātu”, “Izvairieties no sīkiem likumiem un bezjēdzīgiem ierēdņiem un līdzsvarot personiskās tiesības ar sociāliem pienākumiem...” It kā pats sātans runātu anglosakšu stilā, iepinot pa vidu šo to neitrāli saprātīgu. Bet ar saltu aprēķinu. Ar vēlmi valdīt pasaulē, samazinot cilvēku skaitu. Ienīstot cilvēkus, ienīsto viņu brīvo gribu, nicinot Dieva mīlestību. Un vispār mīlestību. Jebkādu. Izņemot apsēstu alkatību, ko daži nosaukuši par “naudas un varas mīlestību”.

Vietējie no nomaļās “Ceļvežu” vietas vairās: “Tur ir ļoti slikta aura”, “Pirmo reizi, kad ieraudzīju, likās, ka tie ir rāpojoši”, “Pēc izskata līdzīga Stounhendžai, kur upurēja cilvēkus...” 2015. gadā nejaušs hobijdrons fiksēja akmeņiem uzkrāsotas asinis pēc sātaniska rituāla. Tur esot regulāri raganu un melno magu saieti.

Daudzi vietējie uzskatot, ka konstrukciju pasūtījis arī Teds Tērners.[80] Vairāki dokumentālo filmu autori domā par saistību ar rozenkreiceriem, brīvmūrniekiem, ANO, ar Rotšildu pasūtījumu, ar Rokfelleru untumaino iegribu u.c. Kamēr daži spriež, ka norādījumi esot par to, kā rīkoties pēc apokalipses, citi domā, ka tas ir skaidrs aicinājums uz genocīdu. Ja cilvēce tiktu samazināta līdz 500 miljoniem, tas iznīcinātu vairāk nekā 80% pasaules iedzīvotāju...

KAM NEPATĪK PASAULES IEDZĪVOTĀJU SKAITS?

Trijos pēcpusdienā Ņujorkā (5.5.2009.) vecā Deivida Rokfellera namā slepeni sapulcējās “sevišķi naudīgie” un “superdāsnie”, lai uzklausītu Bilu Geitsu, kurš dedzīgi grib samazināt pasaules iedzīvotāju skaitu. Sanāca ēnaini ļaudis: investors Vorens Bafets, par Rotšildu klana “preses sekretāru” dēvētais Džordžs Soross un citi ļaužu prātu ietekmētāji, masu mediju magnāti: Teds Tērners^81,

Opra Vinfrija, Maikls Blumbergs, kas toreiz bija Ņujorkas mērs. Vēlāk tikšanos tomēr “iegrāmatoja” arī presē^82: “Viena no tēmām bija jauni veidi, kā panākt, lai parastie cilvēki ziedotu nelielas summas globāliem jautājumiem,” t.i., sevišķi naudīgie sprieda, kā izvilkt vēl naudu no “ierindas pilsoņu” kabatām.

Tomēr pats galvenais mērķis apspriedei bija - kā samazināt pasaules iedzīvotāju skaitu. Geitss uzskatot, ka pasaule ir pārapdzīvota. Iedzīvotāju daudz par daudz viņam un klātesošajiem.

Jautāsiet, kāda gan Bilam Geitsam daļa par svešām ģimenēm, par cilvēkiem Indijā vai Āfrikā, vai vispār - ārpus viņa paziņu loka? Un tāpat Sorosam un tiem citiem... Vai viņi iedomājas, ka naudas apjoms viņus iecēlis dievu vietā? - Viņi ir sociopāti, kas baidās no cilvēkiem un tos ienīst, - tā, analizējot Klausa Švāba grāmatas, secināja sociologs Fursovs.

Vairums to uztvēra vien kā kārtējās dažu miljardieru īpatnības. Tomēr tiem, kas labi pārzina vēsturi, tas šķita bīstami. Mānīgajā uzvaras eiforijā arī 1943. gadā nacisti Vācijā sprieda: tā kā “žīdu jautājums” Eiropā gandrīz jau atrisināts, tad kā tagad visērtāk atbrīvoties no “iekarotajiem” poļiem? Poļu esot daudz par daudz, pietiktu tikai ar kādiem 10 miljoniem, tik, cik nacistiem nepieciešams smagāko darbu darīšanai.

Nacionālsociālisti cilvēkus šķiroja pēc tautībām, Geitss un viņam līdzīgie mazliet pēc rasēm, bet vispārīgi - cilvēku esot par daudz. Tobrīd daudzi nezināja, ka Geitsa domubiedri jau aktīvi pārpērk visus lielos masu medijus, populārākās internēta vietnes, lai neviens pat iepīkstēties nedrīkstētu pret “jauno populācijas samazināšanas” dienaskārtību. To, ka saujiņa ļaužu “ēnu pārvaldē” cenšas izvērst karu pret visu cilvēci, mērķtiecīgi korumpējot politiķus, tiesnešus, medijus, ārstus, vairums toreiz vēl nesaprata. “Sazvērestību teorētiķus”, kas par to brīdināja, saprata vien tie paši “sazvērnieki”, kas to jau uzsāka īstenot.

Tikai 2017. gadā respektablā^83 militārās izlūkošanas aģentūra Daegel savā mājaslapā nopublicēja pasaules demogrāfisko izmaiņu karti līdz 2025. gadam. Vācijas teritorijā paredzēja iedzīvotāju skaita samazinājumu par 40,6%, Izraēlā par 63,5%, Krievijā par 3,9%, bet ASV par veseliem 79,7%, savukārt Ķīnai prognozēja 0,8% pieaugumu. Dati par Baltijas valstīm 2017. gadā publicētajā pasaules kopkartē neparādījās.

Kovidafērai sākoties, Deagel baisās prognozes par daudzām valstīm piepeši raisīja lielu publisku izbrīnu. Un Daegel profesionāļi no savas mājaslapas depopulācijas karti izņēma. Ne ar zilbi neatvainojās, netaisnojās, ka tā bijusi kāda “kļūda” vai “pārpratums”.

“Ar grauzējiem ir jācīnās!” - tagad tas vairs nesaucas par izindēšanu, bet smalki - par grauzēju kontrolēšanu, lūdzu, to paturiet prātā. Parasti žurkas ind... piedodiet - kontrolē ar žurku un peļu indes palīdzību. Bet žurkas, izrādās, ir reti saprātīgi radījumi. Redzēdami, ka ciltsbrāļi/ciltsmāsas pēc garšīgi smaržojošā cienasta nobaudīšanas, tā teikt - noliek karoti, pārējie to ņem vērā un cienastu vairs neaiztiek. Ko nu?! Bet cilvēks ne velti cēli nes dabas kroņa titulu un dievišķā gudrībā, kā arī gluži velnišķīgā viltībā to grūti pārspēt. Ķīmiski izgudroja lēnas iedarbības indi. Kad žurcenieks to saēdas, viņam nekas slikts tūlīt nenotiek. Pārējie, to redzēdami, arī sēžas pie cilvēka sarūpētā mielasta un ar lielisku apetīti “piebāž bunkurus”. Tikai pēc kāda laika šīm žurkām sākas iekšējā asiņošana un viņas nobeidzas. Pārējās - dzīvas palikušās - šo nāvi nekādi nesaista ar nelaiķu ieēsto barību (jo pagājis ilgs laiks), turpina mieloties un - attiecīgi - tāpat aiziet pa skuju taku. Un te, draugs, es apstāšos. Ja tu vēl tagad neesi sapratis stāsta morāli, tad es nevaru palīdzēt. Iespējams, tavs Radītājs caur dzīvi runās un mācīs tevi, bet tas, visticamāk, vairs nebūs caur humoru un līdzībām. Tas būs daudz skarbāk...

Jā - daži cilvēki mirst arī pēc pirmās potes. Bet tas notiek reti - drīzāk kā izņēmums. Tas ir indes radītāju brāķis. Tikai ar kavētas iedarbības līdzekļiem var sekmīgi samazināt mērķa populāciju.

Protams, lauku mājas saimnieks varētu visus grauzējus uzlaist gaisā vienā mirklī. Visus. Bet - tikai kopā ar māju - un visticamāk, arī sevi.

Tādēļ nebaidieties no atomkara un jebkura cita masu iznīcināšanas ieroča, kurš nav selektīvs.

Tie, kuri iedomājušies sevi Dieva vietā, nekad neriskēs, iznīcinot “liekēžu masu”, nodarīt sev pat vismazāko ļaunumu.

Un vēl - tu man esi brālis, māsa, draugs, Cilvēks galu galā. “Viņiem” mēs esam tikai populācija, pūlis, resurss, cipars... Nekā selektīvāka par injekciju nav...” savā Fb laika joslā raksta sabiedriskais aktīvists un rakstnieks Ainārs Kadišs (17.11.21.).

PANDĒMIJAS PELĒKIE KARDINĀLI VAI “TUMŠIE OPERATORI”?

Geitss, Soross, Fauči, Baidens, Laiena? Kuri ir tie, bez kā nekāds kovidre-žīms, nekāda “zvēra zīmes” pielūgšana, nekāda viltīga tirānija nebūtu tik plašā mērogā izvērsta? Bez kuriem pat ne mērena “pandēmija” nebūtu iespējama? Kuri ir melu tēva sātana ģenerāļi? Kuriem pieder “puse visas pasaules” naudas jau īsi pēc Vaterlo kaujas? Kam interesē Heroda tempļa vīzijas QR kodā?

Kuri kontrolē Rietumu pasaules naudu, dolāru un eiro? No zelta biržām līdz digitālajiem burbuļiem.

Mazpazīstamā, 39 gadus vecā Makrona straujo paaugstināšanu par prezidentu skaidroja ar faktu, ka pajaunais īpantis ienāca varas gaiteņos tieši no Parīzes Rotšildu bankas. Kā kovidrežīma flagmanis Francijā viņš uzmācas arī citām valstīm. Tāpat kā Itālijas baņķieris Mario Dragi, kura parakstu varat apskatīt uz pavecām eiro banknotēm. Tagad koviddiriģenti iecēluši viņu par Itālijas premjeru, skarbu kovidtirānijas izvērsēju skaistajā pussalā.

Rotšildu žurnāls The Economist katru gadu norāda pasaulei savu īpašnieku vēsti. Tie, kas specializējas The Economistvāku ezotērisko simbolu atšifrēšanā, atgādina: uz 2019./2020. (jaungada) izdevuma parādījās četri apokalipses jātnieki. Jātnieku, ko uzskata par mēri, Rotšildi lika attēlot ar kroni (“koronu”) galvā, to, kas apzīmē karu, par ASV Brīvības statuju ar sejas masku... Katrs var apskatīt dažādus simbolus uz šī izdevuma gadumiju vākiem. Tiem bijusi pārsteidzoša atbilstība ar katra nākamā gada notikumiem, it kā Rotšildu klans pats tos organizētu.

“Rotšildu klans jau no paša sākuma ir bijis saistīts ar sazvērestībām, slepkavībām, revolūcijām un citiem notikumiem [apzināti izraisītām finanšu krīzēm, narkotiku, cilvēku tirdzniecību utt.], kas satricina pasauli... tagad Rotšildus apsūdz kovid-19 pandēmijas organizēšanā, jo paši jau deva par to mājienu, arī uz The Economist vāka,” raksta krievu apskatnieks Valentīns Katasonovs.

Vismaz pēdējo 50 gadu laikā Rotšildu vārds nav parādījies starp politikas ietekmētājiem. Arī starp 2000 pasaules miljardieriem nekad netiek publicēts neviens no Rotšildu klana. Bet tieši “Rotšildu impērija ir nemanāmi klātesoša pasaules politiskajā kartē”, uzskata Nikolass Hāhers, grāmatas Sindikāts. Slepenās pasaules valdības stāsts (2004), autors. Gan ASV dolāru privātā drukātava jeb Federālo rezervju sistēma, gan zelta birža, gan neskaitāmi mediju giganti, prātu ietekmētāji ir Rotšildu tiešā atkarībā.

Pēc pieņēmuma, ka 1850. gadā Rotšildu kapitāls bija vismaz 6 miljardi dolāru (zemākā aplēse), 2000. gadu sākumā Rotšildu kapitālu lēsa jau līdz 491 triljonam dolāru. Nikolass Hāhers raksta: “Geitsa stāvolis 2004. gadā: 32 miljardi dolāru. Ja uzskata, ka 2004. gadā par mazliet vairāk nekā 300 miljardiem dolāru jūs varējāt nopirkt visu zeltu, kas glabājas visās pasaules bankās, ja 2004. gadā ASV ārējais parāds bija 7,5 triljoni dolāru, tad Rotšildu kapitāls ar nepārtraukti iekasējamiem procentiem lēsts tiešām kā “visvarens”. No varas pozīcijām ļoti ietekmīgs, secina grāmatas autors. Un, protams, daudzi saista Rotšildu klana vārdu ne tikai ar politisko kukuļošanu, ekonomiskām diversijām, lielapjoma kariem, bet arī ar milzu apjoma narkotiku biznesu. Un cik gan tālu ir narkotikas no farmācijas? Angļu valodā tas ir viens sens vārds: drugs.

Savu īsto uzvārdu: Rotschield, angliski viņi pārveidoja par Rothschield, atstājot vācisko sch, nomainot vācu sarkano: “Rot”, kas britiem ir ar nozīmi: puve, ari pūžņot, trūdēt, blēdīties, arī neveiksme. Tieši Britānijā Rotšildiem pavērās milzu varas izvēršanas lauki. Briti izlikās nemanot verbālo norādījumu par “puvi” jau pamatos. Caur britiem Rotšildi vērsās pret Napoleonu, bet vēlākos gados prasot arvien jaunus un jaunus miljonus upuru... Arī britiem, protams. Un tas pats amerikāņiem, kuriem noteikti būtu bijis vērtīgi pamanīt ne tikai verbāli simbolisko nojēgumu, kas precīzi un acīm redzami sakrita ar šī klana darbības rezultātiem, bet arī, nopietni piesargoties, nepieļaut savas nacionālās naudas atdošanu Rotšildu rokās. Amerika nebūtu zaudējusi tiešām izcilus prezidentus zemiskos atentātos, kā arī nebūtu nekādas kovidtirānijas, dženderisma perversiju, neskaitāmo karu un miljonu nāvju visā pasaulē un pat nacistu holokausta. Katrā ziņā tik milzīgos apmēros ļaunums nāves deju uzdejot nespētu. Ar rotšildismu, ar Rotšildu klanu pilnīgi visi ir zaudētāji, kamēr šī klana astoņkājis ir pie varas un ietekmes.

ROTŠILDU VĪZIJU KOVIDPLANĒTA

National Library of Medicine, National Centre of Biotechnology Information datubāzē, starp 2020. gadā pieteiktiem patentiem par kovid-19, redzēsiet arī baņķieru klana Ričarda Rotšilda patentu ar numuru US - 2020279585-A1, kas pieteikts jau 13.10.15. System and Method for Testing for COVID-19.

Kad uzvirmoja publisks izbrīns par Rotšilda pievēršanos kovidam jau 2015. gadā, laikā, kad pasaules sabiedrībai nebija ne jausmas par kādu nākamo pandēmiju ar tādu nosaukumu, klana “PR advokāti” metās teikt, ka patents esot papildināts vēlāk. Tomēr patenta nosaukumā kovid-19 jau nav kāds pa-pildelements, bet tieši “mērķa vidus” un “objekts”. Galvenais. Un vienīgais.

2015. gada Rotšilda patenta “sapnis” - pārvaldīt katra cilvēka biometriskos datus, tos pievācot sev (piemēram, dzīvībai svarīgo pazīmju iegūšana, augšup-ielādējot globālā saimniekdatorā). Rotšildu interesē “jebkuri biometriski un/vai fiziski dati” - “tostarp, bet ne tikai, skābekļa līmenis, C02 līmenis, asinsspiediens, glikozes līmenis, acu spiediens, ķermeņa un apkārtējās vides apstākļi (temperatūra, mitrums, gaismas līmenis, augstums un barometris-kais spiediens), pārvietošanās ātrums, attālums, atrašanās, elpošanas ātrums, sirdsdarbība, svīšanas līmenis, patērētās un/vai sadedzinātās kalorijas, ketoni, atkritumu izplūdes saturs un/vai līmenis, hormoni, asinis, siekalas, garastāvoklis, dažādi citi “neiroloģiski mērījumi” un atbildes reakcijas “vai jebkura to kombinācija vai rezultāts.” Pilnīgi visa informācija par jums - par ikvienu cilvēku - 24 stundas diennaktī. Arī jūsu izvadsistēmas “saturu” vēlas kontrolēt! Patentā dažādas “pērles” var atrast.

Bet katra cilvēka privātums? Aizmirstiet! - Rotšilds atņirgtu. Kurš ir “saim-niekdatora” jeb konkrētā digitālā “mākoņa” saimnieks? Konkrētais Rotšilds? Vai viss tā klans?

Benžamins Fulfords uzskata: Kovid-19 nozīmē “injekciju sertifikāta” apzīmējumu, vispārēju cilvēku digitālo identifikāciju. Arī viņš ir pārliecināts, ka plāndēmiju finansē SVF, Pasaules banka un Starptautisko norēķinu banka. Tos, kā zināms, pārvalda Rotšlidu klans un vēl daži citi no viņiem atkarīgie. “Benžamina [Rotšilda] vārds oficiāli figurēja 2008. gada finanšu krīzes izraisītājos caur Lehman Brothers banku...”

Kad Bloomberg 16.1.21. paziņoja par negaidītu ietekmīgā Rotšildu dinastijas pārstāvja Šveicē Bendžamina Rotšilda nāvi 57 gadu vecumā, Bendžamins Fulfords, kas specializējas “ēnu pārvaldes” jautājumos, publicēja rakstu par Rotšildu klana milzīgo lomu kovid-19 pandēmijas sagatavošanā, izvēršanā un finansēšanā. Fulfords atsaucās arī uz britu izlūkdienesta MI6 slepeno vēstuli sabiedroto izlūkdienestiem, kurā teikts, ka pasaulē tiek gatavota īpaša globāla operācija sabiedrības veselības jomā, kuras mērķis britiem nav saprotams. Vēstulē ir atsauce uz Rotšilda patentu kā vienu no gaidāmās provokācijas pazīmēm.

VAI PLĀNDĒMISKĀ PRĀTA PĀRVEIDE?

Dokumentālā filma Plāndēmiskā prāta apstrāde^84, kas iznāca 2020. gada pavasarī, atgādina par tās pašas “cūku gripas” plāndēmiju jeb plānoto pandēmiju ne tikai 2009., bet arī vēl senāk - 1976. gadā, kad sašpricējās 46 miljoni cilvēku, kad no vakcīnblaknēm pildījās vājprātīgo nami, daudzi kļuva kustību invalīdi. Cilvēki brīnās: nu kāpēc tajos pārtikušajos Rietumos tik daudzi sirgst ar onkoloģiskām kaitēm? Un viņiem atbild: kopš Rokfellera vadībā visiem spēkiem izskauda dabisko - homeopātisko - dziedniecību un uzspieda medikamentus uz naftas bāzes un toksiskas injekcijas.

1972. gada PVO dokumentu krājumus pētīja pasaulē pazīstamie Dr. Skots Džonss (The Propethy Club) un Patriks Džordans: sevišķi PVO dokumentus par imūndeficīta sindroma izraisītājām vakcīnām un to lietošanas sistēmu, ko viņi sauc par dokumentētu plānu iznīcināt milzīgu cilvēku skaitu.

Kāpēc gan būtu jāizstrādā vakcīnas, kas atslēdz cilvēka imunitāti? Pētnieki apraksta nu jau labi pazīstamo trīsvakcīnu sistēmu, ar ko cilvēki plaši dalījās sociālos tīklos.

Pirmā vakcīna uzbrūk imunitātei, neitralizē baltos asins ķermenīšus un dod triecienu cilvēka imūnsistēmai - ar mērķi to “atslēgt”, tiek izraisīts imūndeficīta

sindroms, ko no 1970. gadiem arī pazīst kā AIDS.

Otrā vakcīna ievada dažādas indes, nanodaļas, toksiskus olbaltumus, un asinis tos iznēsā pa visu organismu, bet cilvēks nejūtas slims tāpēc, ka “atslēgtā” imūnsistēma ar tiem necīnās.

Trešā injekcijas doza atkal imūnsistēmu “ieslēdz”, un tā sāk masīvu uzbrukumu cilvēka organismā ievadītajām svešvielām. Pārslogotā imūnsistēma saražo tik daudz antivielu, ka dzīvībai svarīgie orgāni “pārdeg”: organisms nogalina pats sevi. Šādu parādību sauc par “cikotīnu vētru”. Pētnieciskie žurnālisti un daudzi citi, kas padziļināti aplūko dažādus PVO dokumentus, uzskata, ka PVO jau gadu desmitiem bijušas genocīdiskas tendences, t.s. peļņa un genocīds caur medicīnu. Varianti cilvēka iznīcināšanai ir tik dažādi, slepkavnieciskos prātos radušies... Vai tāpēc radīta PVO?

“ZVĒRA ZĪMES” IZSTRĀDES ŠAUSMU STĀSTS

Kurš zināja, ka nevis “aborta augļa”, bet nežēlīgi nogalinātu dzīvu, jau piedzimušu mazu bērnu audi ir kovidinjekciju pamatā? Kā to varēja līdz 2021. gadam noslēpt? Kur radās “kovidadata”? Un tas, ko tā ielaiž cilvēkos?

Vai izlasījāt injekciju sastāvu, piemēram, kariņmīļotai AstraZeneca^7. “Šimpanzes adenovīruss, kas kodē SARS-CoV-2 virsmas pīķa glikoproteīnu (ChAdOxl -S) - Iegūts ģenētiski modificētās cilvēka embrija nieru (HEK) 293 šūnās, izmantojot rekombinantās DNS tehnoloģiju...” Vai zināt, kas ir “mistiskā” šūnu līnija HEK293, uz kā bāzes veidotas visas pieejamās kovidinjekcijas?

Tā izcelsme nav tikai “cilvēka augļa audos [..] HEK293 [..] iegūtas no abortēta augļa,” kā nopludinātos e-pastos saviem darbiniekiem raksta Pfizer vecākais pētījumu direktors, kurš tajā pašā laikā visiem darbiniekiem strikti norāda “būt slepeniem par to”. Kāpēc par to jābūt slepeniem? Ja jau pat Vatikāna pašreizējais pāvests Francisks 2020. gada nogalē pasludināja, ka esot “morāli pieņemami saņemt kovidvakcīnas, kurās izmantotas šūnu līnijas no abortētiem augļiem to pētniecības un ražošanas procesā.” Agrāk Vatikāns jebkuru abortu uzskatīja par nāvīgi grēcīgu “sadarbību ļaunumā”, bet tagadējais pāvests ar Geitsu, Tedrosu, Fauči, Laienu, Makronu u.c. sludina citādi.

Turklāt ir vispārzināms, ka “cilvēka augļa audu pētījumi” veikti kopš 1930. gadiem, un sen izreklamēts, ka tie “palīdzējuši izstrādāt dažādas vakcīnas pret plašu slimību klāstu”, konkrētā HEK293 šūnu līnija jau gadiem izmantota, ražojot “antipsihotiskas zāles, ko lieto šizofrēnijas, bipolāru traucējumu ārstēšanai.[85]

Šie faktori Pfizer korporācijai palīdz HEK293 šūnu līniju uzrādīt par “spožu zinātnes progresa piemēru.” Bet kāpēc šie faktori nu piepeši ciniskajai Pfizer korporācijai raisa neparasti “dziļu diskomfortu”? Tāpēc, ka kovidinjekciju pamats - HEK293 nav radies “aborta” rezultātā, kā to saprot vienkārši cilvēki.”[86]Tā bija aukstasinīga mazas meitenītes slepkavība. Un mazā meitenīte (apzīmēta ar numuru 293) bija tikai viens no nogalinātajiem bērniem rituālo slepkavību sērijās, ko slepkavas sauca par “eksperimentiem”. Šūnu līnija HEK - human embryonic kidney - cilvēka embrija nieres. Numurs 293 norāda slepkavību skaitu jeb “izmēģinājumus”, peļņas nolūkos izgriežot nieres dzīviem bērniem.

Ar vecāku abortu nodrošinātāju palīdzību piegādāja cilvēkus, tad “ļāva mazuļiem piedzimt dzīviem, tad tos nogalināja, izgriežot tiem nieres”.[87]Piedzimuša mazuļa nogalināšana ir zīdaiņa slepkavība. Vienīgi sātanismā tas ir uzteicams rituāls. Un izrādās, arī medicīnas biznesā!

Vakcīnražotājiem bērnu nonāvēšana bijis ērtākais veids, kā tikt pie izmantojamiem ķermeņa orgāniem.[88] Dzīvotspējīgu nieru iegūšanai nepieciešama nepārtraukta, patstāvīga zīdaiņa asins plūsma, pukstoša sirds jeb dzīvs mazulis ārpus dzemdes. Ar lielisku veselību, kad viņam izgriež nieres. “Nogalināšanu veica bērnam mokošā veidā. Bez anestēzijas, jo anestēzija mazina orgānu dzīvotspēju... Orgānu izņemšana bija viņas [mazās meitenītes] nāves cēlonis, pirms tā viņa bij a dzīvs bērns... Mēs runāj am nevis par abortu, bet par zīdaiņu slepkavību.” (2021. gada sākumā Crisis Magazine raksta vērīgā rakstniece Anna Maria Kardinalli (Cardinalli), pētot Pitsburgas universitātes neseno vēsturi.

Viens no iesaistītiem HEK293 “izstrādē” Dr. Grehems un viņam līdzīgie centās ieviest noj ēgumu “abortētu augļu šūnas”, aukstasinīgi noslepkavotu bērnu vietā.

Pretēji Dr. Grehema “abortu” spekulācijām, A. M. Kardinalli norāda: “Nav veida, kā spontāns aborts varētu rezultēties šūnu līnijā (jo nieres nevar palikt dzīvotspējīgas pēc tik īsa laika sprīža, kurā tās jāsavāc).”

Neatkarīgie žurnālisti piebilst: “Nav pieļaujams un attaisnojams, ka darba devējs vai valdības iestādes cenšas piespiest cilvēkus vai nu pieņemt poti vai zaudēt darbu un citas privilēģijas (tiesības) ar vakcīnu, kura izstrādāta zīdaiņu slepkavības rezultātā.”[89]

Vēl pirms kovidtirānijas Dr. Terēze Deišere 2019. gada aprīlī atklātā vēstulē likumdevējiem aicināja atteikties no cilvēka audu izmantošanas vakcīnās un atgriezties tikai pie dzīvnieku šūnām, kā tas bija pasaulē ierasts līdz 1980. gadiem^90. Viņa skaidroja: “Ar cilvēka DNS piesārņotās vakcīnas noved pie autoimūnām saslimšanām. Ja vakcīnā vēl klāt retrovīrus^91, tad rodas mu-tantģenēze un onkoloģija.”

Jāatgriežas pie dzīvnieku šūnu izmantošanas? Kāpēc vispār ir kāds jānogalina vakcīnbiznesa dēļ? Tūkstošiem gadu cilvēki dzīvoja bez vakcīnām un ilgu mūžu. Daudz veselīgāku, nekā pašlaik “attīstīto rietumvalstu” slimīgie pensionāri ar injekcijām un zāļu saujām ik dienas. Romas senators Marks Katoins 80 gadu vecumā iemācījās grieķu valodu, Mikelandželo savos 80 izcili gleznoja, 80 gadu vecumā Gēte noslīpēja Faustu, sengrieķu dramaturgs Sofokls strādāja vēl 90 gadu vecumā, tāpat Bernards Šovs un citi... Tie ļaudis nebija vakcinēti, nelietoja sintētiskās tabletes.

Vakcīnas nodara daudz lielāku kaitējumu cilvēku veselībai, nekā sniedz kādu īsbrīža labumu - par to liecina neskaitāmi pētījumi un pieredzes fakti. Bet farmkompānijas uzpērk medijus, politiķus, tiesnešus, lai noklusinātu patiesību. Kāpēc tik aktīvi visā pasaulē jau daudzus gadus darbojas spēcīgas “pretvakcīnu” jeb “antivakseru” kustības? Vakcīnu kaitīguma un smago blak-ņu dēļ! Daudzi redz, kā saslimst un pāragri mirst viņu tuvinieki pēc injekciju saņemšanas. Un arvien vairāk bērni.

CILVĒKA DIEVIŠĶAIS GENOMS

“Ko tu dari medicīnā? Ej ar saviem kompjūteriem nodarbojies!” par Geitsu saka medicīnas doktors, profesors Ramins Imanovs, uzstājoties Harkovā 2021. gada rudenī. “Bet Geitss runāja vienu lietu: mēs gribam mainīt cilvēka genomu. Un vienreiz Geitss teica, vajagot cilvēka genomu samazināt līdz 70 tūkstošiem.

Bet cik tad liels ir cilvēka genoms? 144 000. Un šis [skaitlis] 144 000 mani^92aizveda līdz Bībelei. Dievs mūs ir radījis ar genomu: 144 000. Lai mēs šos genomus dāvātu tālāk savai dzimtai.”

Izdzirdot Geitsa vēlmi samazināt cilvēka genomu uz pusi, Dr. Imanovs sācis pastiprināti pētīt, kam tad ir 70 000 genoma skaitlis? “Tāds ir aitām... Geitss un viņam līdzīgie grib novest cilvēci līdz aitu genoma līmenim. Es nepieļaušu, lai manai ģimenei, manai dzimtai pietuvojas ar to [vakcīn]atkritumu draņķi! Es esmu cilvēks. Kā ārsts aicinu arī jūs sevi nepostīt, nepostīt savu dzimtu, savu ķermeni un veselo saprātu!” aicina Imanovs.

No sengrieķu vārda “gonos” (pēcnācēji, dzemdēšana) atvasinātu terminu “gēns” ieviesa dāņu botānists un ģenētiķis Vilhelms Johansens 1909. gadā. “Genoms” ir visu organisma gēnu kopums. Gēnu pastiprināta pētniecība sākās 1980. gados.

Cik tad cilvēka genoms liels, kādā skaitlī izsakāms? To precīzi noskaidrot zinātnei it kā neesot pa spēkam. Cilvēka gēnu aprēķins svārstoties no 50 000 līdz 140 000 (laiku pa laikam esot neskaidrības, vai vispār iekļauti tie gēni, kas nekodē olbaltumvielas) - vēsta Google (kopš 2000. gada cilvēka gēnu skaits melu medijos tiek apzināti samazināts, tāpat kā to darīja līdz 1990. gadu vidum).

Bet 1999. gadā NewYorkTimes publicēja^93 Kalifornijas pētnieku grupas Dr. Rendija Skota^94 ziņoto Genomikas pētījumu institūta konferencē: cilvēka gēnu skaits ir daudz lielāks nekā iepriekšējie aprēķini. Tas “nozīmē, ka cilvēka organisms ir daudz sarežģītāks, nekā līdz šim gaidīts... Kā cilvēka šūnas programmēšanas instrukcijas, gēni sniedz visa veida informāciju, kas nepieciešama cilvēka organisma attīstībai, darbībai un uzturēšanai... Gēni ir mazas atlasītas DNS sekvences. Un viens no iemesliem plašai nenoteiktībai par cilvēka gēnu skaitu ir tas, ka nav droša veida, kā noteikt, kur DNS secībā sākas gēns.”[95]“Lai gan biologi nevar atpazīt, kur atrodas DNS gēni, cilvēka šūnas to spēj. Šūnas mašīnas pārraksta gēnus aktīvās kopijās, kas pazīstamas kā mRNS (Messenger-RNS). Šos mobilo sakaru ziņojumus var tvert un analizēt, pirms tie tiek dabiski degradēti. Biologi... izmantojot neatkarīgu metodi, kas pazīstama kā CG salas, Incyte aprēķināja 143 000 gēnu.[96]

Atceros, ka toreiz mani draugi ASV zinātnes aprindās uzskatīja, ka “paziņojumā” skaitlis samazināts pēc sponsoru prasībām. Par vienu tūkstoti. Kāpēc? Jo īstais cilvēka genoma skaitlis nav vis 143 000, bet 144 000 - tas pats, kas Dieva “Dzīvības grāmatā ierakstīts”.

Jāņa atklāsmes grāmatas 14. nodaļā ir aprakstīts Dieva tiesas sākums par sātanistu uzbrukumu cilvēcei. “Tad es redzēju, un raugi: Jērs stāvēja uz Ciānas kalna un līdz ar Viņu simts četrdesmit četri tūkstoši to, kam Viņa Vārds un Viņa Tēva Vārds bija rakstīts uz viņu pierēm.” (14:1).

Daži domāja, ka tāds cilvēku skaits paliks pāri pēc zvēra zīmes uzspiešanas un depopulācijas.

Apustulis Jānis, Jēzus tuvākais māceklis, nebija statistiķis, lai precīzi saskaitītu visus, kas stāvēja uz simboliskā Ciānas kalna jeb Dieva aizsardzībā, viņš zināja cilvēka Radītāja doto genoma skaitli - 144 000. Ar mRNS injekcijām un citām manipulācijām neizmainītu. Ciānas kalns simbolizē spēcīgu Dieva aizsardzību nevis kādu konkrētu ģeogrāfisku vietu. Jērs: Jēzus Kristus, Dieva dēla, Viņa nestā upura un uzvaras simbols. Tajā ir visi cilvēki, kas nav pieņēmuši “zvēra zīmi”, resp., “gēnu šprici” vai pieļāvuši jebkuras citas ģenētiskas manipulācijas un eksperimentus ar saviem ķermeņiem, saglabājot savu dievišķo genomu.

Gēni nav tikai t.s. DNS, RNS, mRNS - ģenētiku un farmakologu klāstītie parametri. Katrs, kas cenšas pārveidot, ietekmēt, eksperimentēt ar Dieva radīto, to sabojā. Gēnu pārveide jeb ģenētika nozīmē gēnu bojāšanu - tā ir ļoti sena sātaniska nodarbe. Agrāk ar rituāliem iedzirdījumiem, nolādējumiem, mūsdienās ar injekcijām, sintētiskām zālēm, dažādām “zinātniskajām slepkavībām”.

Pēc 2000. gada “zinātnē” sākās milzu centieni gēnus sekvencēt, pārkodēt, šķelt, griezt, iedragāt, it kā “zinātnieki” un to sponsori pūlētos rausties Radītāja vietā. Bet “naudasmaisu” nolīgtajiem “pētniekiem” nekas daudz neizdodas. Jo viņi nav un nekad nebūs radītāji, bet tikai postītāji. Toties kā gēnus sapostīt, to viņi ir spējuši izpētīt. Genoms ir Radītāja darbs, jebkurš, kas strādā transhumānisma virzienā, nodarbojas ar tā postīšanu, bojāšanu, iznīcināšanu. Dara to apzināti, jo saņem par to naudu. To viņi maskē aiz vārdiem “ģenētika”, “gēnu inženierija”, “mRNS cilvēku interesēs” utt. Arī mRNS “gēnu šļirci” viņi dēvē par “vakcīnu”.

Ik pa laikam kāds palielās par kādu kārtējo kroplo eksperimentu, bet vienmēr kaut kas būtisks pietrūkst (piemēram, pieci ribosomu “DNS masīvi”). 1990. gados britu klonētajai aitai Dollijai pēcteču nevarēja būt. Turklāt tā nomira pāragri no plaušu kaites. Rotšildu BBC slavināja “pasaulē slavenāko aitu”, iesmejot, ka vārds viņai dots, jo klonēta no krūtīm, un lielākās krūtis esot kantrī dziedātājai Dollijai Partonei. Tie paši aitas Dollijas klonētāji toreiz sāka klonēt arī cūkas, cerot uz biznesu - cilvēkiem pārdošot to cūku orgānus. Piemēram, vajag sirdi, ievietos no cūkas. Lai cik kropli tas izklausītos, tas viņiem šķita normāli.

ĢMO kartupeļi: kādas varenas ražas, nauda birst! Tikai, ēdējiem smagas patoloģijas. Līdz aizliedza tādus daudzviet pasaulē audzēt. Bet audzē joprojām.

Vai atceraties burtus uz pārtikas iesaiņojuma: Bez ĢMO? Vesela kustība nesen izvērsās. Bet tagad, cilvēki stāv rindās, lai ĢMO caur adatu ļautu laist savā asinsritē - kā kovidinjekciju...

ZVĒRA ZĪME UN SKAITLIS

Spilgtu nejaušu sakritību nav.

20.6.2019., pilnmēnesī, Bila Geitsa Microsoft Technology Licensing, LLS pieteica patentu “Kriptovalūtas sistēma, kas izmanto ķermeņa aktivitātes datus.” Oficiāli to iereģistrēja 26.3.20.[97], tam piešķirts kods: WO/2020/060606. Unikālais koda numurs “izkritis” būtiskajam patentam, kas mērķēja uz visas cilvēces pārmainīšanu. Starptautisku statusu šis patents saņēma tieši V.I. Ļeņina 150. dzimšanas dienā: 22.4.2020.

Geitsa “666” patentu (ar nullēm pa vidu) pamanīja daudzi, kas rūpīgi pēta globālās kovidafēras mehānismu, metodes, mērķus, nekādā gadījumā neizslēdzot ezotēriskos aspektus, un pamanīja, ka nulles ir Geitsa skaitlī. Tas norāda, ka nekādas pilnīgas kovidinjicēšanas aptveres, digitālās komunikācijas caur cilvēka ķermeni nebūs nekad, ka viņu plāns līdz galam neizdosies. Ne Rotšildi, ne Rokfelleri, ne Sorosa kliķe nav visvareni, kaut vai Ļeņina mauzolejā būtu Geitsa patenta kopija ievietota...

Ko patentēja Microsoft ar šo 060606? - Globālu ieceri bezceļa iznīcībai uz transhumānisko sātanistu “jauno normālo” ar sistēmu - cilvēki kā vadāmi bioroboti, pieslēgti “superdatoram”.

Cerēja, ka superdators “cilvēku ķermeņu aktivitāti” kontrolēs nepārtraukti, lai ķermeņu aktivitātes atbilstu kaut kādai kriptovalūtai. Ar superdatoru “ēnainā pārvalde” noteiks visu visiem? Patents paredz, ka cilvēks kriptobonusu dēļ tiek piespiests atdot savu brīvību, personību un visu savu turpmāko dzīvi. Iznīcināt savu cilvēcisko būtību.

“Jau daudzu gadu desmitu garumā viņš [Bils Geitss] strādā ar depopulācijas plāniem, lai paņemtu diktatūras kontrolē vispasaules politiku... Viņš [Geitss] pateica arī tā: “tikai genocīds izglābs pasauli”. Viņš izprovocēja poleamīta epidēmiju Indijā, kur tika paralizēti pusmiljons bērnu. Tajā laikā viņš domāja arī par tehnoloģijām, kā atpazīt cilvēku sejas un par mRNS vakcīnām, lai pārprogrammētu mūsu imūnsistēmu, paralēli taisot biznesu ar transnacionā-lajam korporācijām, kurām pieder 5G torņi ASV... Cienījamais parlamenta priekšsēdētāj Konte, kad jums nākamreiz piezvanīs “filantrops” Bils Geitss, pāradresējiet viņa zvanu uz starptautisko tiesu par noziegumiem pret cilvēci,” Itālijas parlamentāriete Sāra Kunjala (Cunial) to teica 2020. gadā. Drīz par to diskutēja arī mūsu lielākajā kaimiņvalstī, pārrunājot itāļu parlamentārietes runu Krievijas TV 1 studij ā. Čipizācij a j au esot veikta ar telefonu, kāds saka, j o katram esot telefons. Kāpēc ar gēnu inženierijas palīdzību mainīt cilvēku, ja telefons jau ir? Kāds cits iebilst, ka telefonu var atstāt mājās. Vēl cits piezīmē, ka vienmēr nopietnākās valsts politikas sarunās, piemēram, Kremlī, telefoni tiek atstāti vienviet un patālu no sarunu vietas. Un turklāt, jo cilvēks ietekmīgāks, jo viņš tīši izvēlas pēc iespējas vecāku telefona modeli, pat 25 gadus vecu. Uz raidījuma vadītājas jautājumu: “Vai tehniski iespējams ar medicīnisku vakcīnu pret jebkuru slimību, kā tagad pret kovid-19 vakcinācijā, slēptā veidā cilvēkā ievadīt čipu? Jā? Vai nē?”

“Jebkuras vakcīnas laikā var ievadīt noteiktus mikrosensorus,” ātri atbild viens no dedzīgākajiem Geitsa aizstāvjiem. Un piepeši viņš sastostās: Bet tie... neesot uzskatāmi par mikročipiem, jo ātri no organisma izvadoties. 2020. gada vasarā viņš stāsta, ka neesot vēl izdomāts, kā panākt, lai organisms nespētu iešpricētos svešķermeņus izvadīt. Vai tāpēc paredzēta regulāri atkārtojama vakcinācija? Kamēr toksiskais mikrosensors “uzkrāsies” pietiekamā apjomā?

Geitss un viņam līdzīgie cilvēkus uzskata par datorlietām, bet cilvēki tādi nav un nekad nebūs. Iejaucoties Dieva radītajā smalkajā mehānismā, to var tikai sapostīt un iznīcināt.

“Mēs varam skatīties no dažādiem rakursiem: no baznīcas, no sazvērestības teorijām, no māņticības, no šausmu filmām, no jebkā cita - un tas tikai palielinās bailes. Bet reālā situācija jau rāda, ka pāreja uz elektronizēšanu nes nopietnus apdraudējumus. Ar elektronisko vēlēšanu palīdzību tiek ļoti nopietni viltoti rezultāti. Un atšķirībā no fiziskām vēlēšanu urnām, vēlēšanu godīgumu jeb likumīgumu nevar pārbaudīt,” diskusijā Krievijas TV studijā pauda eksperti 2020. gada vasarā.

“060606”

Skaitlis, kas šobrīd iznirst acu priekšā tiem, kas meklē patiesību, skaitlis, par ko runā Jāņa Atklāsmes grāmatas 13. nodaļa.

Iepriekšminētais Geitsa “060606” patents ir cieši saistīts ar Pasaules ekonomikas forumu (PEF), kura logo trīs “o” burti ar vertikālo loku savienoti tā, ka iezīmē trīs sešiniekus. Geitsa darbība saskan ar PEF “sludinātāja” Švāba un viņu kopīgo saimnieku tumšajām vīzijām Dieva un cilvēces zaimošanā. Turklāt jau 2020. gadā PEF “intelektuālis, futūrists” no Izraēlas Juvals Noa Harari publiski lielījās, ka ne Gestapo, ne VDK neesot bijušas tādas bioloģiskās zināšanas un datu līmenis kā tagad viņiem “ēnu pārvaldes” PEF, ka nedaudzas korporācijas varēšot pavisam drīz “uzlauzt visus cilvēkus” [sevišķi jau kovidvakcinējot]. “Cilvēkiem”, teica šis PEF “intelektuālis”, “vajag pierast pie domas, ka viņi vairāk nav noslēpumainas dvēseles. Tagad viņi ir tikai uzlaužami dzīvnieki.” - “Mums nav jāpierod pie viņu domas, ka mēs esam uzlaužami dzīvnieki. Jo mēs esam radīti kā suverēni cilvēki. Un mēs esam daudzi, kamēr viņi, tikai daži,” komentēja britu žurnāliste Ronda Vilsone rakstā Vēl viens Pasaules Ekonomikas foruma perversais mērķis: cilvēki kā uzlaužami dzīvnieki.m

Grafēna oksīdu (ievadītu organismos), paredzēja kā magnetizējošu vielu, kas cilvēkus kā biorobotus pievienotu 5G. Bet grafēna pamats - oglekļa atoms - skatāms arī kā “6-6-6” kombinācija (tas sastāv no 6 protoniem, 6 neitroniem, 6 elektroniem).

Tā kā Latvijā darbojas viens no pasaules tirāniskākajiem kovidrežīmiem, arī viņu rīcībplānos rēgojas šis “zvēra skaitlis”. Izdalot Karina nosauktos 80 miljonus eiro, kas iztērēti par 120 kovidgultām: kalkulators uzrādīs 666 666. 666. Tik mūsu naudas viņi pievākuši par vienu nāves gultu. Viņi gan sameloja, jo iztērēti ir par kādiem pieciem miljoniem vairāk. Bet Kariņa mute tomēr izspļāva tieši simbolisko 666.666.666.

Žurnāls The Economist, kas regulāri precīzi atklāj Rotšildu klana “ēnu pārvaldes” mērķus, 2021./2022. gadumijas numurā uz vāka uzlicis Izraēla G. Vārgās zīmētu “laimes ratu” ar šļircēm, vīrusa fantomu, mikroskopiem, Baidena un Ķīnas prezidentu sejām. Un vidū trīs gadu cipari, izceļot: 2022. Šoreiz viņi attēlojuši trīs gadus kopā, kā nekad pirms tam vēl. Un mēs zinām, ka 2021,2022,2023 kopā nozīmē 6066, jeb 666. (Izvietojiet gadus vienu virs otra un saskaitiet). Vien atkal viņu neveiksme, “nulle” pa vidu. Taču, kā viedi ezotēriķi saka, šie ir “zvēra zīmes” agonijas gadi, kas nozīmējot “vakcīndarba padarīšanu”: diemžēl neskaitāmas injekciju izraisītas nāves. Viss pasaulē notiekošais atbilst Jāņa Atklāsmes grāmatas 13. nodaļai un sāk jau izpildīties arī tālāko nodaļu paredzējumi... Vēl mazliet pacietības, kamēr klans skurbst uzvaras orģijās.

Konkrētajos notikumos mēs visi esam iesaistīti kopā ar miljardiem cilvēku visā pasaulē. Pārāk liela tirānija tiek izvērsta pret visu cilvēci, lai neņemtu vērā pravietisko Jāņa Atklāsmes grāmatu, kuras 13. nodaļa jau spilgti ataino nāvējošās kovidafēras laiku: [98]

“Es redzēju izkāpjam no jūras zvēru^99, kam bija septiņas galvas^100 un desmit ragi, un uz viņa ragiem desmit ķēniņa kroņi, un uz viņa galvām zaimu vārdi.

2 Šis zvērs, ko es redzēju, bija līdzīgs leopardam; viņa kājas bija kā lāča kājas un viņa mute kā lauvas mute. Pūķis deva tam savu spēku, savu troni un lielu varu.

3 .. .Visa zeme noraudzījās uz zvēru ar izbrīnu.

4 Un viņi pielūdza pūķi, tādēļ ka tas zvēram devis varu; arī zvēru tie pielūdza, sacīdami: “Kas līdzinās zvēram, un kas var ar to karot?”

5 Tam tika dota mute runāt lielas lietas un zaimus un vara to darīt četrdesmit divi mēnešus ilgi.

6 Tad tas atvēra savu muti Dieva zaimošanai, lai zaimotu Viņa Vārdu un Viņa mājokli, tos, kas mājo debesīs.

7 Tam tika dots karot ar svētajiem un tos uzvarēt^101, un dota vara pār visām ciltīm un ļaudīm un valodām un tautām^102.

8 Un to pielūgs visi, kas dzīvo virs zemes, kuru vārdi nav rakstīti kopš pasaules radīšanas nokautā Jēra dzīvības grāmatā^103.

9 Kam ir ausis, tas lai dzird!

10 Kas ņem gūstā, aizies pats gūstā^104; kas nokauj ar zobenu, to nokaus pašu ar zobenu. Šeit parādās svēto izturība un ticība.”

Un apustulis Jānis raksta, ka redzējis vēl “citu zvēru izkāpjam no zemes: tam bija divi ragi, tādi kā jēram, bet tas runāja kā pūķis^105.

12 Tam bija pirmā zvēra vara visā pilnībā viņa priekšā, un tas piespieda zemi un tās iedzīvotājus pielūgt pirmo zvēru, kura nāves brūce bija dziedināta^106.

13 Tas dara lielas brīnuma zīmes, uz viņa pavēli pat uguns krīt no debesīm uz zemi cilvēku acu priekšā.

14 Tas pieviļ^107 zemes iedzīvotājus ar brīnuma zīmēm, kas viņam bija dots darīt zvēra priekšā; tas aicina zemes iedzīvotājus celt tēlu zvēram, kam ir zobena brūce un kas tomēr palicis dzīvs.

15 Tam bija dotas spējas iedot dzīvības garu zvēra tēlam^108, lai zvēra tēls varētu runāt un panāktu to, ka visi, kas nepielūgtu zvēra tēlu, tiktu nokauti^109.

16 Un viņš dara, ka visi, lielie un mazie, bagātie un nabagie, brīvie un vergi, uzspiež^110 zīmi uz savas labās rokas^111 vai uz pieres,[112]”

17 lai neviens nevarētu ne pirkt, ne pārdot, kam nav šīs zīmes - zvēra vārda vai viņa vārda skaitļa^113.

18 Šeit slēpjas gudrība. Kam ir saprašana, lai izdibina zvēra skaitli, jo tas ir cilvēka skaitlis; un viņa skaitlis ir seši simti sešdesmit seši.[114]

Tam visam seko Dieva tiesas sākums. Jāņa Atklāsmes grāmatas pravietojumi atgādina:

“Ja kas pielūdz zvēru vai viņa tēlu un pieņem zīmi uz savas pieres vai savas rokas, tam būs arī jādzer Dieva dusmu vīns neatšķaidīts, kas ieliets Viņa bardzības kausā, un tam būs jācieš mokas ugunī un sērā svēto eņģeļu un Jēra priekšā!

Un viņu mocību dūmi celsies augšup mūžu mūžos; un nebūs miera ne dienu, ne nakti tiem, kas pielūdz zvēru un viņa tēlu un pieņem viņa vārda zīmi.” (14:9-11) Vēstīts ari par “Dieva dusmu kausiem”, ko septiņi eņģeļi izlej pār zemi. Viens “izlēja savu kausu pār zemi, tad piemetās ļauni, nikni augoņi cilvēkiem, kam bija zvēra zīme un kas pielūdza viņa tēlu^115”, cits “izlēja savu kausu pār zvēra troni; tad viņa valstība tapa tumša, un tie aiz sāpēm sakoda savas mēles. Un tie zaimoja Dievu debesīs savu sāpju un augoņu dēļ, bet neatgriezās no saviem darbiem.” (16:1-11) Daudz vēl citu pareģojumu ir Bībelē.

Mēs skaidri redzam, ka miljoni tika apmānīti ar pandēmiju, ievilināti injekciju slazdā pieņemt “zvēra zīmi”. Miljoniem tā tika uzspiesta. Latvijā turklāt ir viens no zvēriskākajiem kovidtirānijas režīmiem daudzos rādītājos.

Un laiks, notikumi drīz parādīs, kura cilvēku darbība ir bijusi “zvēra zīmes” pieņemšana un “zvēra tēla” pielūgšana.

KADA SARUNA

Reaģējot uz sākotnējo kariņvaldības kovidšpricēšanās viltu, aicinot “gēnu injekciju” plaši reklamēt un atbalstīt, 2021. gada pavasarī pie savas Fb pro-filbildes ievietoju banerziņojumu saviem lasītājiem - “Es nevakcinēšos”[116]Dienas laikā saņemot vairāk nekā 700 pozitīvas reakcijas, daudzus jēgpilnus komentārus, biju gandarīts par sabiedrības kritisko un pašapzinīgo domāšanu.

Pēc neilga laiciņa nosūtīju savam Latvijā dzimušajam draugam, kas tagad mediķis ASV, sveicienu dzimšanas dienā. Un te mūsu sarakste.

Uz sveicienu viņš atbild: “Paldies! Kā rakstās?”

Es: “Cenšos.”

Viņš: “Un lūdzu vakcinējies, tici zinātnei ne pūšļotajiem” [gramatikas kļūdas atstāju autentiskumam]

Es: “Paldies, zinātne ir stiepjams jēdziens. Bet, tu kā pieredzējis mediķis esi respektējams: kāpēc Tu iesaki vakcinēties?”

Viņš: “Lai nesaslimtu un dzīvotu ilgu, garu un laimīgi dzīvi. Citādi tevi uzliks uz ventilatora un varēsi mirt no septiska šoka.”

Es: “Kāpēc tik drūmas krāsas? Vai citus variantus nepieļauj? Daudzi nesaslimst, daudzi izslimo, daudzi pat nepamana simptomus. Tu taču zini, ka sezonālās slimošanas tikai norūda imunitāti. Vai tad tā nav?”

Viņš: “Es nevaru noticēt ka Tu esi covidissidents. Lūdzu met malā dumības, netici nevienam, tici tikai zinātniekiem. Saņem poti un dzīvo garu un laimīgu dzīvi un raksti grāmatas!”

Un viņš man nosūta divas fotogrāfijas, kur vienā viņš lepni pozē, kad saņem pirmo poti, otrā uz sejas vienas puses uzklājis melnu kosmētisko masku, uz otras: dzeltenu plēvi.

Es: “Tās ir eksperimentālās potes. Turklāt ļoti daudziem ir nopietnas blaknes, sekas, ko tās izraisa. To saka no praksēm daudzi M.D. te Eiropā. Vai tad ASV nē? Kāds ir riska samērīgums: cl 9 vai vakcīna pret cl 9? Un kura vakcīna? J&J, AZ, Pf... ? Kā Tu domā? Un kuru Tu saņēmi no tām?”

Viņš: “Es neielaižos diskusijas. Ir jātic zinātniekiem un zinātnēm.”

Es: “Taču jau. Zinātnieki un mediķi runā atšķirīgi. Nu nav vienotības. Galīgi nav. Nav tādas absolūtas vienprātības, gluži pretēji. Es domāju, ka jātic ir Dievam. Skatīsimies, kā Tev pašam būs pēc vakcīnas. Daudzi sūdzas par atmiņas pavējināšanos un vājumu. Ceru, ka Tev būs Ok.”

Un pievienoju viņam Ilzes Jurčas Fb komentāru par to, ka Pavļuts Latvijai rosina no Dānijas pievākt tās AstraZeneca vakcīnas, ko dāņi iepirkuši, bet nu saviem iedzīvotājiem uzskata par bīstamām.

Viņš: “Es neticu Dievam. Es esmu ateists. Man nekā slikta nebija. Jātic epidemiologiem un virusologiem. Ne ar vienu citu nerunā - nēsā masku mazgā roku tiri distanci un potējies. Es nelasu Pauļutu. Tici tikai amerikāņiem, ja gribi dzīvot ilgi un uzpumpēt savu bankas rēķinu.”

Un klāt četras fotogrāfijas, visās viņš ir dažādu krāsu maskās, un pēdējā bildē saņem otro poti stāvlaukumā caur auto logu. Amerikāņi mīl “ērtības”... Es: “Kā tu domā, kad tā pandēmija beigsies? Kādas prognozes?”

Viņš: “2022.”

Eš: “Cerēsim. Tas nav tālu...”

Viņš: “Lūdzu ej rīt uz kantori un saņem poti”

Es: “Kuru? Kādas firmas?”

Viņš: “Zvani Pauļutam. Man iedūra Moderna.”

Ko vēl viņam atbildēt? Varēju nocitēt ASV slavenā dzejnieka Alena Ginsberga pravietiskā eposa Kauciens (Howl) sākumu: “Es redzēju, kā manas paaudzes labākos prātus sagrauž ārprāts, histēriski kaili...”

Bet pirms tam taču šis cilvēks, mediķis, bija loģisks, nu nebija viņam sektantiskā apmātība ar kādu kovidticību. Agrāk, pirms frankenšteina dūrieniem, viņš nebija šauri vienpusīgs, bet gan mierīgs, demokrātisks, saprātīgs. Kovidinjekcijas tiešām izmaina ne tikai cilvēku, bet arī viņa prātu.

Pārāk bieži pēdējā gada laikā es redzēju, kā strauji mainās man pazīstamu cilvēku raksturi un viņu dzīves.

Vēl viena saruna:

“Nu kā jums Izraēlā iet, dzirdēju, ka ierobežojumi baigi. Izklausās briesmīgi,” teicu.

“Nē, normāli, vakcinētiem jau ir tiesības,” saņēmu atbildi.

Kā vakcinētāj iem? Mani interesē tiesības visiem pilsoņiem, visiem cilvēkiem nevis tikai vakcinētajiem. Bet cilvēks pat vairs nesaprot, ka tikai ar savu QR verga kodu viņam atļauj pazemīgi izpildīt kovidrežīma pavēles, gaidīt rindā. Žēl, bet viņš tiešām nu smagi slimo, pēc injekcijām veselību sadragājusi arī viņa agrāk tik veselīgā ģimene. Tieši pēc kovidinjekcijām. Arī šis cilvēks jau pašā sākumā tieši pēc injekcijas sūdzējās par atmiņas zudumu. Nu laikam atmiņa jau zudusi arī par to, ka visiem cilvēkiem bija un ir pamattiesības. Kur tagad palikusi viņa atmiņa par politisko līdztiesību, par demokrātiju, par normālu, brīva cilvēka dzīvi, ko viņš agrāk noteica pats?

Un mans Anglijas paziņa runāja ļoti līdzīgi. “Divreiz savakcinējos, it kā viss normāli, mazliet tikai nepatīkami, bet uz trešo neiešu nekādā gadījumā. Tagad ir dīvainības. Atmiņu zaudēju! Bieži pat divas tikko izlasītas rindkopas nespēju atcerēties. Nekad pirms tām vakcīnām tā nebija.”

Un simtiem citu lasītu pieredžu stāstu ar šādu simptomu, par ko iesmietu vien tie, kam kovidrežīma ļaunums nes peļņu.

Ar mRNS injekciju, nopūloties samazināt cilvēka gēnu skaitu, tiekot ietekmēta injicētā cilvēka psihe. Tikai to nez kāpēc uzskata par ko nebūtisku... Dumjuma pandēmija, vai nākamais ienesīgais tirānijas veids?

* * *

“Tu paskaties, līdz kam nonāk neprāta apņemtie!” 2021. gada jūlijā mans draugs komentēja portāla bb.lv (Baltijas balss) rakstu: “Valdošo jaunā ideja šokē iedzīvotājus”. Par kovidtirānu plānu vakcinēt cilvēkus pie kapsētām kapusvētkos.

“Cilvēkus tvarstīs pie kapiem kā melnās maģijas adapti,” aizrakstīju viņam īsi.

“Es par to pašu. Kaut kāds sirreālisms on-line režīmā,” viņš atsaucās.

“Daudzus cilvēkus mulsinot, ka viņi var iegūt K-19 vakcīnu vietā, kur piemin savus tuviniekus,” raksta izdevums. Komentētāji ir laikmetīgi skarbi: “Uzstādīt prasību, lai katrs pirms vakcinēšanās izraktu pats sev kapu!”; “Ja nu kāds tagad vēlas vakcinēties, lai satiktos ar savu vecvecmāmiņu un vecvectētiņu, uzreiz kapos to var izdarīt, pa taisno pie aizgājējiem nokļūt.” - Cilvēki jau informēti par kovidvakcīnu bīstamību, jo pieredz savu tuvinieku un paziņu invaliditāti, nāves neilgi pēc vakcīnas saņemšanas. Par agresīva vēža tiešo saistību ar kovid-vakcīnām neatkarīgās vietnēs uztraukušies stāsta jau arī onkocentru mediķi.

“JŪRASCŪCIŅU BĒRNI” UN SLEPKAVAS FAUČI VADĪBĀ

Vai zinājāt, ka ASV Nacionālā alerģijas un infekcijas slimību institūta (NIAID) vadoņa un kovidtirānijas izvērsēja Fauči vadībā mediķi-zinātnieki veica šo: “Pirms gadiem soctīklos tika aprakstīts, kā būros ar izsalkušām smilšu blusām iesprostoja suņus pēc to badināšanas un balss saišu izgriešanas, lai viņi nevarētu gaudot vai riet, kad blusas suņus apēda dzīvus. Citiem kucēniem tika injicēti laboratorijā ražoti ērču pārnēsātu baktēriju “mutanti”, pirms tam tos pakļaujot simtiem ērču, kas sūca viņu asinis līdz pat nedēļai. Kucēnu asinis tika ņemtas divas reizes nedēļā astoņas nedēļas, un pēc tam viņi tika nogalināti. Citā eksperimentā suņiem injicēja sirdstārpu kāpurus un vēlāk eitanāzēja, lai kāpurus varētu izmantot citos eksperimentos.

Kad pēc šo Fauči organizēto nelietību publiskošanas (to paveica White Coat Waste (WCW) aktīvisti), sabiedrības sašutuma un pat abu ASV partiju mēģinājumiem saukt Fauči pie atbildības “par nevajadzīgiem un ļaunprātīgiem eksperimentiem, kurus viņš parakstīja par miljoniem nodokļu maksātāju dolāru”, nekas nenotika, daudzi aizdomājās, kas īsti ir Fauči un kādus sātanisma spēkus viņš pārstāv. Acīmredzot Fauči ir iebāzts par ķieģelīti Rotšilda būvētās piramīdas augšdaļā, ja reiz viņam “kaut kādi kongresmeņi” pat klāt netiek.

“Ironija ir tāda, ka tieši šie mazie kucēni izraisa sašutumu,” sacīja Cilvēktiesību aizsardzības alianses^117 dibinātāja Vera Šarava (Sharav). Viņai kucēni rūp, tomēr viņa ir sarūgtināta, ka nav spējusi izraisīt tādu pašu sabiedrības sašutumu, kad runa ir par viņas mūža misiju: izbeigt nežēlīgos medicīniskos eksperimentus ar bērniem.

Būdama holokaustu pārdzīvojušais bērns, Šarava gadiem bija aculiecinieks, kā korumpēta sistēma sabiedrības veselības vārdā sistemātiski iznīcina morāles normas un cilvēku empātiju. Gadu desmitiem viņa vērsās pret ļaunprātīgu medicīnas praksi, ko bieži subsidē un veicina valsts aģentūras un BigPharma.

2004. gadā parādījās cerība: pētnieciskā žurnālista Liama Šefa, režisora Džeimija Dorana, pētnieciskās reportieres Sīlijas Farberes dokumentālā filma “Jūras cūciņu bērni” - par Fauči slepenajiem mokošajiem eksperimentiem ar it kā HIV inficētiem bērniem - Guinea Pig Kids. Tā debitēja BBC 30.11.04., taču pēkšņi tika noņemta no ētera. Rotšildu pārvaldītais BBC atsauca filmas plašāku parādīšanu.

Kas bija “jūrascūciņu bērni”? Šo noziegumu pret cilvēci lokalizācijas vieta ir “Ņujorkas vienīgā kvalificētā aprūpes iestāde, kas sniedz specializētu aprūpi bērniem un pusaudžiem, kuri dzīvo ar HIV/AIDS”. 1992. gadā Fauči “nacionālais institūts” NIAID finansēja “ambulatoro klīniku HIV pozitīviem bērniem”, klīnika kļuva par daļu no Kolumbijas universitātes Pediatrijas AIDS

pētījumu nodaļas.

Ņujorkas bērnu labklājības departaments bija pilnvarots piedāvāt neaizsargātos un maznodrošinātos bērnus, kas atrodas tās aprūpē, par “laboratorijas cūciņām”, lai pārbaudītu toksiskas AIDS zāles, dažādus proteāzes inhibitorus, kā arī eksperimentālās AIDS vakcīnas. Lielākajai daļai šo zāļu bija brīdinājumi un tās izraisīja letālas blakusparādības, tostarp kaulu smadzeņu nāvi, orgānu mazspēju, deformācijas un smadzeņu bojājumus. Lielākā daļa bērnu bija melnādainie, spāņi un nabadzīgi, bieži dzimuši no narkotiku atkarīgām mātēm.

NIAID attaisnoja ar šiem bērniem veiktos neētiskos eksperimentus kā vienīgo iespēju viņiem izdzīvot.

Džeklina Hērgere, kuras uzdevums bija bērniem ievadīt zāles, atceras: “Mums teica, ja viņiem sākas vemšana, ja viņi piepeši zaudē spēju staigāt, ja viņiem caureja, ja viņi mirst, tad tas viss ir viņu HIV dēļ. Es vienkārši uzticīgi devu to, ko man ārsti lika.” Hērgere uzsāka divu pusmāsu adopciju. Mājās, pielietojot daudz humānāku zinātnisku metodi, viņa secināja, ka tieši medikamenti izraisa bērnu kaites. Tāpēc “viņa tos izņēma no zāļu lietošanas režīma”. Meitenīšu veselība uzlabojās gandrīz tūlītēji. Un abas meitenes pirmo reizi dzīvē sāka ēst pareizi. Taču drīz vien, tāpēc, ka Hērgere nevēlējās ievadīt bērnos postošos medikamentus, viņa zaudēja aizbildnības tiesības, meitenītes viņai atņēma. Nekad vairs viņa tās neredzēja.

Bērniem pieprasīja lietot šīs zāles neatkarīgi no to negatīvās ietekmes. Kad viņi pretojās, atteicās, tos nogādāja Kolumbijas Presbiteriānas slimnīcā un viņu kuņģos ķirurģiski ievietoja plastmasas caurules zāļu ievadīšanai.

“Fauči noslaucīja visus mirušos mazuļus zem paklāja,” saka Vera Šarava. “Tie bija papildu kaitējums viņa karjeras ambīcijām. Tie bija izmesti bērni.”

“Es nespēju noticēt savām acīm! Ļoti liela bedre, pārklāta ar plastikas vāku, kuru varēja pacelt. Zem tā desmitiem cits uz cita nevērīgi sakrautu vienkāršu koka zārku. Tovarējabūt 100. Es uzzināju, ka katrā ir vairāk nekā viena bērna ķermenis,” pētnieciskā reportiere Sīlija Farbere sacīja pēc masu kapu apskates Gate ofHeaven kapsētā Hotornā, Ņujorkas štatā.

Ņujorkas ierēdņi izveidoja pārskata padomi, ētikas komitejā ielika pārstāvjus no “eksperimentu” veicējiem un bērnu slepkavības viņi nosauca par “pētījumiem”...

“No medicīniskās izpētes viedokļa laboratorijas dzīvnieki ir dārgi, bet šie bērni ir “lēti”. Valdība tos nodeva kā dzīvnieku baru,” saka Vera Šarava. Kopš kovidpandēmijas uzsākšanas viņa aktīvi iestājās arī pret šo kovidvakcinācijas eksperimentālo fašismu.

2005. gadā ASV Veselības un cilvēku pakalpojumu departaments (HHS) secināja, ka audžubērnu aizsargātās tiesības tika pārkāptas AIDS zāļu izmēģinājumos, taču... nekas nemainījās un bērni turpināja mirt medicīniskās “melnās zinātnes” eksperimentos. Tieslietu institūtam, kura uzdevums bija izmeklēt šajos eksperimentos izmantoto bērnu nāvi, tika aizliegts aplūkot medicīniskos ierakstus.

“Fauči ir vadījis šo aģentūru (NIAID) kopš 1984. gada. “Dziedināšana nav notikusi. Viņam ir izdevies tikai terorizēt cilvēkus,” atgādina Vera Šarava, gatava cīnīties, līdz piedzīvos Fauči terorisma beigas.

Kovid-19 Fauči un viņam līdzīgaj iem ir apmēros gigantiskāks, bet ienesīgāks eksperiments. Tomēr Fauči (un arī Latvijas vietējo kovidtirānu grupējums) neņēma vērā būtiskus faktorus: cilvēka gara noturību un patiesu vecāku mīlestības spēku.[118]

CILVĒKS KĀ PRECE. QR. “ZVĒRA ZĪME UN TĒLS”

Kad Lielbritānijā QR kovidkodus atcēla 2022. gada sākumā un daudzās valstīs tie netika ieviesti vispār, Latvijā 13. saeimas kovidkoalīcija kā apsēsta tos turpināja uzspiest visiem. Nepakļaušanās gadījumā aizliedza strādāt, atņēma pat dzīvei nepieciešamo iztikas minimumu, lai cilvēkiem un viņu ģimenēm, viņu bērniem neļautu dzīvot, ja vien tie nav piekrituši “gēnu špricei” vai regulāriem PCR testu irbuļiem. Un pat tiem, kas piekrituši pakļauties, uzspieda kaitīgo masku režīmu un citus drastiskus ierobežojumus, Latviju pārvēršot noziedzīgu orģiju zonā.

Kad vietējais kovidrupors Delfi (1.2.22.) paziņoja: “Nedarbojas kovid-19 sertifikātu skenēšanas mobilā lietotne”, jautāju Zigfrīdam: “Vai tavējie kolēģi atslēdza viņiem QR? Un tagad “koda” pieņēmēji nīkst rindās ar papīra izdrukām rokās?”

Viņš plati atsmaidīja: “Vai tev tas neizskatās pēc Dieva zīmes, ka sātanistu “matrica” sāk izzust? Masonu trešā tempļa virtuālais krāvums sāk brukt pāri viņiem pašiem.”

“Laikam ilgi nebūs vairs jāgaida līdz Jāņa Atklāsmes grāmatas 19. nodaļai,”[119]es teicu.

QR kodu varēja dizainēt dažādi. Ar vienu lielu kvadrātu stūrī, varēja visu apļveidā, varēja kā izplūdušu svītrkodu - tie arī nolasās kā QR. Bet viņi uztaisīja

šo kā Heroda tempļa vizualizāciju.

“Cilvēks ar QR kodu ir kā prece! Bet zem QR koda slēpjas tikai un vienīgi skaitļi: digitālā sausuma filozofija. Pilnīgs sausums!” Zigfrids sacīja.

“Izkaltums,” es pārtvēru viņa domu. “Kā sausas smiltis plūst, berzēdamās gar krastiem, reiz dzīvas upes vietā. Masonu tumšo rituālu “kvadrātā” ir trīs gari svečturi, nu ceturtā vieta masonim pašam, var tur nostāties ar savu QR - ātrās atbildes verga kodu...”

QR kodu cilvēkiem uzspieda kā “bezgalīgā kovidrežīma” “pasi”. Latvijā to nosauca par “sadarbspējīgo sertifikātu”, it kā cilvēki, kas neļauj sevī ievadīt injekciju, nebūtu sadarbspējīgi. “Sadarbspējīgais sertifikāts” ar tirāniju, ar ļaunumu. (Lietuvā to ciniski sauca par “iespēju pasi”, it kā bez tās vairs iespēju nebūtu.)

“Ņemot vērā daudzos pēcvakcīnu blakņu, nāvju gadījumus, Latvijā to varēja saukt arī par “sadarbnespējīgo sertifikātu””, tā teica Zigfrids.

“Aplūkosim slaveno kūkā kodu - kāpēc tas vispār ir tieši tāds un ko tas simbolizē,” raksta Aivis Vasiļevskis. “Katrā stūrī tam redzams viens kvadrāts, bet ceturtajā stūrī tas vēl ir neliels un mazliet uz iekšpusi - tas nozīmē, ka tas vēl nav līdz galam pabeigts.

Tagad apskatāmies, kā senās gravīrās izskatās senais templis Jeruzalemē. Tur tie bija divi, Zālamanam piedēvētais, kuru nopostīja babilonieši, un tad Heroda atjaunotais, ko atkal nopostīja romieši mūsu ēras 70. gadā.

Šiem tempļiem pa vidu bija svētais kambaris un vienlaicīgi upurēšanas altāris. Šodienas kodam tur tiek rakstīts attiecīgās kompānijas nosaukums, kas simbolizē to pašu upurēšanu, un katrs šo zīmi saņēmušais arī tiek simboliski upurēts. Jautājums - kam? Ortodoksālā jūdaismā ir stingra ticība, ka templis tiks atjaunots vēl trešo reizi un tas ir viens no viņu mesijas uzdevumiem, kam jāapvieno visa pasaule zem vienas varas un reliģijas.

Iznāk tā pati jaunā pasaules kārtība jeb Antikrists. Acīmredzot, ka nekas te netiek darīts tāpat vien un process ir palaists ar dziļu okultu nozīmi... Tiešā veidā piepildās senie pravietojumi un pati galvenā cīņa notiek šobrīd ar tādu ienaidnieku, kas nav aptverams fiziskajā pasaulē vien. Vienlaicīgi tas izskaidro arī instinktīvo pretošanās sajūtu šai sistēmai...”

“Sātans vienmēr piedāvā labumus īstermiņā un ir ļoti labs mārketinga speciālists, BET galā tam visam ir elle, jo nekā cita viņam ilgtermiņā nav,” komentē Jānis Kokars.

Ļaudis citē Jauno Derību: “Jo ne pret miesu un asinīm mums jācīnās, bet pret valdībām un varām, šīs tumsības pasaules valdniekiem un pret ļaunajiem gariem pasaules telpā.” (Efeziešiem,12:6).

QR kovidkods cilvēkiem apmaiņā pret injekcijas pieņemšanu? Lai Pentagona 5G visu cilvēci var pieslēgt “centrālo banksteru” ciparu sistēmai? Lai vispārējās verdzības slazds aizcērtas un atjaunojas Hēroda tempļa matrica? Tas nenotiks nekad. Ne jau sātans, bet tikai un vienīgi Dievs “ir kungu Kungs un ķēniņu Ķēniņš.”

“Vai nezinājāt, ka jūs esat Dieva svētnīca un ka Dieva Gars mājo jūsos? Ja kāds Dieva svētnīcu apgāna, to Dievs iznīcinās. Jo Dieva svētnīca ir svēta, un tā esat jūs”, (l.kor. 3:16,17). Padomājiet par šiem svētā Pāvila vārdiem, pirms ļaujieties testēties, pirms ejat pēc svešo gēnu injekcijas, pirms liekat kovidmasku. Un padomājiet, kas notiks ar visiem tiem, kas jums to uzspiež.

Arī ietekmīgi varenā Hēroda dzīves gals izvērtās tik mokošs un nožēlojams, ka vēsturē pat iegājies termins “Hēroda slimība” jeb fiziskā alga par ļaunumu. Hērods - nevainīgu bērnu masu slepkava, savu perversiju dēļ lika nocirst Jānim Kristītājam galvu un pasniegt to uz šķīvja kādai savai prostitūtai, kuru vēsturē pazīst ar vārdu Solome. Hērods sūtīja nogalināt tikko piedzimušo bērnu Jēzu un lika nogalināt visus jaundzimušos līdz 2 gadu vecumam plašos apgabalos. Un tagad Google var lasīt, ka Hērods Slepkava neesot bijis slepkava, bet gan augstsirdīgs jūdu ķēniņš. Savukārt apustuli Sv. Mateju “ēnainās pārvaldes” vietne Google apvaino melošanā...

Kāpēc viņi atceļ QR kodus un pamazām velkas atpakaļ savos glumaj os pagrabos? Kāpēc tirānija zaudē spēku? Cilvēku nepakļaušanās dēļ. Bet tik daudzi taču savakcinēti... Un tomēr līdz galam nepakļaujas. Izrādījās, ka “gēnu špri-ces” īsti nedarbojas cilvēku pieslēgšanai 5G un viņu apziņas pārmodelēšanai. Pētnieki sasolīja un piečakarēja? Ar ķīmtrasēm kaisītie toksiskie putekļi tik strauji nepiepilda cilvēku organismus, kā bija paredzēts? Arī caur testu irbuļiem sadurt mikroadatas neizdodas? Grafēna oksīds izvadās? Cik vareni pirms gada par “nemanāmiem” mikrodūrieniem lielījās Geitss, kad kopā ar Sorosu nopirka PCR testu rūpnīcas! Bet viņi nezināja, ka tik daudzi nepakļausies ne testu, ne injekciju, ne masku režīmam. Iespējams, neizplānoja, ka daudzi tik strauji mirs no injekcijām un zaudēs veselību, pasaulei piedzīvojot vēl nepieredzēti plašu iegūtā imūndeficīta sindromu, ko pazīstam ar nosaukumu HIV/ AIDS, par ko jau 2021. gada sākumā tik izmisīgi, lauzdamies cauri valdības apkalpojošo melu mediju cenzūrai, brīdināja ievērojami ārsti un zinātnieki, redzot, ka kovidinjekcijās ir arī AIDS izraisoši elementi...

* * *

Sarmīte Vanaga 2021. gada nogalē publiski dalījās piedzīvotajā: “Mana jaunākā meita, zinot manu nostāju vakcinācijas jautājumā, to pagājušā pavasarī

izdarīja slepus. Ietekmēja viena no vecākajām māsām un draudzenes [vai viņas uz to ietekmēja kariņvaldība, masu mediji un injekciju reklamētāji?].

Viņai tad bija 17 gadu. Kopš 2. vakcīnas (Pfizer), kas bija jūnija sākumā, viņa nepārtraukti slimo. Visu vasaru nenormāls klepus, sāpēja galva un locītavas, pastāvīgas iesnas un nespēks. Visas draudzenes diezgan smagi izslimoja kovi-du, viena septembrī pat divas nedēļas gulēja Strādinos pie sistēmām [vakcīnas sapostīja imunitāti]. Tagad tikai es uzzināju, ka viņas visas reizē sapotējušās. Manējā kovidu izslimoja decembra vidū. Pirms divām nedēļām... viņa gandrīz nomira no iekšējās asiņošanas. Sāpēja vēders. Diennakti. Aizvedām uz slimnīcu, un tur tūlīt operēja. Izrādās, ka bija plīsuši kaut kādi asinsvadi pie iekšējiem orgāniem. Vēdera dobumā bija pilns ar asinīm. Teica, ka līdz rītam neizdzīvotu. Pirms tam viņa neslimoja vispār. Pie ārsta gāja tikai, lai dabūtu zīmi uz vasaras nometnēm [mūsu bērnībā nekādas ārsta zīmes nometnēm neprasīja]. Tagad man ir vēl viens pārliecināts antivakseris. Es vēroju vakcīnas sekas, jo neko jau citu daudz darīt nevaru.... šo uzrakstīju zināšanai. Varbūt kādam noderēs, lai pasargātu savējos.”

VAIDS JEB V AIDS

“AIDS nosaukumu lieto, lai aprakstītu vairākas potenciāli dzīvībai bīstamas infekcijas un slimības, kas rodas, ja jūsu imūnsistēma ir nopietni bojāta. Cilvēkiem ar iegūta imūndeficīta sindromu ir paaugstināts risks saslimt ar noteiktiem vēža veidiem un infekcijām. COVID-19 injekcijas izraisa vai nu iegūta imūndeficīta sindromu, vai jaunu stāvokli ar līdzīgām pazīmēm, ko var raksturot tikai kā kovidvakcīnas izraisītu iegūto imūndeficīta sindromu (VAIDS).”[120]

Scenāriju daudzi atceras: “Mums ir jauna vakcīna - tā 98% novērš saslimstību ar kovid. Bet pēc laiciņa: vakcīnas ir drošas 84% gadījumos. Tad: vakcīnas ir drošas 48% gadījumu, vēlāk - vakcīna aizsargā dažas nedēļas... Vakcīna neaizsargā - “lai atgūtu brīvību”, jums ir nepieciešams būsteris jeb balstvakcīna! Dursim visus!” “Patiesībā vakcīnas efektivitāte nav vakcīnas mērs, tas ir vakcīnas saņēmēja imūnsistēmas darbības rādītājs salīdzinājumā ar nevakcinētas personas imūnsistēmas darbību. Vakcīnas efektivitāte nemainās - imunitātes veiktspēja gan mainās. Ja varas iestādes paziņo, ka vakcīnu efektivitāte vājinās, tās patiesībā nozīmē, ka jūsu imūnsistēmas darbība vājinās.”[121]

Izanalizējot valstu datus, pētnieki secina, ka “dubultvakcinētā cilvēka imūnsistēmas veiktspēja cīņai pret vīrusiem, baktērijām un vēzi jau 2022. gada janvārī ir samazinājusies līdz 35% .

Tas nenozīmē, ka vakcīnas nedarbojas, tas nozīmē, ka tās bojā imūnsistēmu un katrs kovid-19 vakcīnas efektivitātes kritums par 1 % nozīmē jūsu imūnsistēmas spēju samazināšanos par 1 % (to mēra pēc gadījumu skaita attiecības starp vakcinēto un nevakcinēto). Dati pierāda, ka COVID-19 vakcīnas ir radījušas kaitējumu imūnsistēmai, kuras darbība nu pasliktinās ar katru nedēļu.”[122]“Kovidvakcīnas nomāc iedzimto imūnsistēmu ar ģenētiskām modifikācijām. Vakcīnu darbs “organisma apmācībai” tiek pabeigts dažu nedēļu laikā. Bet jūsu imūnsistēmas darbs nekad nav pabeigts. Novājinās jūsu imūnsistēma, nevis vakcīnas. Šķietamās vakcīnas efektivitātes zudums patiesībā ir imūnsistēmas efektivitātes zudums.”[123]

“Visas kovidvakcīnas pakāpeniski bojā, degradē un iznīcina jūsu imūnsistēmu, izraisot vairāk infekciju, ilgāku atveseļošanās laiku no infekcijas un visbeidzot sepsi (bez masīvas medicīniskas iejaukšanās no infekcijas neatveseļojas).”[124]“Demokrātiskās” tirānvaldības, bigpharma un masu mediji noklusē ģenētisko vakcīnu lielo problēmu - nepārstāt ražot pīķa proteīnus.

“Es jautāju AstraZeneca, cik ilgi pēc vakcinācijas manas šūnas ražos “pīķus”? Viņi teica: mēs nezinām, joprojām to pētām. Es to zinu, jo Kembridžā mācījos šūnu bioloģiju. Katra vakcinētā šūna turpinās ražot pīķa proteīnus, līdz tā nomirs vai to nogalina jūsu T šūnas.

Vakcīna informē jūsu imūnsistēmu, ka pīķa proteīni ir ļoti bīstami antigēni... Visas jūsu ķermeņa šūnas, kam vien tika klāt vakcīnšķidrums, nu ir ģenētiski pārprogrammētas, lai ražotu pīķa proteīnus. Jūsu imūnsistēma atpazīst vakcinētās šūnas kā pīķa proteīnu rūpnīcas. Tātad jūsu ķermenis nonāk mūžīgā pilsoņu karā, kurā arvien vairāk jūsu imūno resursu tiek tērēts, nogalinot vakcinētās šūnas... Dažas no šīm šūnām, piemēram, sirds muskuļa šūnas un smadzeņu šūnas, netiek aizstātas... Situācija pasliktinās pēc 2. un vēl traģiskāk pēc 3. vakcīnšāviena... Jūs domājat, ka vakcīnas ir drošas, bet jūsu imūnsistēma tā nedomā. Jūsu uzticamā imūnsistēma nogalina katru vakcinēto šūnu, ko tā var atrast. Būtībā tā ir vakcīna, kas apmāca nogalināt. Tieši šis pilsoņu karš liek domāt, ka vakcīnas efektivitāte samazinās. Bet vakcīnas efektivitāte vispār nesamazinās. Jūsu imūnsistēmas reakcija samazinās. Jums attīstās VAIDS,

Vaccine Acquired Immune Deficiency Syndrome”[125]“Kovidrežīmu ieviesēji politiķi solīja, ka vakcinācija izbeigs pandēmiju. Taču viņi ar vakcīnām dramatiski grāva cilvēku imūnsistēmu, kuri “tagad ir nolemti atkārtoti inficēties ar iepriekš nenozīmīgiem vīrusiem un dažādām citām slimībām,” to jau raksta ļoti daudzi.

Jau 2021. gada sākumā slavenā Dr. Kerija Madeja (Carrie Madej)[126] kopā ar citiem speciālistiem izanalizēja kovidvakcīnas olbaltuma kodu. “Tas ir kods ar 18 AIDS elementiem. Austrālijā pēc k-19 vakcīnām paņēma analīzes un 100% tās bija HIV pozitīvas. Taču mierināja: tas ir tikai pagaidām, pēc tam tas pazudīs...”[127] Diemžēl Latvijā arī šo viņas vēstījumu drastiski cenzēja Ingas Springes komanda, lai tikai tas nenonāktu pie cilvēkiem kā brīdinājums^128.

Diemžēl “arvien vairāk pierādījumu liecina, ka mRNS vakcīnas izraisa imūndeficīta sindromu - no vakcīnas iegūto jeb vakcīnas izraisīto, ko sauc par vakcīnas AIDS - VAIDS. Arvien vairāk tiek ziņots par tādām slimībām kā vēzis, herpes, jostas roze un autoimūnām slimībām vakcinētiem cilvēkiem. Visām šīm slimībām kopīgs ir tas, ka to aizsardzība ir atkarīga no pareizas imūnsis-tēmas darbības. Dažādi ziņojumi liecina par vakcīnas izraisītiem bojājumiem, kas arvien vairāk tiek ārstēti intensīvās terapijas nodaļās,” raksta Dr. Piters F. Meijers (16.2.22.). “Tajā pašā laikā pieaug brīdinājuma signāli no finanšu aprindām. Piemēram, Pfizer pārsteidzoši atsauca pieteikumu mRNS preparāta apstiprināšanai zīdaiņiem un turklāt pievienoja savam gada pārskatam jaunu uzņēmējdarbības risku: “Nelabvēlīgi drošības dati”... Moderna izpilddirektors samazināja savu akciju paketi un pazuda no Twitter. Johnson&Johnson apturēja savas kovidvakcīnas, BioNTech un Moderna akciju cenas strauji krītas.”[129]

Dažādu valstu dati liecina, ka vakcinēti cilvēki ir ievērojami jūtīgāki pret infekcijām, nopietnām slimībām un nāvi, nekā nevakcinēti cilvēki... Vakcinācija ir spēcīgi novājinājusi cilvēka imūnsistēmu.

Tomēr vakcinu izraisītam AIDS nav nekāda sakara ar HIV, jo cēloņi ir dažādi.

V-AIDS ir vairāk vai mazāk izteikta imūnsistēmas pavājināšanās, ko izraisa gēnu inženierija, mRNS, mākslīgi radītie “pīķi” un dažādas vakcīnsastāvdaļas. Lai varētu ģenētisko mRNS ievadīt šūnās, jāapmāna imūnsistēma. To izdara kovidvakcīnās esošie lipīdu izstrādājumi^130, kuros ir iekļauti mRNS. AIDS pati par sevi nav slimība, tomēr, ja imūnsistēmas svarīgas daļas nedarbojas, baktērijas un slimības tā nespēj apkarot vai tikai ar grūtībām spēj. Augstāks infekcijas slimību un vēža līmenis vakcinēto personu vidū jau liecina par problēmām. .. Arī Minhenes uzņēmuma Mitocare zinātniskais direktors, onkologs Florians Šilings, video uzrunā^131 [132] sīki izskaidroja daudzos secinājumus par vakcīnu izraisīto AIDS. Imūnsistēma izsīkst, kad cilvēka imūnaizsardzības šūnas tiek pārprogrammētas ģenētiskā līmenī. Svarīgi aspekti ir T šūnu funkcijas zudums, interferona sistēmas izslēgšana, palīgšūnu funkcionālā izsīkšana un aizsardzības šūnu ģenētiskā pārprogrammēšana...

* * *

Premjers Kariņš taču skaidri pateica jau 2020. gada nogalē207: “Katra cilvēka dzīvība ir mūsu valstī traģēdija,” tieši tā Kariņš teica publiski visai Latvijai. Tātad - katra nāve ir iepriecinājums, ieguvums viņam un viņa grupējumam? Loģiski. “Un mums ir kopīgi jāstrādā, lai šīs traģēdijas nenotiktu”, viņš turpināja. Tātad - jāvēršas pret dzimstību, pret dzīvību, jādara viss, lai veicinātu nāves. Atklāts cilvēks.

Vai tad to no viņa mutes skaidri nedzirdēja visi, kas klausīja viņa rīkojumiem un pavēlēm? Viņš nepārteicās. Viņš runāja nopietni.

VAI VAKCĪNU NĀVES PĻAUJAS ATVĒZIENS?

Oficiālā statistika, kas pakļauta korumpētām valdībām, parasti nopūlas sagrozīt, mākslīgi samazināt negatīvos rādītājus. Bet pamattendences noslēpt tomēr nespēj. “Latvijā pagājušajā gadā miruši 34 142 iedzīvotāji, kas ir lielākais reģistrētais mirušo skaits pēdējo 20 gadu laikā, aģentūrai LĒTA pavēstīja Centrālajā statistikas pārvaldē.”

Iepriekšējos gados mirušo skaitam Latvijā bija tendence mazināties. “Savukārt 2021. gadā situācija mainījās un mirušo skaits, salīdzinot ar 2020. gadu, pieauga par 18%.”[133]

Lielākais mirušo skaita pieaugums bija 2021. gada nogalē - oktobrī un novembrī [decembri viņi pat nepiemin (!)], kad mirušo skaits bija par 24% lielāks nekā vidēji 2021. gada mēnešos.

Viņi vieglprātīgi bārsta nepatiesības, par “pēdējiem 20 gadiem”. 2021. Latvijai ir drausmīgs “nāves gads” vismaz pēdējo 70 gadu laikā. Ņemot vērā, ka neparasti liela mirstība (pārsniedzot 28% no “drūmā gada” vidējā mērījuma), bijusi gada beigu mēnešos, tad kāds būs 2022.? Vakcīnsekas tikai vēl sāk savu posta darbu...

Latvijā kovidvakcināciju uzsāka 2020. gada 28. decembrī, tikai kopš 2021. gada aprīļa Latvijā atvēra lielos vakcinācijas centrus un kopš septembra uzsāka drastisku injekciju uzspiešanu.

Tātad, nav vēl pagājis pat gads. Pirmos vakcinēja mediķus, un situācija medicīnas jomā Latvijā 2022. gada sākumā ir traģiska: tūkstošiem mediķu piepeši slimo vienlaikus un nespēj strādāt.[134]

Tagad daudzi jautā - vai tiešām saeimas sātaniskā kovidkoalīcija ar savu kariņvaldību būs spējusi Latvijas cilvēkus ieraut tajā “injekciju nāves gadu kopojumā”, kāds atainots uz Rotšildu The Economist “ļauno plānu” jaunākā vāka?[135]

“Statistikas pārvaldes dati liecina, ka pērn dzimstība bija viena no zemākajām pēdējo 100 gadu laikā... 2021. gadā piedzimis par 437 bērniem mazāk nekā iepriekšējā gadā.” Ja Latvijā, kā viņi raksta, 2022. gadam sākoties, bijuši 1,873 miljoni iedzīvotāju, tas ir bīstams dzimstības kritums.

GENOCĪDAM NAV NOILGUMA

“Es uzskatu, ka tas, kas ir izdarīts 2 gados, ir bijis klajš un nepārprotams genocīds pret Latvijas iedzīvotājiem... Desmitiem tūkstošiem cilvēku piespiedu kārtā tika atņemta iztikas iespēja, tūkstoši bija spiesti doties prom, lai nodrošinātu savu un ģimenes iztiku.

Simtiem tūkstošiem tika salauztas dzīves un veselība, piespiežot sevī ievadīt eksperimentālus medikamentus.

Tika izzagts Latvijas valsts budžets daudzus desmitus gadus uz priekšu. Tauta tika apsaukāta un pazemota no varas un tās pakalpiņu puses,” rakstā Genocīds un atbildība (2.2.22) pauž Klāvs Radziņš.

“Es ticu, ka pienāks laiks, kad šis fakts tiks gan konstatēts, gan atzīts un TAM BŪS SEKAS. Nederēs vairs šodien, tāpat kā 1949. vai 1941. gadā ietrenētās un pārmantotās frāzes - es jau negribēju, mani piespieda...

TIEM, KURI PLĀNOJA, ORGANIZĒJA UN IZPILDĪJA GENOCĪDU PRET LATVIJAS IEDZĪVOTĀJIEM, BŪS JĀATBILD.”

Mans agrākais studiju biedrs Klāvs rakstot arī par “valsts, pašvaldību un izglītības iestāžu un to struktūrvienību vadītājiem, kuri, izpildot prettiesiskus un cilvēku cieņu pazemojošus lēmumus, ir atlaiduši no darba cilvēkus vai arī izteikuši draudus atlaist,” precīzi norāda: “Ir jābūt starptautiskai, neatkarīgai struktūrai, kura spēj izanalizēt un konstatēt lēmumu pieņēmējus un izpildītājus, tai skaitā arī veikt budžeta izlietojuma analīzi. Par vainīgajiem atzītajiem kā genocīdā, tā nodokļu maksātāju naudas izzagšanā ir jāatbild par pastrādāto... valstij ir jānodrošina kompensācijas mehānisms genocīdā cietušajiem, atlīdzinot kā morālos, tā materiālos zaudējumus, ja cietušais tādus vēlas saņemt.

Šis nav tas gadījums, par kuri teikt: ui, kaut kā stulbi sanāca. Šoreiz cietēji bija visi. Un to jutīs vēl daudzas paaudzes.

Tieši tamdēļ to nedrīkst nedz aizmirst, nedz piedot.”

Vai atceraties kā Siguldas opermūzikas svētku organizators Dainis Kalns sludināja, ka vajagot pensionāriem atņem pensijas, ja tie neļauj sevi sadurt? Viņš publiski nozākāja pensionārus par “bioloģiskajiem ieročiem”. Un policija ne ausi necēla. Un vēl 2022. gada februārī Pavļuts joprojām uzmācās pensionāriem ar aicinājumu špricēties.[136]

Kad citas valstis (arī Igaunija un Lietuva), izbeidza kovidrežīmus, kariņ-valdība un saeimas koviodkoalīcija joprojām, kā ar nagiem iekrampējušies, turpināja tirāniju Latvijā. Joprojām tūkstošiem cilvēku laupīja iespēju strādāt un saņemt iztikas līdzekļus.

Vai atceraties 2022. gada janvāri, kad Kariņš no ministru prezidenta augstumiem bargi draudēja ar soda naudām tiem, kas atsakās pieņemt riskanti nāvējošo injekciju? Bet tas nozīmēja uzkrāmēt milzu soda naudas cilvēkiem, kam tā jau atņemts darbs, kam nopelnītie bezdarbnieka pabalsti “iesaldēti”. Turklāt vietvara jau tā Latvijas cilvēkus novedusi situācijā, kad 371 000 saņem mazāk par minimālo algu.[137]

Kāda ir “parādu piedziņas” sistēma Latvijā? Pēc soda naudas nesamaksāšanas, cilvēks saņem draudu vēstuli no nacapvienības izlolojuma, ko Latvijā sauc par “tiesu izpildītājiem”. Noskatītajam upurim tie uzrēķina lielus soda procentus, kas ātri pieaug. Par to izmet cilvēkus no viņu mājām, atņem visu.

Latvijā viņi nokārtojuši tā - pieslēdzas tirānijas policija un izmet cilvēkus no viņu mājām. Nav samaksājis “parādu”. Jau pirms gadiem bija neskaitāmi gadījumi, kā nacapvienības lobētie tiesu izpildītāji par pāris simtu parādu cilvēkiem atņēma simtiem reižu vērtīgākus īpašumus. Tagad Kariņš to draudēja izvērst pret visiem nevakcinētajiem. Un kurš šaubās, ka viņa valdība tādā veidā plānoja aplaupīt un iznīcināt tūkstošiem cilvēku? Tos, ko viņi apzīmēja par “nevakcinēto” minoritāti.

* * *

20 eiro no novembra piemaksāja tiem pensionāriem, kas ļāvuši sevi sadurt vai izlūgušies medicīnisko izziņu par iespēju “atlikt vakcināciju”, tik brutāls bija spiediens pret katram cilvēkam tik būtisko: viņa paša ķermeni.

Tajā paša laikā drastiski palienot maksu par apkuri, ceļot vispārējo inflāciju. “20 eiro” un Pavļuta uzmākšanās izskatījās pēc sadistiskas ņirgāšanās, ko viņš un kariņvaldība perversi izbauda.

Un nacapvienības seja Burkovskis, tikko ietika Ropažu novada domē, tūlīt pasludināja: “Pedagogiem, kuri nevakcinējas, jāparaksta dokuments, ka viņi bērnus nemīl.” Un naski viņa ziņu popularizēja režīma mediji. Un viņu Izglītības jeb tumsonības ministre Muižniece drastiski spieda uz obligāto vakcināciju, maskām, testiem skolās. Tā bija vēl nepiedzīvota varmācība pret bērniem, pret skolotājiem, pret vecākiem... Pret Latvijas nākotni.

(Muižniece lepni vēstīja: 2021. gada oktobra sākumā “49% Latvijas jauniešu kovidvakcinēti 12-15 g.v. - 33%; 16-17 g.v. 48%, 18 g.v. 63%, 19-24 g.v. 59%” - ar drastisku šantāžu, ar pamattiesību atņemšanu jauniešiem to viņa bija panākusi). “Grūti iedomāties, cik neauglīgo bērnu mēs dabūsim nākotnē. Cik slimo mazbērnu?”; “Ir gan, ar ko lielīties, tas ir šausmīgi!”; “Šis viss ar bērniem nebeigsies labi” - cilvēku sašutums virmo liels.[138]

Tā vietā, lai aizsargātu cilvēku pamattiesības uz savu ķermeni, tiesībsargs Jansons, kā atbalstot noziedzīgo tirāniju, paziņo: “Ja brīvprātīga vakcinācijas politika^139 nav pietiekama... ir pamats ieviest obligātu vakcinācijas politiku.”[140]

Nacapvienības runasvīrs Dombrava: “Obligātu vakcināciju vajadzētu noteikt senioriem un cilvēkiem ar hroniskām slimībām” - daudz dažādu sadistisku izteicienu pludoja ikdienas. Un pat tantiņa Latgalē bez tirānvaldības QR koda nedrīkstēja pat savas gotiņas pienu vairs nodot...

Un saeimas kovidkoalīcija un viņu valdība 2021. gada nogalē arvien naskāk ķeras klāt arvien mazākiem Latvijas bērniem.

Dr. Roberts Malone, ārsts un zinātnieks, mRNS vakcīnu izgudrotājs 2021. gada videovēstījumā ir tiešs: “Pirms injicējat savu bērnu, vēlos jums darīt zināmus zinātniskos faktus par šo ģenētisko vakcīnu, kuras pamatā ir manis izveidotā mRNS vakcīnas tehnoloģija.

Ir trīs pamatlietas:

1. - bērnu šūnās tiks ievadīts vīrusa gēns. Šis gēns liks jūsu bērna ķermenim ražot toksiskus pīķa proteīnus. Šīs olbaltumvielas bieži izraisa neatgriezeniskus bojājumus bērnu kritiskajos orgānos. Viņu smadzenēs un nervu sistēmā, viņu sirdī un asinsvados, arī viņu reproduktīvajā sistēmā. Šī vakcīna var izraisīt būtiskas izmaiņas viņu imūnsistēmā.

Tiklīdz bojājumi radušies, tie ir neatgriezeniski.

Jūs nevarat labot ģenētiski atiestatītu imūnsistēmu. Šīs vakcīnas var izraisīt reproduktīvos bojājumus, kas var ietekmēt nākamās jūsu ģimenes paaudzes.

2. - šī jaunā tehnoloģija nav pietiekami pārbaudīta. Vajadzīgas vismaz pieci gadi ilgas izpētes, lai mēs varētu izprast šīs jaunās tehnoloģijas riskus. Jaunu zāļu radītais kaitējums un riski bieži tiek atklāti daudzus gadus vēlāk.

Pajautājiet sev: vai vēlaties, lai jūsu bērns būtu daļa no radikālākā medicīnas eksperimenta cilvēces vēsturē?

3. - iemesls, kāpēc viņi liek vakcinēt jūsu bērni, ir meli. Jūsu bērnus nerada draudus saviem vecākiem vai vecvecākiem... Mans stingrs ieteikums jums: pretoties un cīnīties, lai aizsargātu savus bērnus!”[141]

“Cik ilgā laikā izstrādā normālas vakcīnas?” Pēteris Apinis jautāja. Zavadska atbildēja: “Tie ir nu pieci gadi, tas ir absolūtākais minimums, tie ir parasti 10-15 gadi.” Apinis tikai pārsteigumā nosvilpoja. Tas bija - pavasarī. Bet jau 2021. gadā Imunizācijas valsts padomes vadītāja, tā pati Zavadska, izmantojot savu amatu, uzstājīgi visus “aicina” vakcinēties ar pavisam jaunām, eksperimentālām injekcijām. Kad skaidri zināms par to izraisītiem miljoniem sakropļojumu un nāvju. Turklāt Zavadska “iesaka” bīstamās injekcijas pat

grūtniecēm un maziem bērniem... Viņa salti melo, ka nopietnas blaknes esot “dažiem cilvēkiem no miljona”, ka neesot pamata teikt, ka bērniem no 5 līdz 11 gadiem kovidinjekciju blaknes “būtu biežākas”. Ne jau tikai Zavadska cīnās pret cilvēku veselību un dzīvībām. Visa ķariņvaldība, saeimas kovidkoalīcija un citi atsevišķie, piem., “ģimenes ārsts” Ainis Dzalbs, kurš publiski uzsvēra, ka “vajadzētu vakcinēt pilnīgi visus bērnus”. Arī Dzalba “aicinājums” virzīja genocīdu. Tāpat kā Jaunupa, Šmidres, Vaikules u.c. Arī viltīgā un bīstamā portāla un “vecāku organizācijas” Mammām un tētiem vadītāja Inga Akmentiņa-Smiltiņa uzsvēra, ka “pote ir nepieciešama”. Viņi gan skumji lēsa, ka tikai 10% līdz 20% bērnus “varētu sapotēt”, jo vecāki turas pretī. Un Nacionālais veselības dienests sludina: ’’kovidvakcīnas esot “drošas, pārbaudītas un stiprina imunitāti pret kovid-19” (15.12.21.). Pēc miljonu sakropļojumiem un nāvēm viņi to runā!

VĀRDA “NĒ” SPĒKS

Katra cilvēka dzīvē svarīga un pat nepieciešama ir spēja pateikt “Nē”. Tas konstatēts arī dažādos zinātniskos pētījumos. Šobrīd būtiski ir spēt pateikt skaidru „Nē!” tiem, kas draud, ka “nāksies kovidvakcinēties” jeb piedalīties medicīniskā “gēnu terapijas” eksperimentā, nemitīgi testēties kā “aizdomīgi slimajiem”, pieciest ekonomiskus žņaugus, justies nobiedētiem un nespējīgiem “neko ietekmēt”. Spēja pateikt “Nē” tiem, kas ar viltu vai varu izdzēš cilvēktiesības, cilvēka brīvo izvēli un brīvo gribu.

Vārds “Nē” nozīmē, ka tu vienlaikus saki “Jā” kam citam, kas tavā dzīvē ir daudz būtiskāks. Sakot “Nē” bailēm, tu automātiski sāc rīkoties drosmīgāk un produktīvāk. Sakot “Nē” uzmācīgam priekšniekam, deputātam, ministram, žurnālistam, ārstam, kas tevi nesamērīgi apkrauj ar nevēlamām nastām, kā tuksnesim dzimušu kamieli, tu vienlaikus pasaki “Jā” pats sev un savām izvēlēm, saviem mīļajiem un ģimenei. Pasaki “Jā” pats savai pilnvērtīgai dzīvei! Tādai, kādu pats vēlies, nevis tādai, kādu tev pūlas uztiept - pieprasot, pavēlot, draudot.

Jo cilvēkam vienmēr ir izvēle. Arī tad, ja šķiet, ka nav, jeb Dr. Trevis Bredberija (Bradberry) vārdiem sakot: “Izliekoties, ka izvēles nav, jūs sevi nolemjat upura lomai, kļūstat par upuri, kļūstat par tādu, kas brīvprātīgi nēsā bezpalīdzības mētelīti”. Rīkojoties kā upuris, jūs nododat pats savu spēku citiem un nākotnē neiegūsiet labāko, ko varat iegūt. To, ko dzīve un liktenis jums sniegtu, ja jūs zinātu, ka jebkurā situācijā jums ir izvēle.

Ja, piemēram, Rīgas Stradiņa universitātē vai citur piepeši neuzņem eksperimentāli nevakcionētos, tas nozīmē, ka tur šobrīd noteikti nevajag studēt, bet gan doties uz daudz labākām universitātēm, kur nav absurdu un cilvēka tiesību ierobežojošu prasību. Pasaulē joprojām izvēles iespēju netrūkst! Un visās jomās!

Vai spiež vakcinēties darbā? Draud? Biedē? Tad ir brīdis nomainīt tādu darbu.

Kardināls Jānis Pujāts kā Latvijas kristiešu sirdsapziņa Aivara Smana un Artura Bērna intervijā uz jautājumu: “Vai jūs nebaidieties no kovida?” vien izplūst gaišos smieklos. “Vai jūs atbalstāt vakcināciju Latvijā?” - “Nekādā ziņā es personīgi nekur neiešu un neļaušu sevi vakcinēt,” kardināls atbild. Un vēlāk to atkārto arī intervijā Aivaram Smanam un Edgaram Zvejām.

“Valsts armijā ir pavēle izdota, ka visiem karavīriem ir obligāti jāpotējas. Savādāk viņiem jāiet prom no armijas. Vai tas ir normāli?” - “Tad ir jāiet prom no armijas. Ja jau tā,” nosaka sirmais kardināls un vēl piebilst: “Katram cilvēkam ir brīva izvēle un nevienam nevar [ar varu ko] uzspiest. Ja Dievs ir devis cilvēkam brīvību, tad nedrīkst viņu ierobežot. Viņš [cilvēks] atbildēs par savu brīvību. Katrs.”

Izvēle ir jūsu rokās. Jo izvēle ir vienmēr. Un dabiska drosme arī vajadzīga vienmēr. “Spēja pateikt drosmīgu „Nē” daudziem cilvēkiem ir galvenais izaicinājums,” raksta Dr. Bredberijs. “Bet vārdam “Nē” jums allaž jābūt pie rokas, kā ierocim, kā ērtam un tik vajadzīgam rīkam, ko izmantot. Kad ir laiks teikt skaidru „Nē”, nevajag lietot: „es nedomāju, ka to varu” vai „es neesmu drošs, ka...”, “es negribētu, jo...”, “varbūt vēlāk...”, “varbūt citreiz”, “vēl jāpadomā...” Vienkārši pasakiet skaidru: “Nē!””

“Noteikti esmu pret vakcināciju, j o nav iedarbīgāka līdzekļa cīņā ar slimībām kā Dieva dotā imunitātes sistēma. Turklāt nekas cits efektīvāks tās sagraušanā nav izdomāts kā vakcīnas,” Kokneses, Pļaviņu un Gostiņu luterāņu draudžu mācītājs Haralds Biete raksta laikrakstā Staburags (3.8.21.): “Tas ir kā eksperiments ar nezināmu iedarbību ilgtermiņā. Līdz ar to tas teorētiski nelielais ieguvums īstermiņā diezin vai atsver visas iespējamās blaknes nākotnē. Turklāt šo procesu pavada tāda totalitāri manipulatīva apiešanās ar cilvēkiem... Šis spiediens pieaug, un notiek cilvēku diskriminācija vārda tiešā nozīmē”. Par laimi Latvijā ir arī šādi luterāņu mācītāji, pretstatā Vanagam, Bikšem, Paičam, Zušēvicai, kas reklamē un atbalsta “zvēra zīmes” pieņemšanu.

Daudzi noticēja solījumiem, ka, saduroties ar “gēnu šprici”, varēs iekļūt Aglonā Dievmātes svētkos, 15.8.2021. Paklausīja vietējam katoļu arhibīskapam Stankevičam un nopotējās, lai taču baznīcā vai vismaz tās laukumā tiktu. Bet daudzus tāpat baznīcas plašajā teritorijā “baznīckalpi” neielaida, jo, lūk, kopā ar QR “verga kodu” viņi savu pasi nebija paņēmuši līdzi. Pasi? Uz baznīcu? Simtiem gadu neviens pasi baznīcas svētkos nevienam nav prasījis. Kamēr svētvietā Stankevičs un viņa svīta “apkalpo” savus sagaidītos goda viesus: vietvalžu eliti no velnaduča saeimas un valdības, domādami, ka muļķot var pie reizes gan naivos kristiešus, gan arī pašu Dievu, smagi pieviltie krīt zemē pie dievnama žoga ārpusē, Svēto Dievmāti pielūgt...

“Saskaņā ar Vecās Derības likumu sods par cita cilvēka pārdošanu verdzībā bija nāve [2.Moz. 21:16; 5.Moz. 24:7; salīdz. l.Tim. 1:10], un Jaunajā Derībā mums teikts: “Jūs esat dārgi atpirkti, netopiet par cilvēku vergiem.” [ 1 .Kor. 7:23] Brīvam cilvēkam nav vajadzīga atļauja, lai izietu no mājām, ietu uz darbu, ietu uz baznīcu vai apmeklētu kādu tuvinieku. Tikai vergam ir vajadzīga tāda atļauja. Turklāt, ja cilvēkam vairs nav tiesības uz savu ķermeni, bet citi var diktēt, ko tajā injicēt, tad viņam vispār nav tiesību...” Austrālijas luterāņu mācītāja Dr. Maikla Lokvuda un ārsta Dr. īana Heimera rakstu cilvēktiesību aktīvisti pārtulkoja latviski.

Valdībai ir Dieva dota vara darboties pilsoniskajā jomā, lai “ļaundarus sodītu un tos, kas labu darījuši, uzslavētu!”. [l.Pēt. 2:13; sk. Rom. 13:1-7] Tas nedod tai varu uzurpēt Dieva doto varu vai līdz sīkumiem regulēt tās dzīves jomas, pār kurām Dievs tai nav devis varu lemt. Turklāt Dievs ir devis galveno atbildību par savas ģimenes locekļu veselību un labklājību vecākiem, nevis valdībai. Tāpēc valdībai nav tiesību šķirt tuviniekus, aizliegt bērniem godāt savus vecākus, tos apmeklējot... nav tiesību piespiest ģimenes lietot ārstniecības līdzekļus, piemēram, COVID vakcīnas.”[142]

JAUNĀ PASAULES KĀRTĪBA?

“Jēzus Kristus vakar, šodien, rīt ir viens un tas pats. Dieva mīļotais Dēls. Viņš ir mūžīgs. Viņš bija, ir un nāk. Šī pasaule ir Jēzus Kristus radīta,” MamikinaTV runā Latvijā populārais sludinātājs Aleksejs Ļedjajevs, kura lielākie apvainotāji “sektantismā” bija tie, kas paši izrādījās aktīvi kovidtirānijas un sātanisma pielūdzēji.

“Dievs Radītājs, tas ir šīs pasaules radītājs. Dievs Tēvs, Dievs Dēls, Dievs Svētais gars,” atgādina Ļedjajevs. “Un, kad Dievs Tēvs radīja eņģeļus, viņš veda savu Dēlu visumā un teica, lai visi eņģeļi Viņa Dēlam paklanās, pielūdz Viņa Dēlu. Lucifers atteicās pielūgt Viņa Dēlu... Viņš gribēja paņemt varu un teica, es līdzināšos Augtākajam. Es būšu kā dievs. Pēc tā Dievs Tēvs nometa viņu no Debesīm... Pirmā cilvēktiesību kustība aizsākās tur debesīs,” Ļedjajevs skaidro. “Lucifers teica: “mums vienādas tiesības. Ar Dievu... Mēs arī esam cilvēki, mums ir izvēle” un tādā stilā... Viņš pārkāpa visas konstitucionālās normas... Kad sātans nokrita uz Zemes, sagrāba zemi un teica, - Dievs, debesis Tev, bet zeme man! Bet Dievs teica, - Nē, tā nebūs. Zeme arī ir mana.

Vai atceraties, kad Jēzus tuksnesī 40 dienas gavēja un tur satikās ar sātanu? Un ko sātans sacīja Jēzum? Pats pirmais, ko viņš [sātans] teica, ka visa vara uz Zemes, tā saucamā “pasaules kārtība” pieder man! Un kam vēlos, to dodu. Tajā momentā viņš [sātans] parādīja, ka visai politiskai varai uz zemes līdz Kristus atnākšanai bija nosacīts dēmonisks sākums. Sātans saka, ka tā ir mana pasaules valstība, tā man pieder, ko gribu, to daru...

Un viņš saka Jēzum: es zinu, kāpēc Tu esi atnācis. Nu nav tak muļķis sātans. Viņš zināja, ka Kristus ir atnācis izmainīt “pasaules kārtību”. Un sātans viņam saka: pielūdz mani, un es visas pasaules valstības atdošu Tev. Tā bija ļoti nopietna saruna. Bet Jēzus viņam saka: puis, tu kaut ko sajauci vai aizmirsi - Dievam Vienam paklanies un tikai Viņam kalpo!” (“Atkāpies sātan! Tev būs Dievu savu Kungu pielūgt un vienīgi Viņam kalpot!” (Mt. 4:10.))[143]

“Caur pielūgšanu notiek politiskās varas nodošana pār pilsētām, pār pasauli. Jēzus atteicās pielūgt sātanu. Tad mēs nonākam pie krustā sišanas. Tur tika samaksāta cena. Kā Jānis teica, “tur nāk Dieva uguns.” Jēzus uzņēma uz sevis visus pasaules grēkus, tas ir: nāvi par grēkiem. Par grēkiem atmaksa ir nāve.

Viņš paņēma uz sevis pie krusta visus pasaules grēkus, visus pasaules nolādējumus. Un kas notiek tālāk, pēc sodīšanas? Jēzus Kristus nolaidās ellē, paša sātana štābā, galvenajā vadības centrā. Pēc tikšanās tuksnesī, pēc trīs gadiem notiek jauna tikšanās. Kāpēc Jēzus paņēma uz sevi visas pasaules grēkus, lāstus, nolādējumus, slimības? Jēzus nonāca ellē un teica sātanam: Nu sveiks, nu mēs arī satiekamies! Un visas naglas, lāstus, slimības, kas viņam bija, viņš atdeva sātanam, nometa uz sātana, - tev tavs, un tagad - šurp atslēgas no elles un nāves!

Ellē parasti nonāk grēcīgie ļaudis, grēcinieki. Bet te paradokss, te svētais izrādās elles dziļumos, tāpēc ka bija apkrauts ar visas pasaules grēkiem. Ne jau ar saviem, bet visas cilvēces grēkiem, un Viņu ielaida kā grēcinieku, un tad, kad Viņš to draņķību noņēma, atdeva, atmeta to sātanam. Svētajos rakstos teikts, ka sātans gandrīz kļuva akls no Kristus slavas. Notika pats lielākais brīnums. .. notika varas pārņemšana, un Jēzus paņēma no sātana elles un nāves atslēgas. - Vakar tu, sātan, valdīji pasaulē, bet šodien Jēzus, kas paņēma no tevis atslēgas no elles un nāves, un trešajā dienā augšāmcēlās kā uzvarētājs!

Un Bībele vēsta, ka Jēzus Kristus atņēma spēku nāves valstības sātanam. Un pēc tā garīgajā pasaulē, kas mūžīgi pastāv, visa vara pieder Viņam un politiskā un garīgā vara pieder mūsu Kungam Jēzum Kristum. Un mēs šodien pielūdzam Jēzu Kristu, kas sēž Debesu Tēva tronī, un viņš ir dzīvs šodien un mums ar Viņu ir reālas, dzīvas attiecības. Viņš ir dzīvs.

Tagad tie, kam ir “ēnu valdība”, visbiežāk ilumināti un masoni, paņēma speciālu programmu ar nosaukumu “Jaunā pasaules kārtība”, un šiem biedriem ir “zelta miljarda” doktrīna. Konspiroloģija? Nu, lūdzu, izlasiet, tur [viņiem] viss ir rakstīts: kā karus plāno, kā narkotiku kustību plāno, visienesīgākais ir narkotiku bizness. Kā samazināt iedzīvotāju skaitu? Skaidrs, ka narkotiku plūsma, skaidrs, ka kari, skaidrs, ka aborti, epidēmijas līdzšinējās. [Bet] pandēmija ir epidēmiju nākamā pakāpe. Ir pilnīgi skaidrs, ka kovid-19 epidēmijas nebija! Un mūs muļķo šie paši biedri, kas pretendē uz “jauno pasaules kārtību”, kur visi būs čipoti, kur visi būs vadāmi, kur visi būs kā paklausīgas lelles utt.

Bet jums [resp., viņiem] neizdosies “jaunā pasaules kārtība”! Tāpēc, ka Jaunā pasaules kārtība pieder Dievam. Jēzum Kristum. Viņš samaksāja par visu pasaulei un Viņš ir visu valdnieku valdnieks, pēc būtības,” uzsver Ļedjajevs.

Un arī tas, ka kovid-19 izvērsēji visu nomērīja tā, lai pirmo triecienu dotu tieši par 2020. gada kristiešu Lieldienām, aizliedzot kristiešiem baznīcās saņemt svētos vakarēdienus, neatceļ Dieva klātbūtni.

Lai cik lielas būtu centrālo baņķieru alkas injekciju, testu, saindētas pārtikas un ķīmtrašu eksperimentos bojāt Dieva dotos gēnus visai cilvēcei, sabojāt cilvēku, kas radīts pēc Dieva ģīmja un līdzības, pieprogrammēt “tumšajam operatoram”, ģenētiski pieslēgt sātanam, tas neizdosies nekad, lai kā ari viņi pūlētos. Nekādu atslēgu uz genoma pārveidi, uz transhumānisma verdzību rast nesekmēsies. Jo sātans neko nespēj radīt, tas spēj tikai sakropļot. Un viņa kalpi Švābs, pāvests Francisks un citi ultraglobālisti ceļā uz savu transhumā-nismu - 2030, nogāzīsies ar seju dubļos.

“Šīs pasaules valdīšana pieder mūsu Kungam un Viņa Svaidītajam, un Viņš valdīs mūžīgi mūžos! Āmen.”[144]

BLAKNU APBURTAIS LOKS

Kad injekciju reklamētājs Cukerbergs nomainīja Feisbuka logo, ievietojot Meta ar izķēmotas bezgalības simbolu, zobgaļi to nosauca par apburto apli -cilvēku iebāšanu apburtā lokā ar injekciju reklamētāja Cukerberga simbolisku ņirgu... To, ka cilvēki nu netiek ārā no injekciju posta, no ķīmiskās atkarības, īpaši tie, kas notic pandēmijai, ko reklamē Cukerbergs un viņa rečekisti,fast-čekisti, to var redzēt Fb jeb Meta platformā ik dienas:

- “Kolēģe aizskrēja uzbūsteri 14.10. Nākamā dienā darbā neieradās. Teica, ka neesot gulējusi visu nakti, jo sāpot roka no pleca līdz pirkstiem. Viņa pati sadurta, [meita arī], Meitai 16 gadi, naktī guļot sirds no 70 uzlec uz 130+ Skuķis ar migrēnu un sirds klapēm. Kolēģe aizveda meitu uz slimnīcu, tur visādus gudrus testus taisīja. Nevarot saprast... gudrie ārsti brīnās. Mana kolēģe tagad pārdzīvo, kas ar meitu notiek. Tas NAV normāli, j aunai meitenei 16gadi problēmas ar sirdi!!!

- Radiniecei, 20 gadi, pēc vakcīnas asiņaini izdalījumi no deguna+ ļoti sāpīga roka. Citam paziņām pēc pirmās potes puse ķermeņa notirpa, sauca ātros, pateica, ka muguras problēmas. Vēl vienai paziņai iekaisa paduses limfmezgli, jau vairāki mēneši nepāriet.[145]

- Mairita: Man kaimiņš potējās dēļ darba tagad sēž uz slimības lapas sāp visu laiku galvu vājums pastrādāt nevar, ļoti nožēlo ka potējās, tagad tik pa ārstiem skraida.”

- Laukos... pazīstamajam pēc vakcīnas asinsspiediens 220 un trombi kājās. Pirms tam nebija tādas lietas. Ļoti dusmīgs, teica būtu zinājis, ka tā būs, nebūtu vakcinējies.

- Darbinieka brālis, apsardzes sistēmas uzstādītājs... skaitās pie NATO. Maijā saņēma pirmo AstraZeneca poti, bija ok. Bet saņēma otro un tai pat vakarā viņu aizveda uz Stradiņiem. Viņam no asinīm pazuda hemoglobīns. Vairākas asins pārliešanas. Izrakstīja no slimnīcas un vēljoprojām sēž uz slimības lapas. Jo nevar pacelt hemoglobīnu. Vājums, reiboņi, bezspēks.” [Viņu, tāpat kā citus “dienestniekus” nu ārstē no citu cilvēku nodokļiem.]

- Man radinieks Norvēģijā ap 50 gadu vecs. Pēc 2. Pfizer pāris dienu laikā kļuva grūti elpot. Aizvien grūtāk un grūtāk, kamēr sākās asiņains klepus. Tad viņu ielika intensīvā terapijā, pēc pāris dienām - mākslīgā komā. Nogulēja pāris nedēļas - tagad ir pamodināts, bet pats neelpo. Caurule kaklā, caurule degunā...”

Arī faktiem pilnajā intervijā Aivim Vasiļevskim vakcīncietusī Gunta Strupka pastāsta: lai izdzīvotu, lai kaut nedaudz novērstu smagās kovidvakcīnas sekas, jau pusgadu viņa spiesta tērēt zālēm vismaz 500 eiro mēnesī.[146]

Daudz ir dažādu nelaimīgu stāstu sociālās platformās. Tie ir nomocīti cilvēki, kuri nu spiesti maksāt milzu naudu medicīnai un farmācijai, - tam pašam “zvēram”, kas viņus švakcinēja, sakropļoja, saslimdināja.

Satiku meiteni no Latvijas Universitātes. 2021. gada pavasari izslimojusi saaukstēšanos, ko PCR tests noteica kā kovid-19. Viņai piešķīra “sertifikātu”. Vasarā viņai “ģimenes ārste” ieteikusi novakcinēties. Drošībai, lai universitātē nav šķēršļu. Novakcinējās ar J&J. Klātienes studijas gan bija vien septembrī un oktobrī un ar lupatām uz sejas, tālākais vairs tikai attālināti. Caur ekrānu eksāmeni, caur ekrānu lekcijas, semināri. Nav kursabiedru saietu, nav kopīgi pasākumi, viņi neiepazīst viens otru. Ja kādam internēta pārrāvums vai elektrības nav, tad gan jau... Lektoru līmenis ārkārtīgi zems. Kā zombiju studijas, viņa teica. Nekāda dzīvīguma un studiju gadu prieka. Viņa bija ļoti vīlusies... Bet blakņu gan pēc injekcijas neesot bijis. Ilgas un regulāras galvassāpes 19 gādniece jau pieņēmusi kā normu. Vājumu, locītavu sāpes, piepeši uzradušos aizdusu, arī par normu. Jau kopš rudens regulāri lietojot zāles. Viņa neteica “blaknes”, “injekcijas sekas”, “atkarība no ķīmiskiem medikamentiem”, bet “tā nu ir” un “vecums jau nenāk viens”. Justies kā hronisku kaišu mocītai sirmgalvei jau studiju gadus sākot? Vai tas ir “jaunais normālais” šiem ļaudīm?

* * *

Skolotāja Egija Romanovska: “Biju pilnīgi vesela, līdz dabūju poti un tagad jāmēģina sadzīvot! Visa vasara/atvaļinājums bija pie ārstiem un neviens nezina un nemāk teikt, kas noticis un kāpēc tā!!!!” Neilgi pēc injekcijas viņai parādījusies nātrene pa visu ķermeni, sejas, kakla tūska... “Dakters ieminējās, ka 99% tas varētu būt no grafēna, kas ir konkrētajā vakcīnā, jo viņš ir arī ļoti toksisks”. Un cik Egija iztērē zālēm pēc kovidinjekcijas? Kurš viņai to kompensēs?

Skolotāju Egiju Romanovsku, tāpat kā daudzus citus piemānīja. Pavasarī neesot bijis tik garš blakņu saraksts uzrādīts kā rudenī, viņa teica. Pieejamos reklāmmateriālos norādītas vien tikai neliels jūtīgums dūriena vietā un iespējamas galvas sāpes. Tikai “ļoti retos gadījumos”. Viņa uzticējusies arī kariņ-valdības melu propagandai.

Un tagad, jo garāks smagu blakņu saraksts ražotāju oficiālajās lapās un daudz vairāk ziņojumu par kovidvakcīnu izraisītiem nāves gadījumiem, jo spēcīgāks kariņvaldības un 13. saeimas kovidkoalīcijas tirānijas spiediens cilvēkiem vakcinēties. Uz ko viņi cilvēkus gluži kā apmātā naidā grūž? Uz sirds slimībām, paralīzi, aklumu, nāvi... Cik viņi paspēs iedzīt nāvē un smagos sakropļojumos, pirms viņus pašus notiesās par noziegumiem pret cilvēci?

Tie, kas atbildīgi seko līdzi notikumiem, brīdina citus, kā nu vien var: sociālos tīklos, komunikācijā. Jafaktčakari nobloķē, meklē alternatīvas iespējas - Telegram kanālos, mājaslapās, videoplatformās...

Inese Dzērve: “ES Zāļu regulators 14.1.22. ieteica, kā AstraZeneca kovid-vakcīnas blakusparādību pievienot retu mugurkaula iekaisumu, ko sauc par transversālo mielītu. Eiropas zāļu aģentūras (EMA) drošības komiteja arī ieteica oktobrī iekļaut līdzīgu brīdinājumu J&J vakcīnai. Šķērsvirziena mielīts ir vienas vai abu muguras smadzeņu pušu iekaisums, kas var izraisīt vājumu rokās vai kājās vai problēmas ar urīnpūšļa vai zarnu darbību.”

Kāds ir blakņu saraksts jau 2021. gada rudenī (22.9.21 ,)[147] injekcijām, kuras ar varmācīgu šantāžu un tirāniju uzspieda Latvijas iedzīvotājiem? - “Smaga alerģiska reakcija parasti rodas dažu minūšu līdz vienas stundas laikā pēc vakcīnas devas saņemšanas. Šī iemesla dēļ jūsu vakcinācijas pakalpojumu sniedzējs var lūgt jūs palikt vakcīnas saņemšanas vietā. Smagas alerģiskas reakcijas pazīmes var būt: • apgrūtināta elpošana • sejas un rīkles pietūkums

• ātra sirdsdarbība • izsitumi visā ķermenī • reibonis un vājums.

Dažiem cilvēkiem, kuri saņēmuši vakcīnu, ir novērots^148 miokardīts (sirds muskuļa iekaisums) un perikardīts (gļotādas iekaisums ārpus sirds). Lielākajai daļai šo cilvēku simptomi sākās dažu dienu laikā pēc otrās vakcīnas devas saņemšanas. .. [tagad ir zināms, ka tie ļoti daudziem sākas arī vēlāk pēc injekcijas].

Vēl var rasties kāds no šiem simptomiem: sāpes krūtīs, paātrināta sirdsdarbība, aritmija vai sirdsklauves.”

Vēl norādītas sāpes sprandā, apgrūtināta elpošana līdz pat elpas trūkumam, nekontrolējama sirdsdarbība, slābanums... Vēl “sāpes injekcijas vietā

• nogurums [pastāvīgs] • galvassāpes [ilgstošas un spēcīgas] • muskuļu sāpes

• drebuļi • locītavu sāpes • drudzis • pietūkums injekcijas vietā • slikta dūša

• slikta pašsajūta • limfmezglu pietūkums (limfadenopātija) • caureja • vemšana • rokas sāpes [tādas, ka cilvēks pat trīs dienas pēc injekcijas uz tās rokas pagulēt nevar, vai sajūta “kā autoavārijā roka sadragāta”; tādu liecību ir daudz]

• ģībonis saistībā ar vakcīnas injekciju...”

Seko būtiska piebilde: “tās var nebūt visas iespējamās vakcīnas blakusparādī-bas. Var rasties nopietnas un negaidītas blakusparādības. Vakcīnas iespējamās blakusparādības joprojām tiek pētītas klīniskajos pētījumos.[149]”

Ļoti līdzīgi ar Moderna, AstraZeneca, J&J kovidinjekcijām.

Un Pfizer vakcīnražotājs vēl piebilst: “Jums nevajadzētu saņemt vakcīnu, ja: pēc iepriekšējās šīs vakcīnas devas bija smaga alerģiska reakcija.” Bet Latvijas vietvalži un to pakalpiņi tāpat trieca šos injekciju jau smagi saslimdinātos cilvēkus saņemt otru, tad vēl trešo devu... No cita ražotāja... Atrunājoties: kamēr neesot iedurta konkrētā šprice, grūti esot spriest par alerģisku reakciju esamību - tik ņirdzīgi ļauna bija viņu “oficiālā leksika”. Ja pašreizējā valdība pieprasīs visiem braukt ar ātrumu 240 km/h - ar argumentu: tad jau redzēs, vai nositīsieties, vai sakropļosiet sevi un citus.[150] Kāpēc tā jābrauc? Jo tirānijas valdība uzskata, ka par lēnu dzīvojam un tāpēc apdraudam citus. Pavēl ātrāk!

Bet tiem, kas negribēs riskēt un atteiksies? Tiem aizliegs apmeklēt ārstus, veikalus, sporta zāles, frizierus, baznīcas, aizliegs pulcēties, aizliegs strādāt, draudēs ar bargiem naudas sodiem, īpašumu atņemšanu, un atņems godīgi, likumīgi nopelnītos pabalstus darba zaudēšanas gadījumā. Aizliegumi “pirkt un pārdot” bez QR “zvēra zīmes”.

Tiem, kas nevēlas pieņemt kovidinjekciju, bet gatavi lūgties tirāniem “atlaidi”, iespēju strādāt, pirkt un pārdot, lūgties pēc savām cilvēktiesībām, tādiem izveido speciālu “konsīliju”, lai paņirgātos par viņiem. Simtiem cilvēkus, kas lūdzās, “konsīlijs” tāpat aizraidīja uz duršanas eksperimentu. Vai tirānvaldība domā, ka “konsīlijs” būs viņu alibi noziegumos pret cilvēci? Vai “konsīlija” dalībnieki domā, ka viņus netiesās par noziegumiem?

“Jo nevarīgāks ir cilvēks, kas atrodas viņu varā, jo viņi ir nežēlīgāki”, teica Solžeņicina kolēģe Gulaga Arhipelāgā.[151]

Un korporelis Uga Dumpis, tautā saukts par “Drakulu Dumpi”, vēl 12.12.21. spriež: “Nav īsti skaidrs, vai Omikrona straujāka izplatība ir saistīta ar vēl augstāku lipīgumu kā Deltai, vai tikai ar spēju labāk izplatīties pārslimojušo un senāk vakcinēto vidū. Par pēdējo gan nav šaubu, un tāpēc ir vajadzīga balstsvakcinācija, lai pastiprinātu aizsardzības līmeni.”[152] - “Bez baiļu kūdīšanas šis cilvēks jau nebūtu tik “svarīgs”, ” precīzi komentē Brigita Stavreva.

* * *

2021. gada sākumā parādījās Eiropas Padomes rezolūcija par pilnīgu brīvprātību izvēlēties vai noraidīt vakcināciju, kas nedrīkst būt pamats nekādu cilvēktiesību ierobežošanai. Tā 2021. gada sākumā runāja arī Pavļuts, Kariņš, Merkele, Makrons, fon Laiena un citi, lai radītu priekštatu par “tīriem nodomiem”. Nekas aizdomīgs, brīvprātība. Kas vēlas, lai vakcinējas, bet, vakcīnas vēl ir lielais deficīts - fon Laiena izmeta injekciju trūkuma āķi, lai cilvēkus mudinātu ilgoties pēc grūti pieejamā, ko tik ļoti gaidot “visi”. Tik nepacietīgi gaidot, tā sludināja melu mediji. Un pat ES oficiozi nospokojās, izziņojot draudus, ka sūdzēs AstruZeneku tiesā. Par ko? Par švakcīnu laicīgu nepiegādāšanu! Teātris bija gana jautrs.[153] Līdz brīdim, kad parādījās pirmā ziņa un faktu lavīnas par kovidvakcīnu nogalinātajiem, saslimdinātajiem, sakropļotajiem, tās tūlīt sāka drastiski cenzēt, aizliegt, apmelot, noklusēt. Un Latvijā publiski draudēja ar policiju tiem cilvēkiem, kas Galerija Centrs injekciju punktā nofilmēja uz grīdas bezsamaņā pēc injekcijas nokritušu jaunu sievieti... Nedrīkstot filmēt?! Atbildīgi, godīgi cilvēki ceļ trauksmi, informē sabiedrību, bet viņiem draud ar policija. Arvien vairāk parādījās video no vakcīncentriem ar konvulsijās trīcošiem augumiem, bezsamaņā nokritušiem, mirušiem - īsi pēc injekcijas saņemšanas arī citās valstīs. Tas bija jau 2021. gada pavasarī, kad vietējā valdība vēl taustījās, pārbaudot, kā uz viņu sātanisko plānu reaģēs sabiedrība. Un izvērsa apdullinošu vakcīnreklāmu.

Katram injekcijas saņēmējam jāparaksta līdz šim nepieredzēts “papīrs”, ka savakcinētajam nebūs pretenziju pret ražotāju, ka vakcinējamais “visu” zina, ka pats pārzina injekciju sastāvu (99% to pat izlasījuši nebija, no 1%, kas izlasīja, kādi 95% neko daudz nesaprata no tā, ko izlasīja. Tāds man radās priekštats, runājot ar vakcinētajiem.) Bet viņi visi uzticējās valdības, ierēdņu un kovidrežīmam kalpojošo “ārstu” propagandai.

Tātad - papīrs jāparaksta. Tas viltīgi sagatavots, it kā interesējas par vakcinējamo veselību: vai esot alerģijas utt. Skaidrs, ka to neviens neņem vērā, bet iespaidu atstāj, ka tak rūpējas par vakcinējamo. Daudzi nepamana mazo burtiņu tekstu, kas noņem jebkādu ražotāju atbildību par sekām. Cilvēki, kas atkarīgi no medicīnas, farmācijas un masu psihozes - uzticas. Viņus pat nemulsina, ka injekcijas vēl izmēģinājuma fāzē. Jo viņiem Fb (Meta) un valdības melu mediji stāsta, ka vakcīnas esot “pilnīgi drošas”. Un viņus pat nemulsina ziņas, kas pazibēja oficiālajos pasaules medijos vēl 2020. gada nogalē, ka grupa, uz kuru izmēģinātas injekcijas, piedzīvoja smagas blaknes. Tādas ziņas drīz pazuda. Vienīgi lielais medijs FoxNews nemitējās turpināt runāt patiesību, tāpat kā no kovidtirānijas brīvo valstu mediji, arī daudzas neatkarīgās vietnes un portāli.

“Tagad jāparakstās, ka pats uzņemies atbildību, par ko īsti nezini pats... tas būtu apmēram tāpat, kā parakstīties uz baltas lapas, un pēc tam tur ieraksta, ka esi parakstījies par savu nāves spriedumu...” precīzs ir Ingas Eņģeles Fb komentārs.

Sākotnēji Latvijā nebija liels vakcinēties gribētāju procents. Noteikti mazāk nekā puse no visiem iedzīvotājiem, citi uzskata, ka labi, ja tikai ceturtā daļa no visiem. Bet kariņvaldība un 13. saeimas kovidkoalīcija darīja visu, lai piespiestu arī pārējos pieņemt eksperimentālo injekciju. Draudi un tirāniski rīkojumi sekoja 2021. gada rudenī. Tomēr joprojām visiem, kas devās saņemt injekciju, bija pašrocīgi jāparaksta “papīrs”.

“Draugi, nepaveicieties uz blefu un neļaujieties iebiedēties! Hunta ir pārāk bailīga, lai brutāli piespiestu kādu vakcinēties. Kariņlevitpavļuti & Co lieliski saprot, ka mainoties vējiem, viņi par piespiedu medicīnisko manipulāciju cilvēkiem var tikt tiesāti un pakārti. Tādēļ viņi glumi un viltīgi ir panākuši to, ka VISI līdz šim vakcinējušies cilvēki juridiski to ir izdarījuši PILNĪGI BRĪVPRĀTĪGI! Ja tomēr iesiet veikt šo medicīnisko manipulāciju, vismaz neaplieciniet ar savu parakstu atbildības uzņemšanos par to! Lai atbildību uzņemas vakcinātori, uzņēmumu īpašnieki, “vakcīnu” ražotāji un politiķi! Kā rāda cilvēku pieredze, nav jūsu paraksta - nav “vakcīnas”! Vai tas tiešām neliek aizdomāties?!” brīdina arī publicists Ainārs Kadišs 2021. gada vasarā.

Par laimi, neraugoties ne uz kādiem tirānijas rīkojumiem, daudzi cilvēki spēj tam pretstāvēt, daudzās pasaules valstīs pret kovidtotalitārismu izvēršas arvien spēcīgāka pretestība, arī Latvijā.

Tirāniem ir milzu bailes no cilvēku pretestības, spējas apvienoties, nepakļauties. Tirāniem nav pašiem sava spēka. Viņu spēks ir jūsu bailes, un tikai.

BĒRNI UN SKOLOTĀJI

“Es gāju ilgi domājot un izsverot visus mīnusus un plusus, arī sapratu, ka būs blaknes, bet, ka tās būs reāli dzīvībai bīstamas un mans, tomēr stiprais organisms to neizturēs, pat prātā nenāca!” raksta skolotāja Egija Romanovska. “Tāpēc esmu šeit, lai par to runātu, lai cīnītos pret augstāk stāvošajiem un [lai viņi] neķertos pie bērniem. Ir jārunā kaut vai, lai tuviniekiem, draugiem vai cilvēkiem apkārt attaisītu acis, lai attaisītu acis tie, kas tic šim brīnumlīdzeklim. .. Jā, man vairs nav ko zaudēt, bet vēlos pasargāt tos, kurus vēl varu, tāpēc es runāju... ar cilvēkiem, kas man ir blakus, ar cilvēkiem, kurus satieku un ar kuriem kopā strādāju, tagad pat esmu iepazinusi svešus cilvēkus, kurus par svešiem vairs nevar nosaukt, bet viņi arī mani atbalsta! Paldies Jums par to! Ir jāiet “pret”, kaut lēnām un ar maziem solīšiem, bet ir jākustas uz priekšu!”

To viņa rakstīja kovidtirānijas spelgonī - 2021. gada rudenī.

“Lai arī cik ļoti cilvēki cīnītos un pretotos nu jau pienāk laiks, kad tas ir par smagu, jo Liepājā ir pienākušas ziņas, ka pedagogus atlaidīs no darba ar 15. novembri, ja tas tiks līdz galam ierakstīts MK360 noteikumos.[154] Atlaidīs cilvēkus, kuri mīl bērnus, kas vēlas ar bērniem strādāt un nevar sevi iedomāties citā darba sfērā, pat tāds patīkams brīdis, kad normālā situācijā likums sargātu cilvēku no atlaišanas, nu vairs tādu nebūs. Ārsti jau brīdina, kad atteiksies uzņemt pacientus poliklīnikās un slimnīcās, ja nebūs potēts! Tas ir murgs, un cik ilgi cilvēks to var pavilkt!” raksta E. Romanovska.

Pamatīgi sakropļojusi Latvijas izglītības sistēmu, ministre Muižniece 2022. g. janvārī ievietoja paziņojumu, ka meklēs skolotājus pa visu Eiropu. “Vakcinētos” tikai... Tirānijas absurdu turpinot, Latvijā viņa nu ievāc savas rīcības sekas: skolotāji “pārdeg”, “izdeg”, katastrofāli trūkst skolotāju...

Tik daudzi vecāki tam pakļāvās, ļāva saviem bērniem mācīties tādās tirānijas skolās. Tad nu rezultāts: viduvējība, stress, atsvešinātība...

“Vai varēsiet mācīt algebru? Nē. Varbūt ķīmiju? Nē, ko jūs! Fiziku? Nu nē taču! Tad literatūru? Nē, negribu!” atgaiņājas direktores uzrunātais fizkultūras skolotājs. “Nu tad vismaz vēsturi? Mums ļoti vajag, nav kas māca... Ja zināt trīs vēsturiskus notikumus, ar tiem kādam laikam pietiks...” Tāda ir skolu kvalitāte Latvijā, Muižnieces kā ministres rīcības rezultāts. Protams, ne jau tikai Muižnieces.

* * *

18.9.21., piedaloties pretkovidrežīma protesta akcijā Rīgā, Daugavmalā, paunājos ar dažādiem cilvēkiem. Rūjienas skolotāja man stāstīja, ka viņai tagad psiholoģiski grūti strādāt skolā, jo visā darba kolektīvā tikai 10% nevakcinē-jušos skolotāju^155 [156]. Visās lemšanās, apspriedēs nevakcinētajiem neļaujot runāt, viņu viedokli neuzklausa, izturas pret viņiem kā pret kaut ko zemāku. Un arī skolēni ļoti daudz jau nopotēti...

Es piebildu, ka “tie skolotāji laikam neklausās PVO teikto, ka tik mazs nepotēto skaits neapdraud kopīgo imunitāti, injicēto skaits jau sasniegts”. Viņa ar skumju smaidu atteica, ka “nopotētie skolotāji jau zaudējuši loģisko domāšanu un veselo saprātu.”

“Kovidkults pat nav sekta. Tā ir reliģija. Un pote ir tās pielūdzēju dzīvības maize, sakraments. Sestdienās un svētdienās baznīcas ir tukšas, bet rindas pie Attā centram pamatīgas...” jau 2021. gada pavasarī rakstīja notiekošā vērotāji. Var jautāt: Kāpēc skolotāji nesaka striktu “Nē!” testiem, maskām, kovidpasēm? Edīte Ulaseviča (2.8.21.): “Starp manām paziņām skolotājām praktiski visas nevēlas vakcinēties, bet daudzas atzīst, ka nāksies, jo bez naudas dzīvot nevar, ir kredīti, bērni utt. Tas vispār ir vienkārši prātam neaptverami, jo cilvēki vakcinējas, lai pasēdētu krogos, aizbrauktu ceļojumā vai varētu STRĀDĀT! Varbūt pāris cilvēkus zinu, kuri vakcinējas, jo baidās saslimt...”

Vēl citi skolotāji raksta: “Visiem tika sūtītas vairākas e-vēstules. Un arī apzvanīti personiski. Es pateicu, ka esmu gatava pamest darbu un tas ir viss. Paziņas no citām skolām tā neesot “motivētas”. Mums skola liela un attiecības ārpus darba īpaši netiek veidotas.”

- “Es vakcinēties nevēlos, bet maksāt par testiem nebūs pa kabatai. Ja iknedēļas testu nebūs, būšu piespiesta vakcinēties pret savu gribu. Tiešām nezinu, ko darīt. Pagaidām gaidu Saeimas lēmumu. Jebkurā gadījumā vilkšu līdz pēdējam. Tūlīt beigsies atvaļinājums un es nezinu, vai vispār mani ielaidīs darbavietā...”

Un cilvēkus turpina cirpt ar lielajām baiļu dzirklēm...

Kā trāpīgi rakstīja Rēzeknes populārā sabiedriskā aktīviste Velga Krukovska: “Tu pakļaujies tāpēc, lai tas viss beigtos, bet viss turpinās tieši tāpēc, ka tu pakļaujies...”

Dina Lele: “Humānās pedagoģijas pamatlicējs Saiva Amonašvili apgalvo: “Tikai divi no desmit pedagogiem ir pedagogi no Dieva, pārējie vienkārši strādā skolās.” Te tam irapstiprinājums. Un tie, kuri iet vakcinēties, grib STRĀDĀT skolā arī turpmāk... Bet bērniem ir vajadzīgi pedagogi no Dieva.”

Dace P.: “Mīļie skolotāji, turamies, neļaujamies šantāžai. Es saviem bērniem gribu nevakcinētus skolotājus. Un es neesmu vienīgā. Pēc šitās vakcīnas prasīs nākamo, paredzēts reizi pusgadā. Tā afēra drīz nobruks. Jo vairāk noturēsimies, jo ātrāk sabruks. Ir Vislatvijas vidusskola, kur gaidīti nevakcinēti skolotāji. Saglabājam cilvēka stāju un pašcieņu, šis ir pārbaudījums, kuru varam izturēt un būt tikai ieguvēji! Veselību, sirdsmieru un būt saskaņā ar savu sirdsbalsi!”

Un Gunta Škaravecka rezumē: “Ja tas nebūtu noziegums, - ilgi plānots, gatavots un izdomāts, kā piespiest un kā melot, kā iesaistīt medijus, ārstus u.c., tad šādas diskusijas nebūtu.”

* * *

“Izlikties, ka [apgalvojumi par vakcīnu drošumu] ir patiesi, var tikai tik ilgi, kamēr apkārt ir vakcīnticīgo pūlis... Absolūtā, uz katru indivīdu attiecināmā drošuma pozīcija, kuru deklarē Kariņš, Pavļuts, Liepnieks, [Mārcis] Auziņš [LU bijušais rektors], - ir apgāžama ar vienu vienīgu nevēlamu blakusparā-dību gadījumu, ar vienu vienīgu cilvēku ar imūnsistēmas traucējumiem, vai ar vienu vienīgu novērojumu,” raksta Jāzeps Baško portālā telos.lv.

Un ne jau tikai Latvijas “varenie” kovidtirāni, arī daudzu citu valstu līderi, arī ASV prezidents Džo Baidens publiski meloja: ”Ja jūs divreiz vakcinēsieties, jums ilgāk vairs nav jāvalkā maska.” To viņš teica 21. gada vasarā. Atkārtoja. Uzsvēra. Pasolīja atļaut viņam nevalkāt maskas. Taču, kad cilvēki viņam noticēja un sašpricējās, Baidens deva rīkojumu: maskas atpakaļ! Lai gan šādi tiranizēt cilvēkus Baidena kompānijai izdevās tikai viņa “Demokrātu partijas” kontrolētajos apgabalos.

Atšķirībā no Latvijas, “daudzas valstis nolēma neieviest Kovidpases jeb Slimības pases. “ASV valdība aprīlī noraidīja ideju par obligātu kovidpasu ieviešanu federālajā līmenī, norādot, ka pilsoņu privātums un tiesības ir jāaizsargā,” to

5.8.21. vēsta pat LV kovidrupors jauns.lv. Eiropas Savienībā citādi - pilsoņu privātums un tiesības netiek aizsargātas, bet atņemtas. Daudzi uzdodot loģisku jautājumu - kāpēc gan turpmāk vajadzīga tāda Eiropas Savienība, ja “demokrātisko valstu brīvprātīgā apvienība” pārvērtusies cilvēkapspiešanas sprostā? Iemānīja tajā, lai šantažētu, ņirgātos, eksperimentētu, likvidējot elementārākās cilvēka pamattiesības?

Tikmēr no kovidvakcīnām mirušo skaits strauji aug. “Jau 2021. gada vasarā bija skaidrs, ka letalitātē un smagās blaknēs tās vismaz 60 reižu pārsniedz jebkuru līdzšinējo “publisko vakcīnu”. Bija skaidri pirmie rezultāti, ka “mirstība uz miljonu “kovidsavakcinēto” (salīdzinot ar miljonu vakcinēto pret “masalām” vai “sezonas gripu) ir aptuveni 60 reizes augstāka nekā visām iepriekšējām vakcīnām. Turklāt izdzīvojušajiem radās nopietnas nevēlamas blakusparādī-bas, no kurām visbiežāk - aptuveni 70% - bija asins sarecējumu veidošanās vai asiņošana, un kā otrs biežākais - neiroloģiski traucējumi. Saskaņā ar Dr. Jīdona teikto, faktiski tendence ir tāda, ka jaunākiem cilvēkiem ir nopietnākas nelabvēlīgās sekas nekā vecākiem cilvēkiem.”[157]

Tagad tūkstošiem cilvēku dalās ar smagiem stāstiem un no kovidinjekcijām mirušo skaits iespaidīgi aug joprojām. Bet mazāk par 1% no ziņojumiem nonāk atklātībā! Vaccine Adverse Event Reporting System (VAERS), kas ir pasīvās ziņošanas sistēma ASV par vakcīnblaknēm, tiek ziņots par mazāk nekā 1 % no vakcīnu kaitējumu gadījumiem. To izpētīja Hārvarda universitātes konsultanti, pēc ASV Veselības departamenta pasūtījuma.[158] Līdz 27.8.21., neraugoties uz zemajiem ziņošanas rādītājiem (0,01-1%), VAERS tika ziņots par 13911 nāves gadījumiem, kas saistīti ar kovidvakcīnām^159.

Kariņvaldības noziedzīgajās sēdēs jau 2020. gada nogalē atklājās tīša tendence maldināt cilvēkus par injekciju bīstamību. Ir daudzas neatkarīgās vietnes, kur veselības un cilvēktiesību aizstāvji apkopo patiesus cilvēku ziņojumus, piemēram, LBZS (Latvijas blakusparādību ziņošanas sistēma), jo cilvēki vairs neuzticas Latvijas Zāļu aģentūrai (LZA).

Turklāt, pēc ārsta Līcīša teiktā, LZA lapa nedarbojas. Kad pārbaudīju, tiešām nebija iespējams pieteikt negadījumus pēc kovidinjekcijas! Varbūt viņiem uz-kārusies sistēma no daudzajiem ziņojumiem par nāvēm un sakropļojumiem un smagām blaknēm? Varbūt kārtējais noziedzīgais “triks”.

SASOLI GALS

2022. gada pašā sākumā 65 gadu vecumā nomira “mūsu varenā Eiroparlamanta šefs”, priekšsēdētājs, vairākkārt kovidvakcinētais^160 Dāvids Sasoli. 2021. gada septembrī hospitalizēts Strasbūrā ar smagu pneimoniju. Slimoja divus mēnešus. Tad decembrī atkal nonāca slimnīcā Itālijā nopietnas imūnsistēmas disfunkcijas dēļ, un jau pavisam nopietnas komplikācijas parādījās. To esot sarežģījusi multiplā meloma (asins vēzis). Tad strauja nāve pēc imūnsistēmas sabrukuma. Mēdiji pat nekautrējas nosaukt tipisku kovidinjekciju rezultātu: imūnsistēmas sabrukumu. Citi to sauc: “reaktīvais AIDS”, citi vienkārši AIDS jeb “Iegūtais imūndeficīta sindroms”. Nāves iemels AIDS gadījumā var būt gandrīz jebkas: vēži, iekaisumi, kas nu “pirmais trāpa” imūnsistēmas pilnīga sabrukuma rezultātā. 21. gada decembrī Sasoli it kā atguvās un vēl nikni esot sodījis eiroparlamenta deputātus, kas atteikušies uzrādīt kovidsertifikātus, un pat uzlicis sankcijas par tirānijas “noteikumu nepildīšanu”. Agrāk viņš rosījās žurnālistikā, pozēja ar kaitinu, drupinādams Berlīnes mūri, tēlojās demokrāts. Bet rotšildiskajā X-stundā tā nopūlējās uzspiest fatālu tirāniju visiem, kam vien tika klāt. Visā ES. Bet nomira.

Kad varenā priekšnieka atbalstītāji piemiņas brīdī minūti teatrāli apkampās (ar masku lupatām uz sejām), šo EP deputātu acīs vieglas skumjas mijās ar apmulsuma bailēm - par to, kas tuvākā nākotnē sagaida viņus pašus...

Apmulsumu vakcīnticīgajos Kalifornijā raisīja viņu gubernatora Ņūsoma “pazušana” 2021. gada novembrī pēc Modernas “būstera”, kad šis injekciju uzspiedējs bērniem nu pats smagā stāvoklī nokļuva slimnīcā un “atslēdzās” uz ilgāku laiciņu, piepeši uzradušās autoimūnas saslimstības dēļ.

URZULA FON DER... EIROPAS PĀRVĒRTĪBU PATIESĀ SEJA

2021. gadā jūnijā sabiedriskais aktīvists Sigurds Graudiņš, stāvot iepretī Ministru kabineta tumšpelēkajam ēkas klucim, viņu skaļi uzrunāja par “von der Schwein” (latviskā tulkojumā: “fon der Cūka”). Simboliski bībeliskajā līdzībā par velniem, kas sadzīti cūkās. Policijas konvoju un miesassargu pavadīta, viņa tobrīd kāpa ārā no tumša limuzīna. Cik velnu ir fon Laienā, kas ieradusies ar centra instrukcijām nomalei un naudas piesolījumiem apmaiņā pret pazemīgu paklausību?

2009. gadā Urzula fon der Laiena ieņēma Vācijas Darba un Sociālo lietu ministres amatu. Vēlāk Vācijas Aizsardzības ministres amatā viņu iesauca par “NATO lelli”, desmitiem miljonu dolāru “aizpludināšanas” skandālu dēļ,

uzsākot pret Laienu pat kriminālprocesu. Vācijā šīs kundzes reitings strauji samazinājās. Kad kļūt par Merkeles pēcteci vienkāršās vēlēšanās viņai vairs nespīdēja, viņu “ielika” Eiropas komisijā.

Un tieši pirms oficiālās kovidtirānijas uzsākšanas (1.12.19.) Fon Laienu iecēla par EK prezidenti. Bet Valdi Dombrovski viņa “pievāca” par savu “izpildītāj-viceprezidentu”. Un īsā laikā ES tika pārvērsta cilvēkšķirošanas un demokrātiju apspiešanas mašinērijā.

Jau 2009. gadā, slēpjoties aizsegā “pret bērnu pornogrāfiju”, fon der Laiena pirmo reizi Vācijā ieviesa internēta cenzēšanas sistēmu, demokrātiem viņu iesaucot par Zensursul, latviski: “Cenzursula”, savienojot viņas vārdu ar “cenzūru”. Tas notika “cūku gripas” afēru uzsākot.

Viņas rīcība nemazināja bērnu pornogrāfiju internētā (ne nekrofīliju, zoofīliju, brutālu varmācību). Šī kundzīte vēlāk atvainojās, ka neveiksmīgu “pētījumu” izmantojusi saviem rīkojumiem, bet cenzūras mehānisms jau bija radīts. Parasti arī Merkelei piemita maniere vienkārša “atvainoties” par pašas sastrādātajām “kroplībām” aiz skaistiem lozungiem. Vai “jaunā normālā” tradīcija? Pieaugušās meitenes, raganiņas, atvainojas, ka “nejauši” saindēja jūsu pudiņu.

Urzula rosināja aizliegt arī pasaulslavenās rokgrupas Rammstein albumu Liebe istftir aile da. Nav runa par gaumi vai izpratni, bet - cenzēt - tas ir šīs kundzenes prieciņš. Turklāt Rammstein sniedz tiešām spēcīgus vēstījumus miljonu auditorijai, vēršoties pret abortiem, pret masu mediju manipulācijām ar psihi, atklāj arī skarbo Vācijas vēsturi un uzrāda tās metastāzes mūsdienās. Tas nav vis kāds sorozītu ieziepēts mūziķu klubiņš. Kad Laiena uzstāj uz atļauju adoptēt bērnus viendzimuma laulātajiem, izvērš kovidtirāniju, par to viņai 2020. gada decembrī piešķir “Globālā pilsoņa pasaules līderes balvu”. Kas tā par Rotšildu-Sorosa-Geitsa balvu? Izrādās, ka uzpotēta uz sākotnēji humānās Džordža Harisona balvu ieceres. Ko gan jau pasen mirušais mūziķis teiktu par šādu pavērsienu, kad viņa vārdu izmanto tumšas organizācijas, kas arī rokmūzikas cenzētāju godalgo, kā paņirdzot par pašu Harisonu?

Fon der Laienai ir arī smaga un netīra zinātniskā reputācija.

2015. gadā pētnieku grupa, kas nodarbojas ar plaģiātu atmaskošanu (sadarbībā ar VroniPlagWiki), arī vairāki ievērojami vācu akadēmiķi, tostarp Gerhards Danemans un Folkers Rībls, publiski apsūdzēja fon der Laienu plaģiātismā. Konstatēja, ka 43,5% viņas disertācijas (1991) satur tīru plaģiātu, vēl 23 gadījumos izmantoti citāti, kas neapstiprinās no avotiem, kurus Laiena norādījusi. Akadēmiskā morāle izrādījās “lēti pērkama prostitūta”, Hanoveras Medicīnas skolai 2016. gadā secinot: “lai arī disertācijā esot plaģiātisms”, Laienai neesot bijis nodoms kādu maldināt. Un “skolas” savīkšītā komisija nolēma neatcelt Laienai medicīnisko grādu. Daudzi apšaubīja šīs komisijas neatkarību, jo Urzulas vīrs fon der Laiens (tagad cieši saistīts ar Pfizer) šīs “universitātes” klubiņā čupojās ar komisijas direktoru. Prese sašutusi sauca, ka lēmums nav caurspīdīgs, nav saskaņā ar vispārpieņemtajiem zinātniskajiem noteikumi un devalvē akadēmiskos standartus. Bet kas par to, ka pašreizējā EK prezidente Urzula Fon der Laiena ir uzskatāma arī par “pērkamās pseidozinātnes” simbolu ne tikai Vācijā, bet visas ES līmenī?

Kas par to, ja kāds pajautās: Vai tad tā ir sieviete ar morāli, kas piemērota augstajam amatam? Un “zinātnei”, kurai jūs šobrīd ticat? Vai arī tai, ko pārstāv kovidinjekciju un digitālo pasu, cilvēkšķirošanas “maģistre” fon der Laiena?

Un vietējās Latvijas muižnieces, mūrnieces, zavadskas? Varbūt savos sapņos nopūlas līdzināties tik “augstā amatā” sēdošajai, pašas dārgākās slotas vai jaudīgākā bluķa īpašniecei fon der...?

Un pārējie? Un Francijā gauži necienītais Makrons? Šis Rotšildu banku protežē viesojās Rīgā 2021. gada septembra beigās. Un tieši pēc tam makroniskās nelietībās “iedrošinātā” vietvara Latvijā izvērsa kovidtirānijas žņaugus.

Tirānijas spelgonī un sātaniskā eiforijā masu mediji 1.12.21. plaši vēstīja par fon Laienas jau atklāti pausto slepkavniecisko, masu iznīcināšanas plānu: obligāti nošpricēt visus ES pilsoņus. Varenā EK šefene rosinot sākt diskusijas par “obligātu injekciju uzspiešanu visā ES” - neviens neizspruks! Tā viņas grupējums tobrīd cerēja.

KĀ ATPAZĪT RAGANU?

Klauss Švābs? Bils Geitss? Fon Laiena? Makrons? Kariņš? Bordāns? Muižniece? Zavadska? Pavļuts?... Šo sarakstu tagad varētu turpināt ilgi...

“Raganas dzīvo mūsdienās mūsu vidū. Tie ir toksiski ļaudis, kas kaitē apzināti, kas labi saprot, kāpēc to dara. Bet tā viņi barojas. Tāda viņiem organisma energosistēma - viņi var saņemt enerģiju, darot ļaunu, kaitējot. Tāpēc, ka tas ir ļoti viegli, vienkāršāk par visu,” saka filozofe, psiholoģe Anna Kirjanova.

Tikai pasakās raganām ir vien sieviešu dzimums, reālajā dzīvē tās var būt arī vīrieši, arī “transpersonas”. Tādi ļaudis it kā iet ar vingru gaitu, bet, ja uzmanīgāk ieskaties, kustības ir savādi kokainas.

“Agata Kristi ļoti interesējās par mistiskajiem fenomeniem, par arheoloģiju, seniem artefaktiem, turklāt savā arodā (strādāja par medmāsu) izzināja cilvēkus un noslēpumainas parādības. Un viņa par to tiešām daudz zināja. Arī to, ka raganas pūlas reklamēties: cik viņas labas un jaukas un pat vēl reizēm sabiedrības labā darbojas,” saka Anna Kirjanova.

“Vai jūs domājat ka ragana tā ir vecene pinkainiem matiem, kraupjainu degunu, ar sīkām, dziļi iegrimušām ačelēm, kas, uzsējusi lupatu galvā, kaut ko vāra lielā katlā? Ko jūs? - Ragana, tā ir sieviete vidējos gados, angļu pelēkajā elegantajā kostīmiņā ar cepuri, pieklājīga, laipna, piemīlīgi maiga, labi audzināta, viņai ir šī tēlotā iejūtība un piemīlība, nedaudz trauslums. Un viņa parunās ar cilvēku un tas cilvēks saslims un nomirs, paskatīsies uz bērniņu šūpulīti, uzslavēs viņu un viss, bērns vairs nav. Paskatīsies laukos uz gotiņu: “kāds jums labi slaucams lopiņš”, piepeši govij piens aprausies un jūsu dzīvē sāksies nelaimju virkne,” tā Agata Kristi apraksta vienu no raganu tipāžiem. Un viņai ir pilnīga taisnība,” saka psiholoģe, “jo īstu raganu var atpazīt pēc viņas darbiem un pēc sekām, kas notiek pēc kontakta ar viņu. Ļoti saldeni, piemīlīgi, labi audzināti cilvēki, kas, sakniebuši lūpiņas, skatās uz jums, ļoti pieklājīgi interesējas par jūsu lietām, bet jūs jūtat dvēselē ledus aukstumu...

Ko dara ragana Brāļu Grimmu pasakā? Izliekas par lādzīgu, gādīgu, labsirdīgu, iemāna bērnus namiņā, kas celts no piparkūkām, šokolādes, marcipāna... Arī [raganu] internēta lapas, soctīklu profili ir aicinoši, piemīlīgi, it kā romantiski.

Bet viņiem ir vēl feika jeb viltus konts, no kura tie raksta nelietības, sēj naidu. Bet savā [reklāmļkontā tādi ir pats maigums, sirsnīgums, cilvēcīgums. Tie cilvēki ir kā vilkači (slepeni vienā mirklī pārvēršas plēsējos). Tādas raganas var būt kaimiņos, darbā, arī radu lokā. Visur.” Arī politikā, arī EP, PVO, ANO un vietējās valdībās.

Pēc kontakta ar tādiem “izjūtam, ka sākam zaudēt spēku, ka mūsu dzīvē sāk notikt kas slikts”.

Cilvēkus viegli var apmānīt, jeb Annas Kirjanovas vārdiem: “Un apsūdzēt šādu raganu nav par ko, nav redzama iemesla, jo viņa taču it kā neko sliktu nedara. Bet tas ir tikai tāpēc, ka mēs neredzam to, ko viņa dara.

Jorkšīras raganu pakāra 15. gadsimtā. Arī tā bija ļoti izpalīdzīga, mīlīga, tikai zālīšu uzlējumu vietā baroja cilvēkus ar saindētiem pudiņiem, lai iegūtu upuru īpašumus.” Tādi nekad neteiks, ka ir raganas.

Antropoloģijas pētnieki “skaidro raganismu kā kanibālismu, cilvēkēšanu. Dažām ciltīm tas saglabājies līdz mūsdienām. Evolūcijas gaitā ļaudis pārstāja ēst viens otru un pārgāja uz citu barošanās veidu, bet raganas turpina ēst citus cilvēkus. Tikai ne jau fiziski to dara, bet gan enerģētiski, kas ir daudz vienkāršāk. Un tā paildzina savu dzīvi, uz citu cilvēku rēķina.

Bet kā tad rīkoties, ja dzīvē sastopamies ar tādiem? Nepadodieties viņu hipnotiskajai ietekmei, kas laužas piejums, lai iegūtu jūsu uzticēšanos!”

Tas ir zelta padoms. Turklāt mūsdienās politiskās raganas nepārtraukti laužas pie cilvēkiem ar tumšu, viņiem kalpojošu masu mediju starpniecību. Ar saindētu ābolu, sakot, ka tas “viss jau tikai jūsu labā”.

Dažreiz žurnālu stendos nemirstīgā Hitlera bildēm blakus varēja redzēt doktoru Jozefu Meņģeli - talantīgu zinātnieku, “ārstu nāvi”, kuram savulaik uzticējās tāpat kā zinātniskajam nacismam. Tāpat kā tagad uzticas “zinātniskajam kovidismam” un “melnajai zinātnei”. Citos režīmos lodes, citos adatas. Un sentimentāli klīstošas atziņas, ka II pasaules kara laikā vismaz varēja krogos dejot un kafejnīcās nīkt.

“Šis ir liela mēroga vakcinācijas centrs... gaida jūs... Kad jūs būsiet gatavi atnākt? Kad jūs, jūsu mīļie, tuvie...” saka Pavļuts - veselības, jeb precīzāk: slimības ministrs TV ekrānos. Ar tumšu masku uz sejas viņš runā, reklamējot, kā daudzi pamatoti uzskata, eksperimentālās “gēnu terapijas” injekcijas. “Lai saņemtu savu biļeti dzīves vilcienā, atgriežoties atpakaļ pie ierastās dzīves. Šī stacija, no kuras lielais vakcīnu vilciens var atiet,” viņš runā, protams, noklusējot drausmās blaknes jeb, šo injekciju gadījumā, - organisma destruktīvos procesus, ko piedzīvoja “eksperimentālie” cilvēki jau šo “vakcīnu” sākotnējos izmēģinājumos. Viņam maksā, viņš runā. Tas atsauc atmiņā spocīgo laiku par nāves nometni Aušvicu, kad Berlīnes ebrejiem solīja: nāciet uz vilcienu, mēs jūs nogādāsim labā vietā, bet drīz atkal varēsiet vēlāk atgriezties pie ierastās dzīves. Ir laba vācu filma par to: Der letzte Zug - Pēdējais vilciens.

2021. gada jūnijs. Izraēla. Skumji vērot ebreju gājienu, kur viņi, piesprauduši dzeltenās Dāvida zvaigznes, gandrīz 80 gadus pēc Holokausta beigām dodas protestā pret piespiedu vakcīnām, sabiedrības šķirošanu un ierobežojumiem. Dzeltenās Dāvida zvaigznes pie apģērba piešūt pavēlēja nacisti holokaustā “iznīcināmajiem žīdiem”. Izraēlā daudzi noticēja valdībai... Daudzi vakcinējās. Tagad daudziem smagas blaknes, autoimūnās saslimšanas, trombi, onkoloģija, pāragra nāve...

* * *

Ar labām manierēm, augsti izglītotais ārsts, mediķis Jozefs Meņģele arī teica bērniem, ka uzlabos viņu veselību. Valdības uzdevumā viņš cilvēkus izkropļoja un slepkavoja, eksperimentēja arī ar dažādiem iešļircinājumiem.

Jozefs Meņģele ar pārliecību pauda, ka to visu dara “cilvēces labā”, lai uzlabotu “cilvēces veselību”. Ar “cilvēci” viņš saprata “āriešu rasi”. Tās labā it kā centās. Un tika apbalvots ar ordeņiem. Frankfurtes universitātes ģēnijs - medicīnas zinātņu doktors cum laude (ar izcilību) jau tad aizrāvās ar ģenētisko modificēšanu. Galvenais ģenētiskās pārveides pionieris, kurš tolaik visā Rietumeiropā, arī aiz Hitlera Reiha robežām tika ļoti augstu novērtēts. Viņa un citu valdības angažēto mediķu un zinātnieku zvērības nāca gaismā vien tad, kad nacismu sakāva.

“Tas nedrīkst atkārtoties!” - sprieda lielvalstu delegāti uz kara drupām. Nirnbergas procesā tiesāja ārstus un zinātniekus, medicīnas doktorus par noziegumiem pret cilvēci.

Notiesāja (pakarot) mediķi-zinātnieku Kārlu Brantu, kurš uzskatīja, ka “sabiedrības veselībai kopumā jābūt prioritātei pār atsevišķu tās locekļu veselību”. Cik populārs sauklis tagad - kovidrežīmā! Brants bija tuvākajā Hitlera lokā.

Par noziegumiem pret cilvēci tika pakārts arī viņa uzvārda brālis, Jēnas doktors Rūdolfs Brants, kurš kara laikā papildināja skeletu kolekciju. Viņš to izprata šādi: gandrīz no visām tautām un rasēm skeleti viņiem jau esot, bet ebreju tā pamaz. Tad nu rīkojums okupētajos apgabalos armijnieku sagūstītos cilvēkus nodot lauku policijai, kurai savukārt pret tiem jāizturas ar īpašu rūpību, kamēr ierodas speciāls delegāts. Tas tad atdalīs labi aprūpētajam galvu, ievietos to kastē ar īpašu šķidrumu un nogādās kolekcijai. Arī vēlāk Aušvicā Dr. Brants ar kolēģiem izraudzīja “kandidātus kolekcijai”. Tie tika ievietoti īpašā karantīnā, lai neļautu viņiem saslimt un nesabojātu viņu “kā anatomisko paraugu vērtību”, pirms viņus rūpīgi nogalina.

Ja kāds par to visu tolaik skaļi ieminētos plašākai sabiedrībai, tās sauktu par “viltus ziņām”. Patiesību izgaismoja vien Nirnbergas process.

Uz nāvi notiesāja arī prominento Vācijas galveno ārstu, Sarkanā Krusta vadītāju Dr. Gebhardu, kurš izmēģināja, piemēram, antibiotikas - sadauzīja ieslodzītajām sievietēm kājas, izraisīja gangrēnu un tad “ārstēja”. Izrādījās, ka viņa antibiotikas pret gangrēnu nepalīdz.

Bet ārstu un zinātnieku slepkavu naskie palīgi? Piemēram, Hertai Oberhoizerei, 30 gadīgai ārstei, piesprieda 20 gadus cietumā, bet nosēdēja Herta vien piecus. “Par labu uzvedību” izlaida, un viņa sāka strādāt par “ģimenes ārsti” VFR. Un tikai pēc gadiem, kad bijušais ieslodzītais viņu piepeši atpazina un sacēla skandālu, viņai atņēma ārsta licenci.

Frici Ernstu Fišeru - slepkavniecisko ārstu asistentu - Nirnbergā notiesāja ar mūža ieslodzījumu. Bet tika šis brīvībā, nenosēdējis pat 8 gadus. Un, skat tik, atguva mediķa licensi un “sāka jaunu karjeru” - darbu farmācijas uzņēmumā Boeringel Ingelheim, kas ir viens no farmācijas gigantiem. 2012. gadā uzņēmums panāca mierizlīgumu ASV tiesā, samaksājot ciešanu kompensācijās 650 miljonus dolāru par kārtējo nelietību - par narkotiku Pradaxa, kas izraisīja smagu asiņošanu cilvēkiem, kas šīs viņu “zāles” lietoja... Ar Pfizer šī kompānija cieši sadarbojās jau no 1955. gada. Kāda varena pēctecība ir farmācijas gigantiem...

Eiropā plaši pazīstamais advokāts, viens no kovidtirānijas juridisko seku apzinātājiem Rainers Fīlmihs uzsver: “Daudzi plašsaziņas līdzekļi, politiskas un nemedicīniskas personas liek cilvēkiem uzskatīt, ka kovidvakcīnas ir drošas, un nepiedāvā nekādu informāciju par šīs gēnu terapijas nelabvēlīgajām sekām vai briesmām. Valstis izmanto bloķēšanu, piespiešanu un draudus, lai piespiestu cilvēkus lietot šo vakcīnu vai aizliegtu piedalīties brīvā sabiedrībā vakcīnpasu jeb mandātu dēļ. Nirnbergas procesa laikā arī plašsaziņas līdzekļi tika saukti pie atbildības un to darbinieki tika notiesāti par melošanu sabiedrībai.” “Nirnbergas kodekss pieprasa: “Ikvienam ir jābūt brīvām tiesībām izbeigt eksperimentu jebkurā laikā”, bet “neskatoties uz vairāk nekā 85 000 ārstu, medmāsu, virusologu, epidemiologu protestiem, eksperiments nebeidzas. Faktiski notiek arvien vairāk mēģinājumu mainīt likumus, lai uzspiestu vakcināciju, un arvien jaunāki cilvēki tiek mērķtiecīgi tajā iesaistīti. Eksperimentāli “at-jauninājumi” tiek plānoti ik pēc 6 mēnešiem, neuzskaitot jau nodarītos nāves gadījumus un ievainojumus... Ja ļauj cilvēkiem mirt, lai noslēptu krimināllietu, tad tā ir slepkavība,” atgādina R. Fīlmihs, kurš vada kovidafēras noziegumu izmeklēšanas, liecinieku, ekspertu un faktu apkopošanas procesu.

“Ne tikai politikā cilvēki klausījuši pavēlēm kukuļu dēļ, nemaz nemanot, ka viņiem jau sen pistole pielikta pie galvas. Marionešu raustītāji šos visus cilvēkus beigās pametīs. Tiesas priekšā viņi, visticamāk, ekonomiski neizdzīvos. Ir jārunā, turklāt ziņām ir jākļūst publiskām, tās vairs nedrīkst būt anonīmas, lai visi var beidzot ieraudzīt, cik ļaunu spēli spēlē. Vainīgajiem par to nāksies dārgi samaksāt, pie atbildības sauks tos, kam ir jāatbild.

Noziegumi pret cilvēci ietekmē mūs visus. Tie kaitē jums, jūsu bērniem, vecākiem, vecvecākiem, kopienai, valstij un nākotnei,” pauž slavenais jurists Rainers Fīlmihs jau 2021. gada pavasarī. Arī Latvijā notikumu vērotājs Jāzeps Baško (telos.lv, 7.4.21.) atgādināja: “Vakcinācijā dalību ņēmušo mediķu atbildību šajā noziegumā agri vai vēlu Latvijas tauta izmeklēs. Visdrīzāk, ka tas nenotiks šīs valdības laikā, bet tas notiks.”

Vai atceraties, kā tirānijas izvērsēji vērsās pret visiem godīgajiem ārstiem? Piemēram, kovidrežīma “plintnieces” Ingas Spriņģes Re:Baltica publisko draudu: ziņot (t.i., “stučīt” jeb “nodod”) viņiem par tiem atbildīgajiem ģimenes ārstiem, kas pacientiem ieteica atteikties no kovidvakcinēšanās, par tiem, kas vēlējās savus pacientus pasargāt no smagām blaknēm un nāves.

Un vai atceraties, kā viņi centās noziegumus attaisnot? “Re:Baltica 9.7.21., atsaucoties uz RSU Juridiskās fakultātes docētāju Karinu Palkovu, skaidro: “Saistīt vakcināciju ar Nirnbergas kodeksu nav nekāda pamata, tā kā vakcinācija nav eksperiments un tā netiek veikta piespiedu kārtā”. Politiska šantāža, darba,

iztikas līdzekļu un elementārāko cilvēktiesību atņemšana visiem, kas nevēlas vakcinēties, ir vistiešākā “piespiedu kārta”. Kovidinjekcijas ir visneģēlīgākais eksperiments, lai kā arī sorozīti Gebelsa stilā papagailiski atkārtotu, ka nav. Visi kovidtirānijas izvērsēji veica noziegumus pret cilvēci. Noziegumu sekas mēs jau redzam un redzēsim diemžēl arvien vairāk.

PĀRMIJĀS

Bērnībā manai ģimenei bija mazdārziņš priežu meža ieskautā Rīgas nomalē. To manam tēvam piešķīra kā farmuzņēmuma Organiskās sintēzes institūta Eksperimentālās rūpnīcas (tagad Grindex) darbiniekam. Mēs šķērsojām iespaidīgu Rīgas - Maskavas dzelzceļu ar desmitiem papildsliežu ceļiem. Gari preču vilcieni šurpu un turpu bīdījās augu dienu, bieži atpakaļgaitā, kad lokomotīve vagonus stūma. Viss bija plaši pārskatāms, bet bieži mēs gaidījām pat pusstundu, kamēr, sliedēm šņirkstot, garām pastūmās neskaitāmu vagonu sēcošais sastāvs. Pēc pāris soļiem, jau atkal nākamais. Tur nav ne tiltu, ne tuneļu.

Kādā saulainā pavasara dienā jaunam puisim, ejot pāri sliedēm, kāju ierāva automātiskajā pārmijā, saspieda kā spīlēs. Metrus simts no pārbrauktuves. Pa tām sliedēm tuvojās preču vagoni. Sastāvs ļoti garš, stumjošā lokomotīve tālu aiz likuma. Piesteidzās viņam pāris tantiņas, bet nespēja neko līdzēt, cik vien ātri spēja, kāds skrēja gar sastāvu pretī lokomotīvei, bet, šķita, ka būs par vēlu. Puisim atlika vairs divas iespējas. Noliekties kā pie drausmīgas giljotīnas, zaudējot jau tā līdz sāpēm sarautās kājas apakšdaļu un samaņu, tomēr paliekot dzīvam, vai arī otra. Viņš izvēlējās otru. Tobrīd man bija seši gadi, man neļāva iet skatīties uz ķermeņa atliekām, ko vēlāk klāja balts puspalags. Kad mēs pienācām, vilciena sastāvs jau bija apturēts. Lokomotīves vadītājs un pārdesmit ļaudis rosījās notikuma vietā. Mans tēvs uzzināja notikuma detaļas.

Pēc gadiem tajā pašā Šķirotavas stacijas rajonā es satiku kādu vecāku vīru bez pēdas. Bijis dzelzceļa darbinieks, uzraudzījis vilcienus un kļūdaini mēdzis izvēlēties īsāko ceļu - izlīst pa vagonapakšu. Līdz kāds sastāvs sakustējies un nogriezis pēdu. Par laimi vīrs paspējis izvelties ārpus sliedēm. Par to viņš bija priecīgs.

Jaunais puisis, kuru sabrauca, negribēja dzīvot ar smagām blaknēm, lai gan tās varētu mazināt ar transplantācijas ķirurģiju.

Kurš cilvēks vēlētos dzīvot ar smagām blaknēm? Puisim tā bija liktenīga nejaušība. Tāpat tam otram vīram, ātrākā ceļa meklētājam. Ja viņus kāds piespiestu? Vai to puisi kāds ar viltu kā mazgadīgo piemānītu vai piespiestu izmēģināt - nu, ievieto kāju pārmijā akli ripojošu kravas vagonu priekšā. Tad jau redzēs, kā būs. Skaidrs, ka tādu varmāku kā sadistu toreiz PSRS laikā, ja noķertu, sodītu ar nāvi nošaujot.

Invaliditāte uz mūžu, paralīze, citas smagas blaknes un pāragra nāve - tās ir kovidinjekciju sekas. Biežas, retas? Kā to mēra. Pēc kā skatās. Kādā laika intervālā? Dažas dienas? Mēneši? Daži gadi? Ilgāk? Ātrāk?

Tie, kas vakcinējās, labprātīgi neizvēlējās nomirt, zaudēt veselību, kļūt pat invalīdiem.

Nelieciet kāju pārmijā! Neklausiet nevienam. Brauciet, ejiet, ceļojiet, dzīvojiet, bet nelieciet kāju pārmijās! Tā man bija mācība jau no agras bērnības.

NĀVĒJOŠIE REKLĀMTRIKI

Kad Luīze, mana paziņa no Vācijas, interesējās, vai esmu kovidvakcinējies, atbildēju, ka netaisos, bet viņa iedegās piktumā. Kovid-19 neesot nekāds joks, viņa teica, divi viņas paziņas jau nomiruši. Tikai egoisti nevakcinējoties un apdraudot citus. Apdraudot? Citus?

Pirmoreiz vēsturē par kādu zāļu neefektivitāti tiek vainoti tie, kas tās nav pieņēmuši, kā sarkastiski secina Dr. Malone, mRNS injekciju izgudrotājs, tagad ievērojams prettirānijas aktīvists.

Ieteicu Luīzei izlasīt doktoru Bakti un Reisas populāro grāmatu Corona Unmasked. Un piebildu, viņa taču kā vakcinētā var neuztraukties, viņas vak-cīnražotājs tak solījis to pašu, ko viņas kanclerene - nošpricējusies viņa nekad ar kovid neinficēsies, kur nu vēl nomirs. Pie reizes pajautāju, kādas viņai pēcvakcīnu blaknes. Smejot viņa attrauca, ka pati potēties netaisās. Citiem visiem gan iesakot, saviem labākajiem draugiem iesakot.

Tik ļoti tas man atgādināja Latvijas sieviešu izdevumu īpašnieci Santu Anču, kas izmantoja savu vārdu, lai citus ievilktu kovidinjekciju slazdā. “Es vakcinēšos, jo gribu atgūt brīvību un svinēt dzīvi. Jo mana dzīve bez cilvēkiem ir tukša un skumja.” Tad viņa nolaiž acis... “Gribu atgūt brīvību...”

“Šprice dara brīvu”, gluži kā uzraksts uz nacistu nāves nometņu vārtiem katram, ko tur ieved, lai nomērdētu, saindētu, nogalinātu. Uzraksts tiem, kam varmākas jau atņēmuši brīvību. Sauklis lepni vēsta “Arbeit machtfrei” -“Darbs dara brīvu”. Un parasti, pie nometnes vārtiem sagaidot arvien jaunas nāvei lemto kolonas, orķestris spēlēja jautru mūziku. Parasti orķestri izmeklēja no ieslodzītajiem, tādiem pašiem nāvei nolemtajiem. Kad aptrūkās, ieslēdza patafonu. “Ar glanci” nacistiem patika paņirgāties par upuriem.

Kad Santai Ančai pēc viņas reklāmas piezvanīja viens no sabiedriskajiem aktīvistiem, un, tēlojot vakcinācijas centra darbinieku, aicināja Anču kovi-dvakcinēties, viņa uztraukti atteica: “Pagaidiet, es vispār nebiju pieteikusies!... pagaidiet, es vispār esmu apmulsusi, man ir jāpadomā, ak Dievs, pagaidiet..

“Kāpēc jāpadomā?” jautāja zvanītājs.

“Nu, es nezinu... nu, pirmkārt, tāpēc, ka es esmu izslimojusi. Bet es saprotu, ka tas mani neglābj... Pagaidiet, labi, kur man ir, kur man tagad ir, kāds ir, kuri man varianti pierakstīties?”

“Nu, kur jums ir tuvāk dzīvesvietai... Jūs jau taisāties vakcinēties, cik es saprotu,” zvanītājs teica.

“Nu, es vē... man jau arī ģimenes ārste vakcinē. (Satraukta nopūta.) Es vēl ne.. .neesmu līdz galam izdomājusi... pagaidiet... bet es, es varu, es varu apdomāties?” satraukuma pilnā balsī runāja Anča.

“Tad jau... varbūt, jā, pie ģimenes ārsta varbūt,” teica zvanītājs.

“Jā, jā, man ģimenes ārste arī vakcinē... Bet jūs esat tas, kurš piedāvā tos lielos centrus, ja?” Anča uzelpoja.

“Bet jajūs gribat, jūs jau varat ģimenes ārstus... Bet jūs vēl, ā, jūs vēl domājat, ja?” vīrietis jautāja.

“Nu, es nezinu. Es... Jā! Es vēl tā kā domāju,” steidzīgi nobēra Anča.

“Un maskas krīt...” paziņo Nauris Gūtmanis un ievieto Fb publiskajā laikjolā telefonsarunas audioierakstu (3.5.21.).

Santa Anča zina, ka reklamējot kovidinjekcijas, pielūdzot “zvēra zīmi” (pat nepieņemot, “tikai” pielūdzot) viņa uzrunāja ne tikai savu žurnālu lasītājas, bet simtiem tūkstošus Latvijā. Cik daudzi, kas uzķērās viņas vilinājumiem vakcinēties, tagad vārguļo ar smagām pēcinjekciju blaknēm?

Cik daudz mediķus milzu reklāmkapmaņa un “vakcīnvēstnieki” iedrošināja un mudināja uzmākties saviem pacientiem ar injekcijām?

Kovidrežīms nozīmē - ja jūs piekritāt vakcinēties, par sekām atbildība būs tikai jums^161. To norāda arī Mērija Holanda (Merry Holland), Children Health Defence viceprezidente, un arī publiskotie vairāku valdību līgumi ar Pfizer, [un pārējiem kovidinjekciju ražotājiem], kuros valdības apņemas aizsargāt farmācijas gigantu pret cilvēku pretenzijām.

Tomēr - visa atbildība par cilvēku šantāžu, testēšanu, spiešanu vakcinēties, veselības bojāšanu, neļaušanu strādāt, par cilvēku šķirošanu, apspiešanu tirānijas apstākļos smagi gulstas uz tobrīd pie varas esošajiem un izpildītājiem. No pasaules vēstures tādi līgumslēdzēji neko nav mācījušies un viņu visvarenības eiforija kādu laiciņu vēl turpināsies.

14 DIENAS NOZĪMĒ MĒNEŠUS

Cilvēkā iedur, ielaiž vakcīnas šķīdumu. Pēc nedēļām viņā laiž šķīdumu otrreiz. Un tikai vēl pēc divām nedēļām valdība viņu “atzīst” par vakcinētu. Kāpēc tik neloģiski? Kāpēc tādu triku izdomāja “pandēmijas spelgonī”? Cerot, ka tā izdosies noslēpt kovidrežīmu noziegumus, samazināt statistikā no ko-vidvakcīnām mirušo skaitu? Jo īsi pēc kovidinjekcijām nomirst ļoti daudzi.

Te piemērs, kā cilvēka nāvi 6 dienas pēc kovidinjekcijas saņemšanas pavērsa melu medijs un bojā gājušā dzīvesbiedre: “Vakcinējās, bet bija jau par vēlu... Sandra no Jēkabpils stāsta par savu traģēdiju,” jeb vakcīnpropagandas raksts Jauns.lv 29.11.21.

Laulāto pāri izšķīris esot “kovids”. “Jēkabpilietei Sandrai Paegļkalnei (34) šis rudens atnācis ar smagiem pārdzīvojumiem. Viltīgais kovida vīruss atņēma vistuvāko cilvēku viņas dzīvē - vīru Mārci Paegļkalnu (36) “Tagad var dzīvot tikai skaistās atmiņās,” raksta Dace Ezera. Raksta mērķis: attaisnot kovidvak-cīnu izraisītās nāves un pie reizes reklamēt injekcijas. Atraitne Sandra arī esot žurnāliste VidusdaugavasTV, viņai nu iespēja iekļūt “lielajā medijā”. Par vīru Mārci viņa saka: “Kā viņš saslima ar kovidu, nesaprotam, jo visu laiku pa māju vien dzīvojās. Vienīgā vieta, kurp viņu aizvedu, bija vakcinācijas punkts uz pirmo Pfizer poti, lai cik tas ironiski arī neskanētu.” Tas neskan ironiski, tas ir iemesls viņas vīra nāvei. Tad Sandra pastāsta, ka pati vasarā vakcinējusies, cerējusi, ka pašai “slimības gaita būs viegla”. (Tā visu laiku meloja pašreizējā Latvijas valdība). “Izdzēru antibiotiku kursu”, bet joprojām vēl esot viņa “ārstēšanās procesā”, viņa stāsta, “man ir diezgan liels nespēks”. Šķiet, ka viņa nezina, ka piedzīvo tipisku kovidinjekciju blakusparādību... (“Mīļie cilvēki. Antibiotikas nestrādā pret vīrusiem! Tā ir ābece!”, rakstu komentē Kristīna Duņeca.) Izrādās, ka vasarā ārsti norādījuši, ka vakcinēties Mārcim riskanti. Cilvēks sirga ar izkaisīto sklerozi, bet vakcīna “var izraisīt nelabvēlīgas reakcijas imūnsistēmā un varbūt smagā slimība pat saasinātos.” (Tiesa gan, tas pilnīgi neinteresēja ne kariņvaldībai, ne saeimas kovidkoalīcijai, kuras mērķis - visus pēc kārtas novakcinēt). Un tad melu medijs pasludina: “jaunā sieviete atgādina - ja riskē nevakcinēties un domā, ka saslimsi vieglā formā, tad tā ir vienlielākā kļūda.” Vai raksta autore Dace Ezera un jauns.lv zina, ka piedalās noziegumos pret cilvēci? Vai to zina arī mirušā vīra sieva, žurnāliste Sandra Paegļkalne? Ar viltus pandēmijas ieganstu bigpharma pelņas dēļ? Ar tirānijas izvēršanu centrālo baņķieru dēļ?

Un kurš tad īsti nogalināja šo konkrēto cilvēku: Mārci Paegļkalnu? Valdība, špricētāji, vakcinēties “aizvedēja” sieva, viņa “liktenis”, imunitātes sabrukums pēc injekcijas?

“Nevajag baidīties no potēm un ticēt melu ziņām, kas figurē visapkārt,” pēc injekcijas strauji nomirušā cilvēka sieva pasludina. (“Paldies par padomiņu! Tā ir tikai melu ziņa, ka Jūsu vīrs no zila gaisa smagi saslima 6 dienas pēc Pfizer mRNS vakcinācijas un nomira. Turklāt statistikā šis nāves gadījums neparādās kā “vakcinētajam”. Šausminoši,” piebilst Kristīna Duņeca. Kā ilggadīga vakcīn-jomas speciāliste viņa labi zina, ka “multiplā skleroze - autoimūnā saslimšana, [arī] kā reiz rodas no vakcīnām. Pfizer sajā gadījumā bija bēdīgs punkts uz “i”. Tomēr prieks, ka šo ļaužu ceļā bija arī godīgi mediķi.”[162]

“Nevis par vēlu [Mārci vakcinēja], bet nevajadzēja potēties. Tad nebūtu nomiris. No potēm mirst tik daudz cilvēku, ka bija jāizdomā pat jauna mutācija “Omikron”, lai būtu uz ko vainu novelt,” komentē Edgars P. Un Otto Gauja piebilst: “Es domāju, ka ir sen pienācis laiks izbeigt melot sabiedrībai, jo tāpat visiem ir skaidrs, ka lielākā daļa cilvēku vakcinējas, lai tikai varētu iet uz darbu, veikaliem, ceļotu! Ir ļoti maz tie, kuri patiešām tic, ka tie špricētāji glābs veselību.”

Bet kariņvaldības un 13. saeimas kovidkoalīcijas elles rats tik maļ tālāk vēl viņiem atvēlētajā varas laika sprīdī...

X- x- *

“Esmu nopotētais skolotājs,” videouzrunā saka Ivars Ozoliņš. “Intuīcija man teica, Ivar, nepotējies! [Bet] “tā kā kaut kāda sabiedrības daļa uzskata, ka nevakcinētie ir bīstami, bīstami viņiem un viņu bērniem. Līdz ar to... nu jā... tāds lēmums tika pieņemts... Vakcīna Džonsons un Džonsons, domāju viena reize un viss būs OK. Bet... nav ok. No vienas puses it kā ir ok, neesmu nolicis karoti, atšķirībā no daudziem citiem...

Biju rēķinājies, ka pirmās pāris dienas nejutīšos labi, bet to, ka mans asinsspiediens, augšējais radītājs uzleca līdz 180 - to es nebiju gaidījis. Man nekad mūžā nav bijis paaugstināts asinsspiediens... pēc klātienes nodarbību aizliegšana skolā, dabūju tādu bronhītu, kāds nav bijis... Tas mediķis, kas man dūra vēnā, lai to [medicīnisko] sistēmu [bronhīta smagā stāvokļa dēļ] dabūtu iekšā... bija [vakcinēta] medmāsiņa, kura slikta veselības stāvokļa dēļ atbrīvota no darba slimnīcā. [Viņai] bija komisija pēc otrās potes saņemšanas. Mana imunitāte šobrīd ir krietni vājāka pēc potes, nekā tā bija pirms potes...

Ko es ar to visu gribu teikt sabiedrībai? Tie, kas uzticas valdībai, farmācijas firmām, Latvijas televīzijai un visiem pārējiem “vakcinācijas vēstnešiem”, lūdzu, uz priekšu, potējaties uz nebēdu! Pirmo, otro, piekto, sesto vēl.. Bet tie, kas šaubās, lai nogaida. Turpiniet šaubīties! Tās ir jūsu tiesības. Es māku lasīt vairāk nekā divās valodās un māku arī paskatīties zinātniskos pētījumus angliski, kas pierāda, ka tikai dabiskā imunitāte pasargā no saslimšanas ar kovidu. Tur mazāk nekā 1% pārslimojušo saslimst vēlreiz, atšķirībā no no-potētajiem, kas tīri labi saslimst kaut kādi 40%. Es arī nebiju pakautrējies piezvanīt saviem draugiem gan Izraēlā, gan Zviedrijā, arī tie apstiprināja, ka potētie tāpat slimo un mirst...

Tiem, kas kliedz par Latvijas medicīnas sistēmas kolapsu, nenoliegšu draugi, labi nav. Bet, ne jau nepotētie ir pie vainas. Atcerieties, pie varas ir tie paši politiķi, kas radīja mītu par “Latvijas veiksmes stāstu”.[163] Un šī stāsta rezultātā, ja atceramies, slimnīcu skaits tika samazināts no 84 uz 42. Un tūkstošiem mediķu ir devušies pelnīt naudu uz ārzemēm. Un visinteresantākais, ka tie paši personāži vēl 2019. gadā paziņoja, ka mums arvien ir divreiz vairāk slimnīcu nekā vajag. Iedomājieties!? Kas būtu šodien, ja Kariņš būtu paguvis šo savu ārprāta ideju realizēt?

Līdz ar to mans priekšlikums potētajiem kliedzējiem - nepotētie nav jūsu ienaidnieki, ienaidnieki ir mūsu šī brīža politiķi, kas izveidojuši šo ārprāta situāciju. Mūsu valstī. Es esmu vēstures skolotājs un varu pateikt, ka šādi nav bijis pat visbriesmīgākajos boļševiku un komunistu valdīšanas laikos. Ja cilvēks nebija aizsūtīts uz Gulagu vai Buhenvaldi, tad viņš varēja baudīt daudz vairāk brīvības, nekā tā mums tiek piedāvāta šobrīd.”

X- x- *

2021. gada 18. augustā, kad Rīgas centrā protestējām pret obligāto vakcināciju un 13. saeimas kovidkoalīcijas un kariņvaldības tirāniju, New York Times publicēja rakstu par Izraēlu (vienu no visvairāk savakcinētajām valstīm pasaulē), kas sastopās ar ārkārtīgi augstu saslimstību tieši tajos vidusšķiras rajonos, kur vislielākā vakcinācijas aptvere. Apgabalos ar ortodoksālajiem ebrejiem, kas izvairījās no kovidinjekcijām, saslimstības rādītāji esot daudz zemāki.

Kāpēc turpinājās tik drastiska (atņemot cilvēka pamattiesības) kovidtirānijas uzspiešana, neraugoties uz daudzskaitlīgiem protestiem gandrīz visās ES valstīs un pasaulē? Kāpēc draudot cilvēkiem, liek tiem parakstīties par brīvprātīgu piekrišanu vakcinēties? Kāpēc valdības līgumos piekritušas “aizsargāt” vakcīnu ražotājkompānijas? Kāpēc šie līgumi ir noslepenoti?

Latvijas Valsts Zāļu aģentūras ierēdņi maļ vienu un to pašu: neesot eksperiments. Kā cenšoties atvirzīt atbildību, kas viņus pašus sagaida pēc kovidtirānijas beigām.

Varbūt VZA, EZA, PVO domā, ka neviens vairs nesaprot, ko nozīmē parasta eplceļu infekcijas slimība, it kā mēs visi pirmo dienu dzīvotu uz zemes? Kāpēc Latvijas Ārstu biedrība no savas mājaslapas izņēma brīdinājumu par kovidin-jekciju smagajām blaknēm pusaudžiem? Šo te: “Atbilstoši jaunākajiem datiem, kas pieejami Amerikas Slimību profilakses un kontroles centra mājaslapā (cdc.gov), jauniem vīriešiem (12-24) miokardīta risks pēc otras mRNS tipa vakcīnas (Pfizer-BioNTech un Moderna) devas pārsniedz ar Covid -19 saistīto hospitalizācijas risku... 12-17 gadus veciem jauniešiem, kuriem miokardīta risks pārsniedz hospitalizācijas risku aptuveni sešas reizes.. ”[164]

Kuri vecāki sūtītu savus bērnus uz kovidvakcināciju, ja to zinātu?

Pat kovidrežīma rupors The Washington Post (20.8.21.) bija spiests paust, ka FDA un CDC turpinot pārskatīt ziņojumus par miokardītu un periokardītu pēc vakcinācijas (lasi: kovidinjekcijām), un jūnijā FDA esot pievienojusi gan Pfizer, gan Moderna mRNS vakcīnām brīdinājuma etiķeti par paaugstinātu miokardīta risku. Un tik turpina papildināt dažādu blakņu sarakstu. Bet rot-šildiskās valdības tik turpināja uzspiest vakcināciju visām vecuma grupām, pagaidām tikai vismazākos atstājot mierā: viņus dzemdību namos parasti sadur ar virkni citām bīstamām vakcīnām^165, ja vien vecāki viņus nenosargā.

FDA (ASV Zāļu aģentūra) oficiālajā ziņu joslā 17.9.21. Stīvens Kiršs (Kirsch), kas vistiešāk no sākumiem iesaistīts kovidrežīmā, saka: kovidvakcīnas nogalinot vairāk cilvēku nekā tās izglābjot, turklāt blakusparādību un negadījumu ziņojumi uzrāda 71 reizes biežāku sirdstrieku gadījumu skaitu tieši no kovidvakcīnas, salīdzinot ar jebkuru citu vakcīnu. Ja kovdinjekcijai būtu utopiskā 100% aizsardzība, tad “tas vienalga nozīmētu, ka mēs nogalinām divus cilvēkus, lai izglābtu vienu,” viņš saka. “Četri dažādi speciālisti, izmantojot četrus dažādus datu avotus, nonāca pie līdzīgiem secinājumiem. Vienam no 317 jauniešiem pēc vakcīnas izveidosies miokardīts. Pēc papilddevas tas var būt vienam no 25.” Arī Stīvs Kiršs runā tikai par pašiem pirmajiem pētījumiem, tikai par pašiem pirmajiem īstermiņa rezultātiem...

“Lētas izmaksas un ražošanas ātrums - galvenais mRNS vakcīnu pluss” -tā ir vienīgā patiesība starp citiem klajiem meliem Google un Wikipedia par kovidinj ekcij ām.

““Vakcīnu” neizdošanās var atstāt graujošu iespaidu uz visiem ar gēnu terapiju saistītiem (lasi: ģenētiski noziedzīgajiem) medikamentiem nākotnē,”[166] tā savus akcionārus 2021. gada sākumā brīdināja gan Moderna, gan Pfizer-BioNTech. (FDA klasifikācijā mRNS vakcīnas ir “gēnu terapija”).

Viņi tobrīd vēl nebija droši par ļaužu masu lētticību un kovidtirānijas valdību ļauno alkatību, uzspiežot injekcijas visiem saviem iedzīvotājiem... Tomēr jau tad bija skaidrs, ka ilgtermiņā tas smagi izgāzīsies un turklāt vērsīsies turpmāk pret jebkādām vakcīnām, ģenētiski modificētām vai ar “vecajām vielām”, jeb cilvēku vakcinēšanai pret zilu gaisu, t.i., pret reklammasalam, reklambakam, reklāmtuberkulozi, reklāmebolu utt.

MĪLESTĪBA CAUR ADATU?

Saulainajā 2021. gada 1. septembra dienā saņēmu jaunas sievietes video-vēstljumu no Gaiļezera slimnīcas “izolatora”. Pēcvakcīnu blaknes viņai spēcīgi pastiprinājušās.

“ [Pirms vakcinējos] visur biju ar draugiem, biju telpās, lielā pūlī un nekad man nebija kovida,” viņa lēni stāsta, guļot pie sistēmas. “Nekad es nebiju saslimusi ar kovidu... Un no 18. [jūlija], kad uztaisīju vakcīnu, un tad sākās. Uzreiz temperatūra un šodien jau...” pēc ārstu teiktā, nu viņai esot galvas meningīts. “Kamēr es nebiju vakcinējusies, man nekas nekaitēja, tagad es esmu lielā, lielā dimbā, un nav zināms, kā tas viss beigsies. Tas var beigties ļoti traģiski, kā man pateica, ar arī tajā saulē aiziet, gan palikt par dauni... Paldies Dievam, vēl [tāda] es neesmu. Tikko uztaisīja punkciju mugurā, redzēs, kas būs tālāk...” ar grūtībām viņa valda asaras. Viņai ir grūti pat pakustēties. “Vot, ko dara mūsu prezidents un viņa vakcīnas! Paldies Dievam, es vēl elpoju, bet, kā tas viss beigsies, nav zināms. Tāpēc es neiesaku nevienam vakcinēties, neiesaku to kādam rekomendēt. Ja jūs labi pārcietāt, nevajag ieteikt citam, ka nekas nebūs. Tāpat tas arī man bija ieteikts. Un izrādījās, tā kā tagad... izrādījās... Un neviens nepadomā, ka man ir četri bērni. Viss, prezidenta kungs! [Vai] tu tagad audzināsi manus bērnus?” Un jaunajai sievietei izlaužas dusmu vilnis. Viņa laikam bija noticējusi Levitam un saviem paziņām, ka vakcīnas drošas... Cik daudzi tā noticēja?

Arī mans paziņa, kas jau 20 gadus dzīvo Dānijā, pastāstīja: “Es novakcinē-jos, jo ticu valdībai un ļoti gribu spēlēt tenisu [jo nevakcinētajiem cilvēkiem . “uzticības vērtā” dāņu valdība to tolaik neļāva][167]. Meitas gan nevakcinēsies, jo grib saglabāt auglību.”

Kad 2021. gada vasarā Gvelfa universitātes virusoloģijas un imunoloģijas profesors Dr. Bairams Braidls (Biram W. Bridle) un viņa kolēģi saņēmuši piekļuvi Japānas bioloģiskās izplatības pētījumiem (biodistribution study), atklājies, ka mRNS tomēr nepaliek pleca muskulī, bet “vairākas dienas pēc vakcinācijas pīķa proteīns iekļūst cilvēku asinsritē” un “uzkrājas virknē orgānu audos: liesā, kaulu smadzenēs, aknās, virsnieru dziedzeros. Mani uztrauc, ka ļoti augstā koncentrācijā tie uzkrājas olnīcās.” Dr. Braidls piemin pētījumu - 11 no 13 gados jauniem veselības aprūpes darbiniekiem, kas vakcinēti ar Moderna, pīķa proteīnu konstatēja asinsritē: “Mēs sen zinām, ka pīķa proteīns ir patogēns olbaltums. Toksisks. Ja iekļūst asinsritē, var radīt bojājumus organismā. Tagad mums ir pilnīgi pierādījumi, ka vakcīnas, kas mūsu muskulī ievada šo pīķa proteīnu, kopā ar pārējo vakcīnsastāvu iekļūst asinsritē. Tur pīķa proteīns var apvienoties ar mūsu trombocītu receptoriem un ar šūnām, kas izlīdzina mūsu asinsvadus. Tādēļ var notikt viens no diviem: trombocīti salīp, tas noved pie asinssarecēšanas. Tāpēc arī novērojam trombu veidošanos. Sirds ir daļa no asinsrites sistēmas, tāpēc redzam problēmas ar sirdi.

Proteīns var šķērsot hematoencefalītisko robežu un izsaukt neiroloģiskus bojājumus. Tāpēc nāves gadījumos tromboze bieži ir galvas smadzenēs. Tāpat raizes izsauc pierādījumi pētījumos, kuri vēl nav atļauti publicēšanai... mRNS vakcīnas ar mātes pienu var nodot jaundzimušajiem. Jebkuras olbaltumvielas no mātes organisma koncentrējas mātes pienā... atradām pierādījumus, ka zīdaiņi pakļauti asiņošanas riskam kuņģa zarnu traktā.

Mēs izdarījām milzīgu kļūdu domājot, ka pīķa proteīns ir lielisks mērķa antigēns. Mēs nezinājām, ka pīķa proteīns pats par sevi ir toksīns un patoloģiska olbaltumviela.

Vakcinējot cilvēkus, mēs neapzināti injicējam viņos toksīnus, kas nokļūst viņu asinsritē... Un ir ļoti daudz citu pamatotu jautājumu par šo vakcīnu ilglaicīgu drošību. Piemēram, par tā sastāva uzkrāšanos olnīcās. Vai izraisīsim jauniešos neauglību?” noraizējies ir arī Dr. Braidls.

X- x- *

LTV tiešraidē 9.3.21. Daniels Pavļuts: “Cilvēks piesakās manavakcīna.lv, izvēlas vietu, kur vēlas to darīt, viņš tiek nozīmēts uz adresi, tiek ieplānots laiks utt. Savukārt cilvēkus, kuri paši nepieteiksies, mēs ķersim caur nacionālajiem reģistriem... uzrunāsim viņus caur EDS, ir vienošanās ar VID, zvanīsim, visos iespējamos kanālos meklēsim rokā...” Cilvēku medības? “Ķersim”, tieši tā viņš teica. Tieši tāda ir sākotnējā kovidkulta politika. “Ķert cilvēkus”, kuri negrasās brīvprātīgi ievadīt savā organismā nezināmas izcelsmes šķidrumu, turklāt pieredzot saviem draugiem, tuviniekiem, paziņām smagas blaknes un nāves arvien vairāk.

CENZŪRA KĀ IEROCIS PRET CILVĒCI

Britu doktors Vernors Kolemans, kurš jau 1990. gados medicīnas biznesam netīkams kļuva ar populāro grāmatu “Kā neļaut ārstam jūs nogalināt” (How To Stop Your Doctor Killing You (1996)) norāda: “Valdības visu izdarīja nepareizi. Kovid akūtiem pacientiem vienkārši bija jāpaliek mājās, kā tas ir ar gripu slimajiem. Un vēl vajadzēja ieteikt speciālu piesardzības režīmu veciem cilvēkiem ar sirds vai plaušu kaitēm.”

Dr. Kolemans uzskata, ka kovidvakcinēto cilvēku ķermeņi nu var kļūt par laboratorijām, kas ražos arvien letālākus vīrusus. Un, ka visi tie, kas veic ko-vidvakcināciju, ir kara noziedznieki. Un tad Wikipedija sagrozīja Kolemana biogrāfiju, izdzēsa viņa daudzo agrāko zinātnisko darbu sarakstu...

Arī britu slavenais, bet nu kovidrežīma ieviesējiem tik neērtais Dr. Vernons Kolemans uzsver, ka kovidvakcīnas grauj imūnsistēmu, ka tai var rasties pārslodze ar katastrofālu rezultātu. “Slavenības nezina, ko reklamē, turklāt neko nezina no medicīnas,” V. Kolemans ir pārliecināts, ka tie, “kuri stāv aiz tā visa un īsteno šo ļaundabīgo plānu, tie gan to visu zina. Vakcinējot mēs radām vīrusu mutācijas. Vakcīnas ir neīsts līdzeklis cīņai pret vīrusu infekciju, vakcinējot miljonus, mēs mācam vīrusus mutantēties. Izveidojot atkal jaunas un jaunas vakcīnas pret mutējošiem vīrusiem, situāciju tikai pasliktinās, jo zinātnieki nespēj apdzīt mutējošos vīrusus,” atgādina Dr. Kolemans. “Katrs kovidvakcinētais var kļūt par sērijveida slepkavu, par laboratoriju, kura ķermenī veidojas, mutējas jauni vīrusu paveidi... Un cilvēki, kas saņēmuši vakcīnu, vairs nespēj pretoties vīrusa mutācijām, jo viņu imunitāte jau vairs nav dabiska, bet mākslīga... Kad sāksies milzu problēmas, valdības melos un apvainos tos, kas nav sašpricējušies. Bet vainīgi būs tie, kas ir. Ja neapturēsim vakcināciju, tad visa cilvēce ir apdraudēta,” un Dr. Vernons Kolemans savā videouzrunā mudina: “Neticiet valdībai, izvairieties no oficiāliem mēdijiem un cīnieties pret meliem!”

“Nav pieļaujama masveida vakcinācija... Mums ir arvien vairāk un vairāk “nelaimes gadījumu” pēc vakcinācijas. Un tas ir tikai sākums. Pēc tam mēs tikai redzēsim, kas notiks ar onkoloģisko saslimšanu pieaugumu un tā tālāk,” norāda arī Nobela prēmijas laureāts medicīnā Lūks Monteņjē videointervijā odysee.com (14.5.21.).

Arī mRNS vakcīnu izgudrotājs Dr. Roberts Malone 2021. gada vasarā pieprasa pārtraukt masveida vakcinācijas kampaņas.

Pasaulslavenais vakcīnzinātnieks Gerts Vanden Boše (Geert Vanden Bossche), agrākais Vakcīnattīstības biroja šefs Vācijā, galvenais zinātnieks Univac, arī atklāti un drosmīgi runā pret kovidinjekcijām. Vakcīnizstrādātājs brīdina, ka injekcijas kompromitē cilvēka imunitāti, padarot tos viegli ievainojamus,

uzņēmīgus pret jebkuru jaunu slimības variantu.

To, protams, labi zina arī kovidtirānijas izvērsēji. Un Rotšlidu “preses sekretāra” Sorosa adapti šo informāciju uzreiz apgriež otrādi. Kā pilnmēness apsēstībā Anda Burve Rozīte steidz runāt: “Turpinot atteikties vakcinēties, nevakcinētie apdraud ne tikai sevi, bet visu pasaules sabiedrību”. Cik sen sorozītu grupas izdevuma Ir Burvei-Rozītei vērojama šāda apsēstība?

Nevakcinētie 2021. gada tirānijā inficēšot citus? Būdami veseli un bez simptomiem? Arvien briesmīgākus vīrusus ražošot, ar ko apdraudēs sašpricētos ar tik drošajām vakcīnām.[168] Un loģiski cilvēki piebilst: Varbūt drošības pēc katram autovadītājam un pasažieriem injicēt eksperimentālas pretavāriju vakcīnas? Jo statistika par autoavārijās cietušajiem ir pat “pandēmiska”. Tas nekas, ka vakcīna no avārijām nepasargās. Varbūt no nosišanās pasargās?

Vai atceraties špricētāju mudinājuma saukli nebūt “egoistiem” - vakcinēties, lai “glābtu citus”? Ja tu sev neuzsmērēsi pretiedeguma krēmu, tad es apdegšu saulē, vai arī - es tīru sev zobus, lai kaimiņam nav jāiet pie zobārsta.

Redzot, ka patiesības gaismu par injekciju nāvējošo postu vairs nevar noslēpt, pat vakcīnbiznesa pāvests Vatikānā 2021. gada vasarā skaļi sēca pēc vispasaules cenzūras pastiprināšanas. “Nav arī brīnums, jo pats sātans izliekas par gaismas eņģeli.” (2.kor.ll.).

Kovidtirānijā daudzi “mediji” uzvedas tā, it kā neviens vairs nav zinātnieks, ko nav licencējuši Twitter tenkotavas īpašnieki, Facebook/Meta Cukerbergs, vai Google, neviens, kuru nav varējusi nopirkt šī brīža kovidiriģentu valdošā elite. Un visam klāt ierastā apdullinošā injekciju propaganda: meli, meli, meli par injekciju drošību, vajadzību, nekaitīgumu. Tik skaļi rībinoši, uzmācīgi, ka cilvēks pat neiedomājas paskatīties tik vareni izreklamētajam produktam ražotāja “recepti” ar garo blakņu sarakstu.

Bet kāpēc gan piepeši tādas bailes no dažādiem viedokļiem? Tāpēc, ka tas traucē izvērst tirāniju.

Cilvēks stāsta patiesību, bet Fbfaktčakari nokliedzas: “meli vai daļēji meli.” Vai Fb tehniķim tā darīt lika Spriņģe, Spriņģei - Cukerbergs, Cukerbergam - Soross, Sorosam - Rotšlids, ja kāpjam vienlaikus pa desmit pakāpieniem Drakulas pilī? Arī Latvijas oficiozos pludoja savakcinēto cilvēku izjūtu, viedokļu, veselības un nāvju izsmiešana; ja nenokrita beigti uzreiz pēc dūriena, tad sīkums vien? Bet šļirce nav lode deniņos. Šis ir citu ieroču karš...

“Nav pamata apgalvojumam, ka no COVID-19 vakcīnām mirst cilvēki,” ro-botizēti iesmej faktčakari un viņu “mākslīgais intelekts”. Lai kādas būtu cilvēku sūdzības, sāpes par nesen vakcinēto tuvinieku zaudēšanu, lai cik smagi vakcīnu izraisītie nelaimes gadījumi, tiem piekabina reklāmleibeli: “Meklējies pēc vak-cīnresursiem, špricējies”... Un ņirdzīgu troļļu armija vēl jaucas pretvakcīnu grupu komentāros. Bet dzīvības ūdens - dzīvotgriba - vienmēr atradīs izeju. Ja cilvēkiem pilnīgi aizliedz dalīties ar informāciju Fb (Meta), Twitter, YouTube u.c., dinamiski pastiprinās arvien jauni konkurenti, piemēram, Telegram ar brīvuāku informāciju un citas neatkarīgas vietnes.

TIRĀNIJAI BĪSTAMIE BRĪDINĀJUMI

Kamēr fon Laiena un Baidens draud visus eiropiešus un amerikāņus no-vakcinēt “obligāti”, “Bils Geitss, pasaulē vadošais vakcīndīleris un pasaules vakcīnizplatības dzinējspēks, intervijā BBC sacīja, ka lielākā daļa nevēlamo notikumu parādās tikai pēc diviem gadiem, tāpēc vakcīnu izstrāde parasti ilgst daudzus gadus. Tas nozīmē, ka nāves un invaliditātes viļņi turpmākajos gados būs eksponenciāli lielāki. īpaši tāpēc, ka iedzīvotājiem tiek uzspiestas arvien vairāk revakcinācijas un tiek ieviestas vakcīnu pases.”[169]

“Bils Geitss mēdz teikt, ka viņš mīl vakcīnas. Vai cilvēkiem ir vajadzīga Bila Geitsa mīlestība, kas nozīmē vēzi, autismu, trombus un nāvi?” - jautā slavenā režisora, medicīnas eksperta Dr. Leonarda G. Horovica (Horowitz) dokumentālā filmā UnVaxxed.

Pfizer agrākais viceprezidents, vadošais pētnieks Dr. Maikls Jīdons (Michael Yeadon) jau 2021. gada sākumā parakstīja prasību ES zāļu aģentūrai apturēt kovidvakcināciju, jo uzskata, ka pašreizējā “vakcinācijas režīma” galīgais mērķis var būt tikai “masīvs demogrāfisks notikums.”

“Miljardiem cilvēku jau ir notiesāti uz noteiktu, neizbēgamu un sāpīgu nāvi. Ikviens, kurš saņem injekciju [kovidvakcīnu], mirs priekšlaicīgi, un trīs gadi ir dāsna aplēse par to, cik ilgi viņi var izdzīvot,” Dr. Jīdons ar savu zinātnieka populāro vārdu neriskētu, kaut ko tādu izsakot vieglprātīgi vai nepārdomāti^170. Un neba jau tikai viņš to saka, arī citi brīdina no kovidinjekciju dažādām ļoti bīstamām sekām.

Franču virusologs, Nobela prēmijas laureāts medicīnā Lūks Monteņjē (Luc Montagnier) uzskata, ka tiem, kas vakcinēti pret COVID-19, “nav izredžu uz ilgtermiņa izdzīvošanu”. Lūks Montaņjē pie šāda secinājuma nonācis, rūpīgi izpētot “injekcijās esošās sastāvdaļas un to ietekmi uz ķermeni” (intervijā

Brighton 27.1.21.).

Vēl viņš par kovidvakcināciju saka: “Mēs saskaramies ar lielāko vispasaules genocīda risku visas cilvēces vēsturē.”[171] Pat mRNS tehnoloģijas izgudrotājs Dr. Roberts Malone brīdina no šīm injekcijām.[172]

Un 2022. gada sākumā daudzas valstis iepērk HIV/AIDS paveida testus... “Ar jauno mRNS injekciju vakcinētajiem cilvēkiem būs jāsamierinās ar sekām, jo tos vairs nevar izārstēt, vienkārši izvadot toksīnus no cilvēka ķermeņa. Piemēram, personai ar tādu ģenētisku defektu kā Dauna sindroms, Klinefeltera sindroms, Tērnera sindroms, ģenētiska sirds mazspēja, hemofilija, cistiskā fibroze, Retta sindroms utt. Jo ģenētiskais defekts ir uz visiem laikiem! Koronavīrusa “vakcīna” ir ģenētiskās ietekmes instruments. Gēnu ierocis!”[173]tāds ir Roberta F. Kenedija Jr. komandas vēstījums jau 2021. gada sākumā.

Dr. Vladimirs Zelenko un Dr. Deivids Džons Sorensens: “Dati liecina, ka miljoniem cilvēku jau varētu būt miruši no kovidinjekcijām, un simtiem miljonu cieš no nopietnām blakusparādībām. Tā ir tikai īstermiņa iznīcināšana, īstais posts nāks pēc dažiem gadiem.”[174]Arī Otrā pasaules kara holokaustā izdzīvojušie uzrakstīja vēstuli ES (European Medicines Agency), pieprasot apturēt injekcijas, ko viņi uzskata par jaunu holokaustu (new holocaust).[175]

Jau ”2021. gada septembri agrākais PVO ekspertu grupas padomdevējs, infekciju slimību profesors Kristiāns Perons paziņoja, ka visus vakcinētos cilvēkus ziemas mēnešos nepieciešams ievietot karantīnā, citādi viņi var smagi saslimt.”[176] Apstiprinot smago situāciju Izraēlā un Lielbritānijā, eksperts paziņoja: “Vakcinētos cilvēkus nepieciešams ievietot karantīnā un tos jāizolē no sabiedrības.” Tālāk viņš teica: “Nevakcinētie cilvēki nav bīstami. Vakcinētie ir bīstami apkārtējiem. Tagad tas pierādījies Izraēlā - es sazinos ar daudziem Izraēlas ārstiem - viņiem ir problēmas, smagi gadījumi slimnīcās ar vakcinētajiem, un arī Lielbritānijā.” Izraēlas ārsts Kobijs Havivs paziņoja: “95% smagi slimo ir vakcinētie. 85-90% hospitalizēto ir pilnībā vakcinētie cilvēki. Mēs slimnīcās atveram arvien jaunas un jaunas nodaļas. Vakcīnefektivitāte samazinās vai izzūd.”[177]

Kāpēc pieredzējušais Dr. Perons tā sacīja? Vai viņš netieši atklāja vakcinatoru mērķi: savakcinējot pilnīgi visus, iestātos viņu “jaunais normālais” - cilvēki tiktu pakļauti tirānijai jau ar sagrautu imunitāti, ierobežoti, ieslodzīti, papild-vakcinēti un tiešām nopietni slimotu? Kovid-19 ar kovidvakcīnām pārvērstos par smagu HIV/AIDS pandēmiju?

“No kovidinjekcijām mirst miljoni, paskatieties PVO datus,” aicina arī slavenais onkologs Dr. Ramīns īmanovs 2021. gada decembra sākumā Harkovā. Detalizēti salīdzinājis kovidinjekciju sastāvu ar PSRS laiku vakcīnām, viņš uzsver: “Un tagad es runāju ar personisku atbildību - katrs, kas ir saņēmis [kovid] “vakcīnu”, dzīvos no divām nedēļām līdz 4 gadiem. Un ne stundu ilgāk. Lai taisa testamentu, sev kapavietu iekārto.”

“Vai var no tā attīrīties?” jautā no zāles.

“Nē, nevar,” Dr. īmanovs atbild. To apgalvo arī daudzi citi pieredzējuši speciālisti.

“Vai no jebkuras vakcīnas tādas letālas sekas?” jautā no zāles.

“Jā, no jebkuras kovidinjekcijas. Gan CoronaVax, gan SputnikV, gan Johnson&Johnson, Pfizer, Moderna... Visas ir mRNS vakcīnas. Ja kāds cilvēks ar to vakcinējies, tad priekšlaicīgi nomirs. Un atpakaļceļa nav,” viņš apgalvo. Smaga prognoze...

Šeit iepauzēju. Kaut ko vieglāku, gaišāku, optimistiskāku, sauca mana iekšējā balss. Kādu bildi, joku, vieglu tekstu, atslodzi! Atvēru Fb (Meta).

Un pati pirmā iznira smaidīgi enerģiskas gaišmates bilde ar pavadtekstu: “Manu divu dēlu māte. Mana sieva. Aija.

Viņai patīk ceļot. Viņai ir darbs.

Viņai ir sertifikāts.

1970.09.01. - 2021.12.05.” Andra Doveika ieraksts (5.12.21.). - Atkal jau nāves ziņa pēc kovidvakcīnas. Atvēru Fb mesendžeri: bet tajā atnākusi vēsts par keramiķa Kaspara Geiduka nāvi 33 gadu vecumā. Mazliet Kasparu pazinu, paskatījos vairāk. Mediji piemin viņa aiziešanu mūžībā, bet par iemeslu - ne vārda. Nav pat norādes par tagad tik ļoti uzspiesto “vakcīnstatusu” ko uzrādīt pie katra lielveikala apsargi prasīja. Par Geiduka nāves iemeslu klusums. It kā būtu dabiski nomirt tik jaunam. It kā piepeši mainījusies ierasti cieņpilnā tradīcija, kaut aptuveni pieminēt nāves iemeslu. It kā cilvēki būtu vairs vien tikai vārdi, profesijas, parādības vai skaitļi statistikā. It kā nāves pļauja kā karā. Bet arī tad pieminēja, no kā miris: no “ievainojuma”, “pēc slimības”, “negadījumā”... Tā nav ziņkāre, tā ir elementāra cieņa pret mirušo. Vai pašreizējās LV valdības injekciju terora apstākļos “noklusēšanu” sauc par “Ēzopa valodu”? Vai “Ēzopa klusēšanu”?

Par letālām vakcīnsekām rakstījavien komentētāji, kas dokumentē šīs nāves. No kā mirušo piederīgie un kovidžurnālisti baidās? Turpina baiļu pandēmiju?

Drebinās valdības ielikteņu priekšā?

Ja gadījumā gājāt kovidvakcinēties... Kam jūs uzticējāties? Korumpētajām valdībām, Eirokomisijas fon Laienai? Masu dezinformācijas līdzekļiem, viņu radītajām bailēm jeb neatkarīgiem medijiem, vai savai un citu patiesu cilvēku piedzīvotai pieredzei, vai jums melu mediju iehipnotizētam pesimismam par nākotni kovidtirānijā? Katrs, pirms tas pieņem injekciju, noteikti saņem kādu brīdinājumu. No Dieva, no savas iekšējās balss, no sargeņģeļiem, sauciet kā gribat. Katrs saņem. Vai nu viņš to apzinās, vai nē. Vai saprot to, vai negrib saprast.

IESPĒJAS ATTĪRĪTIES

Cilvēku apmuļķoja, ievilināja slimības matricā, piespieda, nošantažēja, jā, viņš pieņēma injekciju, jā, viņš devās taisīt arī bīstamos PCR testus, jā, viņš pat bieži pakļāvās tirānijas lēmumiem, un diemžēl piedzīvoja jau pirmās sekas. Tagad pats galvenais - kā cilvēks pret to visu cīnās. Cik aktīvi darbojas pret sātanismu. Pret tirāniju. Pret ikdienas meliem.

Vai nu viņš visu sevi liks cīņā pret to, vai nu turpinās klusēt, pakļauties, atbalstot tirāniju, turpinās pielūgt “zvēra zīmi”. Bet klusēšana un pakļaušanās ir tirānijas jeb ļaunā atbalstīšana. Un atbalstīšana Svētajos rakstos ir sinonīms “ļaunā pielūgšanai”, kur teikts: “Ja kas pielūdz zvēru vai viņa tēlu un pieņem zīmi uz savas pieres vai savas rokas, tam būs arī jādzer Dieva dusmu vīns neatšķaidīts, kas ieliets Viņa bardzības kausā, un tam būs jācieš mokas ugunī un sērā svēto eņģeļu un Jēra priekšā! Un viņu mocību dūmi celsies augšup mūžu mūžos; un nebūs miera ne dienu, ne nakti tiem, kas pielūdz zvēru un viņa tēlu (attēlu) un pieņem viņa vārda zīmi.”[178] Viss ir simbolos un vienlaikus ļoti tieši. Tāpat kā reālie rezultāti pašlaik ik dienas.

Sabiedriskā aktīviste Inga Žentiņa raksta: “Man izteica piedāvājumu, ka varot iepriekš noskaņoties un sarunāt ar ķermeni, ka šo “čiks”[179] ķermenis uztvers kā ūdeni, ka esot tādi, kas tā dara.

“Ir iedvesma paskatīties caur Bībelē teikto uz dzīvi un citiem jautājumiem,” viņa raksta. “Nav runa, ka kādam, kā pazīstamajā multfilmā par begemotu^180, būtu bail no “čiks un viss”, runa ir par dziļāku būtību... kā tas ietekmēs manu garīgo un fizisko cilvēku?

Bībelē ir specifiska terminoloģija, kas bija atbilstoša tam laikam, kad risinājās notikumi, lai cilvēki spētu to uztvert. Tad līdzībās nebija iespējams lietot terminus kā vibrācijas, apziņa, čakras, smalkie ķermeņi, ēters, wifi, frekvences, čipi, kodi u.c.,” un Žentiņa citē Jāņa Atklāsmes grāmatu par “zvēra zīmes” uzspiešanu.

“Kāds varbūt domā, ka šī zīme būs kā bērnu spēļu zīmodziņš ar velnēniņu!! Zīme caur “čiks un viss” tiek uzlikta abiem - fiziski uz rokas un garīgajam cilvēkam nobloķēts 6. enerģētiskais centrs (6.čakra), kas faktiski aiztaisa enerģētisku kanālu ar Augstāko Apziņu. Caur šo pastiprināto atdalītību smalkajos plānos cilvēki jau izjūt prāta miglainību, aptumšotu uztveri, fizisko nespēku, un tas pastiprināsies. Ienāk lielākas bailes, neiecietība, dusmas, vēlme pakļaut, un brīva izvēle tiek mainīta pret drošību, kad faktiski tiek zaudētas abas.

Kāds interpretē un saka, ka šī vēl nav “zīme”, ka vajagot pie veikala ar mutes liecību atteikties no Jēzus, tad būšot “zvēra zīme”. Lasiet rakstus - neko nepieliekot. Nekur tas nav teikts, ka jāatsakās. Ar pieņemšanu tu jau atsakies. Tāpat kā Jēzum pēc gavēšanas kalna galā Sātans piedāvāja valdīšanu, ja tas viņu pielūgs - neprasīja ne no kā atteikties - tikai pielūdz.... tikai “čiks”. Bībelē daudz runāts par to, ka daudzi tiks pievilti, ka vilks nāks aitas tēlā, lai esam modri.

Mateja ev. 24:37 Jēzus saka, ka būs kā Noasa dienās, cilvēki “rija un plītēja, precējās un devās laulībā un tie nenāca pie saprašanas, iekams plūdi nāca un aizrāva visus, tāpat būs arī Cilvēka Dēla atnākšana.”

Un Žentiņa uzdod jautājumus:

“Kāpēc “čiks un viss” uzspiests no valdības, nevis ārsts katram personīgi iesaka, ņemot vērā konkrēta cilvēka veselības stāvokli?

Kāpēc nedz ārsti, nedz farmācija, nedz politiķi, nedz valsts neuzņemas atbildību par “čiks” sekām, bet pacients parakstās kā 100% atbildīgs, kuram, vairumā gadījumu, nav profesionālās zināšanas, lai šādu atbildību uzņemtos?

Kas notiek ar manu DNS pēc “čiks”?

Vai ir blaknes? Vai risks veselam cilvēkam iegūt tādas blaknes ir adekvāti?

Kāpēc pēc “čiks” joprojām var saslimt - tad “čiks” darbojas vai nē?

Kāpēc tiek bloķēta informācija, ieraksti, grupas, ārsti, kas runā par traģiskām blaknēm, kas rodas veseliem cilvēkiem pēc “čiks”? Vai tad šis nav par veselības uzlabošanu?

Kāpēc pēc “čiks” jānēsā sejas lupata un jāievēro distance un jāaizliedz bez “čiks” cilvēkiem piedalīties publiskos pasākumos - vai tad “čiks” nedarbojas?

Vai ir kopsakarība, ka cilvēki, kas runā par globālo plānu samazināt cilvēku skaitu, ir [arī] iniciatori, ražotāji un “čiks” uzspiedēji?

Kāpēc jādiskriminē veseli cilvēki, kas sevi uztur formā, neslimo, negrib ķīmiju sevī? Vai dabiskā imunitāte netiek atzīta?

Kā rezonē ideja, kāvienam vajag uzspiest “čiks”, diskriminēt, ierobežot, lai otram nav bail iziet sabiedrībā?”

Ja vairums būtu ticējuši Dievam nevis viltvāržiem, nekādas kovid-19 pandēmijas nebūtu. Nekādas tirānijas un šļirču. Nekādu testu, nekādas pelņas melu medijiem un slepkavnieciskiem politiķiem.

Daži jautājumi paštestam. Vai gribējāt justies pārāki par citiem ar “čiks un viss”? Vai jūtaties pārāki par citiem, kas atsakās pieņemt injekciju? Vai arī paslepus nopirkuši “sertifikātu” jūtaties pārāki par visiem?

Vai uzskatāt, ka visiem cilvēkiem nav jābūt vienādām cilvēktiesībām bez jebkādām injekcijām, testiem, manipulācijām? Vai izlikāties, ka neredzat cilvēku drastisko šķirošanu “pareizajos” un “nepareizajos”? Vai izlikāties, ka neredzat citu cilvēku ciešanas un nāves pēc injekcijas? Vai zinājāt, ka vakcinējoties un testējoties un jau trešo gadu liekot masku uz sejas, izvēršat tirāniju?

Vai vēlaties kovidvakcinēties un testēties un smacēties maskā visu laiku, arvien no jauna un visu savu dzīvi, neraugoties ne uz ko? Vai vēlaties, lai jums tiek pilnīgi atņemta skaidra nauda un izsniegta speciāla centrālās bankas normēta digitālā stipendija?

Ja nē, tad pirmais jautājums, ko uzdot pašam sev: vai tu nožēlo, ka pieņēmi kovidrežīma “ieteikumus, noteikumus, prasījumus” un to izdarīji?

Un kāpēc tu nožēlo? Vai tāpēc, ka padevies spiedienam, biji tik lētticīgs, noticēji, neieklausījies sevī, negribēji redzēt brīdinājumus? Vai nobijies no tā, no kā dabiskos apstākļos, neklausoties korumpētas valdības melu medijus, nebūtu nobijies?

Vai nobijies no tā, ko ne tikai gaišreģi, bet arī mediķi paredz, ka turpmāk būs daudz nāves vakcinētajiem un būs pat atsevišķi peldbaseini vakcinētajiem un nevakcinētajiem, jo “oficiāli lems”, ka tieši vakcinētie apdraud nevakcinēto veselību? Vai tikai tāpēc?

Vai tās ir pasaciņas?

Lūdzu, atbildiet godīgi. Godīgi un sev!

Tikai ļaunums necieš atklātību, jo atklātība mazina ļaunuma iespējas. Atklātība ir ļaunuma ienaidnieks.

* * *

Tas nebija “čiks un viss”. Miljoniem cilvēku to tagad jau ir sapratuši. Kā izvairīties, kā atbrīvoties - tik daudzi to tagad prasa. “Es gribu atpakaļ savu dzīvi,” tik bieži tas izskan.

Ir būtiski nosacījumi. Ja vēl to neesiet izdarījuši, tad pilnīgi, drastiski, radikāli pārtrauciet jebkādu sadarbību ar tirānijas “operatoru” - izdzēsiet QR “ātrās atbildes verga” kodu, likvidējiet uzskatu, ka jums jāpakļaujas kariņvaldības jebkuram antikonkstitucionālam rīkojumam! Ja nevēlaties liekus kašķus, atklāti izvairieties, ignorējiet, boikotējiet, meklējiet citas iespējas nekā līdz šim. Ja darba devējs piespieda durties, noteikti pārtrauciet darbu pie tāda! Meklējiet citu, jebkurā gadījumā un visā drīzumā. Vienmēr var atrast. Nepazeminiet savas prāta spējas! Lūdziet Dieva palīdzību. Neļāva ieiet kādā veikalā? Turpmāk tādā neejiet arī tad, kad atļauj. Brīdininiet citus. Boikotējiet kopā. Esiet vienoti!

Kā atbrīvot tieši sevi no injekcijas un PCR “laboratorijas” testa klusā lāsta?

Bībelē nav rakstīts, ka no “zvēra zīmes” var atbrīvoties, bet nav arī rakstīts, ka nevar. Tikai tieša un individuāla vēršanās pie Dieva, milzīga nožēla, gavēnis. .. un noteikti - ir jāpierāda ticība ar darbiem, jo “bez darbiem ticība ir mirusi.”[181] Šajā gadījumā darbi: tā ir cīņa pret “tumšo operatoru”, pret tirāniju jebkādā izskatā, darot visu iespējamo, ko spējat, pret to vēršoties. Kā to dara, piemēram, Ēriks Kleptons vai Dr. Roberts Malone, Teksasas gubernators Gregs Ebots vai Latvijas skolotāja Egija Romanovska - visi tie kovidvakcinētie, kas atklāti runā gan par blaknēm, gan kategoriski atsakās no sātaniskā rituāla nākamajiem dūrieniem, no “zvēra zīmes” atjaunošanas, gan visu savu iespēju spektrā stingri iestājas par cilvēktiesībām visiem un vienmēr.

Kā analoģijā ar melnās maģijas mīlas vai biznesa postošo piebūrumu -noteikti un kategoriski ir jānorobežojas no piebūrēja jeb piekodētāja. Nekādu kontaktu vairs! Pilnīgi nekādu. Izvairieties no viņu meliem, solījumiem, bie-dējumiem. Izvairieties no viņu propagandas. Padosiet mazo pirkstiņu, tad viss - atvadieties, dzīvosiet tālāk pusdzīvi. Jā, ir grūti tikt vaļā, bet, ja to izdara, balva ir liela. Pazudušais brīnumgrasis atradies. Un tad to var sākt nospodrināt vai dziedināt, atgriezt tam sākotnējo izskatu.

Ja es būtu pievīlies, pievilts, noticējis melu propagandai un ļāvis sevi sadurt, tad cerētu Dieva dusmas mazināt ar spēcīgiem darbiem pret tirāniju. Dieva dusmu vietā lūdzot Viņa palīdzību.

Nekrofiliskajā masonu paralēlstruktūrā - “studentu korporācijā” Lettoniā - man mācīja justies sevišķi pārākam par pilnīgi visiem citiem cilvēkiem, kas nav šaurajā “izredzēto” lokā: sēt zemiskumu, ļaunumu, tumsu, kā jau tur visiem ierasts. Pametot “respektablās” sektas ēnaino valstību - un tā saucamo “elitāro piramīdu”, sapratu, ka tā patiesībā ir kā glumjš sapelējis pagrabs. Man vajadzēja piecus gadus intensīvas attīrīšanās darba no tur uzkrātiem sārņiem. Piecus gadus! Un noteikti, neskatoties ne uz kādiem draudiem, ne uz kādiem reāliem un galēji bīstamiem uzbrukumiem (izkļūt no ietekmīgas nekrofiliskas sektas patiešām nav nekāda joka lieta, bet smaga cīņa), bija jāpaveic reāli darbi: slepeno rituālu, viņu sistēmas, savas pieredzes publiski atklāts izgaismojums. Es par to sarakstīju arī atklātas grāmatas Arāja komandas Lettoniā (2014) un 25 gadi sektā (2018). Tikai pēc tam no korporelisma kļuvu pilnīgi brīvs.

ja veiksiet tikai miesas, ķermeņa detoksikāciju, tam nebūs lielu un paliekošu rezultātu, tas īsti nelīdzēs un rezultāti būs vāji, jo kovidtirānija (sevišķi injekcija, regulāri testi) jūs saindēja visos līmeņos: gan garīgi, gan fiziski, gan politiski, gan ekonomiski, sociāli, gan ezotēriski jeb maģiski iedarbojoties (nav nozīmes, kurš ko izprot vai nē).

Tāpēc attīroties ir jāstrādā visplašākajā līmenī, cik vien jums iespējams, cik vien jums pieejams: publiski jāstāsta par piedzīvoto, jāfiksē neoloģismi un nenormālības, ar ko saskārāties, jāatklāj viss, ko jums sākumā solīja, kā tas izvērtās, kas no tā iznāca, jāstāsta viss skaļi un atklāti, par katru cietušo, mirušo, par savu pamattiesību atņemšanu, par sodiem, par tirānijas noziegumiem, par noziegumu konkrētajiem veicējiem utt.

Un nekādā gadījumā vēlēšanās nedrīkst balsot par tiem pašiem, par jebkuriem, kas nav aizstāvējuši jūsu tiesības, bet, esot varas pozīcijās, tās atņēmuši. Tādi politiķi katru ievelk nāvējoša lāsta attiecībās.

Vai tad jūs vēlēsiet par slepkavām, uzkraujot arī sev šo slepkavu lāstu?

Uz ko viņi visus spieda? Sanfrancisko universitātes jeb Solka Institūta pētījums liecina, ka kovidvakcīnas pārvērš cilvēka ķermeni par pīķa proteīnu rūpnīcu.[182] Pētījumi liecina, ka pīķa proteīns cilvēka ķermenī veido triljoniem tapas, kas izraisa asins recekļu veidošanos - insultus un sirdslēkmes.[183] New England Journal of Medicine uzrāda sirds iekaisumus,[184] publicēja arī nozīmīgu pētījumu par dramatisko spontāno abortu pieaugumu pēc kovidvakcinācijas.[185]Apstiprinās arī neauglības rašanās un spermotozoīdu skaita samazināšanās.[186]Pētījumi pierādīja, ka kovidinjekcijas izraisa vēzi.[187] Ik mēnesi parādās vēl daudzi citi faktoloģiski secinājumi... Un neparasti drastiskais mirstības pieaugums Latvijā 2022. gadā^188 pēc tam, kad šeit uzspieda bīstamās injekcijas. Vai to jums stāstīja kariņvaldība un visi citi kovidtirānijas izvērsēji? Un kāpēc noklusēja? Padomājiet par to un bez bailēm.

Pasaulslavenais mūziķis Ēriks Kleptons pēc kovidinjekcijas ir atklāts: “Manas rokas vienubrīd nejuta pilnīgi neko, citā burtiski “dega”, ka domāju, vairs nekad dzīvē nespēšu ģitāru paspēlēt.” Viņam bija smagas blaknes vairākas nedēļas. “Man pat adatai tuvumā nevajadzēja rādīties, bet mani pārliecināja, ka vakcīnas drošas,” viņš teica. Kāpēc Ēriks Kleptons turpina radīt spēcīgu mūziku? Tāpēc, ka dara visu, ko vien spēj, lai pasauli plaši un skaļi informētu par notiekošo. Publiski runā par saņemtās vakcīnas graujošo ietekmi, rada arī populāras pretkovidafēras dziesmas, jo viņš nepakļaujas “zvēra zīmei” un dara visu, ko spēj, lai darbotos pret cilvēku zombēšanu, apspiešanu, pievilšanu. Kad 2021. gada vasarā sāka ieviest ierobežojumus nevakcinētajiem apmeklēt koncertus, Kleptons paziņoja, ka neuzstāsies nevienā pasākumā, kur cilvēkiem būs jāparāda vakcinācijas apliecinājumi.

Bet tie, kuri klusējot pieņem injekcijas, klusē par tirāniju, atbalsta to, piedalās cilvēku šķirošanā, paši zaudē ļoti smagi. Ne jau tikai savu brīvību, dabiskās tiesības un talantus...

Arī “kautrīgums” nav attaisnojums. Afēristi plānoja, ka cilvēki kautrēsies stāstīt par savām blaknēm, ja paši būs pakļāvušies viltum vai šantāžai, parakstījuši “papīrus” un ļāvuši sevi sadurt, testēt, nobiedēt...

Harmoniskā smaida karaliene, dziedātāja Nensija Grifisa (Nanci Griffith) nomira 68 gadu vecumā 13.8.21. Pēkšņi “mistiskas” veselības problēmas viņu piemeklējušas “pēdējā laikā” (USDNews). “Selīnu Dionu paralizēja eksperimentāls nāves dūriens (death jab), un viņai nav citas izvēles, kā vien atcelt savu turneju... Tās ir nomocītas dvēseles. - They are tortured souls,” ziņo JFK TV

Latvijā slavenais rokmūziķis Alex (Oļegs Andrejevs) nomira 27.12.21. -“no miega nepamodās mans tētis,” raksta Aiša (Aija Andrejeva), “mēs tikko nosvinējām labākos Ziemassvētkus pasaulē, gluži kā bērnībā” (bnn.lv). Vai trešā kovidinjekcija ir pāragrās nāves iemesls? Atbilde no mūziķa piederīgajiem īpatni strupa “Ēzopa klusēšana”. Daudzi kovidvakcinētie nomirst dziļā miega fāzes laikā.

Saule, Pērkons, Daugavai - “Un tā turpinās acīmredzamais - neticamais, jeb režīma un mediju noliegtā injekciju iedarbība. Pēdējās dienās pēc injekcijas aizgāja latviešu komponists Mārtiņš Brauns, par kura apstākļiem slimnīcā var uzzināt tikai no “viltus ziņu” izplatītājiem, kuri vēsta, ka “viņu tur vispār 2 nedēļas neārstēja, kā pienākas, bet iemeta brīnumvīrusa palātā, un arī viss tas stāsts ir gana traģisks, kāpēc vispār viņš salūza un piekrita špricēties, jo esot solītas valsts dotācijas koncertiem un tamlīdzīgi.”[189]

KAD PATIESĪBA IZGAISMOJAS

Un cilvēki runā, raksta, vairs nebaidās.

“Mana kovidlaika jaunais atskaites punkts sākās š.g. 25. jūlijā, kad nomira mana kolēģe, skolotāja Ilze Skujevska. Līdz 25. jūlijam manas rīcības būtība bija protests pret cilvēka brīvās gribas laušanu. Es redzēju, ka cilvēki piekrīt veikt eksperimentālo injekciju galvenokārt ar motivāciju, “lai mani liek mierā”. Tagad es redzu jauno šīs afēras dimensiju - cilvēku garīgās un arī fiziskās iznīcināšanas shēmu, kur hierarhijā augstākstāvošais pieprasa padotajam ievadīt injekciju, jo viņam savukārt to pieprasīja viņa vergturi.

Cilvēks, kurš izvēlas veikt sev eksperimentālā šķīduma injekciju, paraksta papīrīti, ka ir informēts..., ka piekrīt... Tieši tāpēc par Ilzes Skujevskas nāvi līdz pat šim brīdim neviens no mūsu ierēdnīšiem nav uzņēmies atbildību. Pat nav sniedzis nevienu komentāru. Ko tad var teikt šajā situācijā? Viņa taču parakstīja lapeli!” - 2.8.21. Fb grupā “Skolotāji pret piespiedu vakcināciju” raksta skolotāja Jelizaveta Korotkova. “Ilzei bija 30 gadi un 3 bērni, praktiski tas nozīmē, ka sieviete sev nepieder un pirmos signālus daudzbērnu māte vienkārši ir ignorējusi. Tie, kam ir vismaz viens mazs bērns, to sapratīs... Ilze māmiņu čatā ļoti uzmanīgi padalījās ar draudzenēm, ka jūtas slikti...

15.06. - Ilzei bija otrā pote. 30.07. - Ilzei bija bēres. Es negribu, lai šis notikums tiek ignorēts! Es negribu, lai par to aizmirst! Es gribu, lai hierarhijā augstākstāvošie apzinās, kādu atbildību viņi uzņemas, kad pieprasa padotajiem veikt eksperimentālā šķīduma injekciju^190. Es aicinu atbalstīt Ilzes ģimeni un bērnus, jo valdība to pilnīgi noteikti nedarīs.”

Ilzes Skujevskas ieraksts īsi pirms nāves: “Mazā Čiepa Ilze Cālis: “A es pēdējā laikā jūtos tik slikti, man iekšā tāda slimuma sajūta, es ceru, ka jūs saprotat, par ko es runāju (emojs ar pirkstu uz lūpām). Un man parādījusies baigā aizdusa. Vīrs šodien saka, sajūta, ka Tu pīpētu. Es uzkāpju uz trešo stāvu, bet man ir sajūta, ka es uzkāpju uz 33.”

Ilzes Skujevskas nāvi pēc vakcinācijas Latvijas oficiālās iestādes tiešām solīja izmeklēt. Un kā jau daudzi paredzēja, protams, ka centās nāves iemeslu novelt uz jebko citu, tikai ne uz kovidinjekciju. Uz kādu citu zāļu iedarbību, tēlojot, ka nesaprot, ka arī tādā gadījumā tas ir medicīnisks noziegums. Arī vakcinēt un likt vakcinēt cilvēku, kad nav zināma kovidinjekciju mijiedarbe ar citām

zālēm, taču ir sevišķi smags noziegums. Arī pret nogalinātā radiniekiem.[191]

“Veselam, darbspējīgam, 58 gadus vecam cilvēkam nomirt no vakcīnas, tāpēc ka valdība to uzspiež un sistēma realizē, NAV cilvēcīgi! Nomirt no eksperimentālās vakcīnas, nenoliedzami, ir labāk nekā palikt no tās invalīdam, un šajā ziņā, sabiedriskās ēdināšanas uzņēmuma, nu jau no mākoņa maliņas uz mums raugošajai, pavārītei, jāsaka - paveicies. Lai vieglas smiltis Agitai, un visdziļākā līdzjūtība tuviniekiem.... Mīļie cilvēki, sargiet sevi, un pats galvenais - bērnus!” tā raksta Inga Gluzda, agrākā Tukuma domes deputāte, cilvēks, kas aktīvi darbojas pret kovidtirāniju Latvijā.

Intars Kupcis, Fb, 24.9.21.: “Šodien biju bērēs atdot pēdējo godu... Miķeļa kapsētā tika guldīts Ērihs - tikai 40 gadus jauns cilvēks. Pazinu, jo gāju uz sporta zāli, kurā viņš bija treneris. Sportisks visu mūžu. Zināja visu par treniņiem, uzturu, formu. Dzīvespriecīgs un ļoti komunikabls. īsāk sakot - foršs cilvēks. Apstājās sirds... Šovasar vakcinējās ar PFIZER, jo pamatdarbs valsts iekšlietu struktūrā piespieda. Lai vieglas smiltis, Ērih!”

Daudzi ieraksti soctīklos: “Pagājušajā piektdienā mūžībā aizgāja mums tuvs cilvēks. Bērni zaudēja mammu, vīrs sievu... strādāja sfērā, kas ir saistīta ar cilvēkiem... Saņēma pirmo vakcīnu, sākās komplikācijas - drudzis, temperatūra, bezspēks. Pēc pāris dienām pārgāja un arī ģimenes ārsts teica, ka tā var būt no vakcīnas... 20. maijā sieviete aizgāja, saņēma vakcīnu. Vēlāk protams atkal sākās komplikācijas. Naktī slikti, temperatūra drudzis, (līdzīgi kā pirmajā reizē). 21. maijā pusdienā pie sievietes ieradās ģimenes ārsts, apraudzīja pacienti: “Jā, tā tas var būt pēc otrās vakcīnas, mēdz būt komplikācijas” (stāvoklis bija ļoti slikts). Vakarpusē sieviete zaudēja samaņu, temperatūra jau bija 40+, sievieti nogādāja slimnīcā. Naktī uz 22.5. paziņoja, ka sieviete mirusi. Diagnoze: iekšējā asiņošana. ..Paši tuvākie šokā.. Un paziņot bērniem vēl grūtāk,” raksta Jurģis Mickus (Fb 24.5.21.) “Bet pēc divām dienām mirušās vīram piezvanījuši no slimnīcas: “Jums visiem jāsēž karantīnā, jo sievietei konstatēts Covid-pozitīvs.” Neskaitot to, ka ģimenei ir jāpieņem šis sāpīgais zaudējums, ir radies papildus šoks par visu šo situāciju kā tādu. Bet... momentā rodas jautājums: kāpēc vakcinēties, ja vari saslimt un iespējams nomirt ar covid pozitīvu analīzi? Kāda tam visam ir jēga?” Sievietei ģimenes ārsts pirms tam esot teicis: “Ar šādu veselības stāvokli labāk vakcīnu neņemt, bet, ja liek, tad vakcinējiet...” “Ģimenei un tuviniekiem šis ir sāpīgs zaudējums, taču sabiedrībā Kristīne būs tikai viens papildus cilvēciņš, ko ielikt statistikā “covid nāves gadījumu skaits diennaktī”. Un neviens nezinās, ka viņa mira ar

covid pozitīvu analīzi, būdama vakcinējusies pret šo vīrusu...

Izturību Kristīnes tuvākajiem, bērniem, vīram, sevišķi jau abām manām mazajām māsīcām, kuras šobrīd diez vai saprot un spēj pieņemt realitāti, viņām un lielajai māsai diemžēl mammas vairs nebūs. Vieglas smiltis Kristīnei!”

Ilga Liepiņa: “Tādu stāstu pasaulē ir daudz... droši vien miljoniem. Tāpēc tas ir noziegums pret cilvēci - reklamēt vakcīnas gluži kā sviestmaizes, tetovējumus vai kosmētiku. Un vēl lielāks noziegums diskriminēt tos cilvēkus, kas nevakcinējas. Katram ir jābūt tiesībām izvēlēties, neatkarīgi no profesijas, kurā strādā.”

Visu cilvēku liecības ir ļoti būtiskas, viņi uzdrošinājās par to runāt skaļi drastiskas cenzūras apstākļos kā cilvēki, kas atklāti cīnās pret ļaunumu.

Sabiedriskā aktīviste un atbildīga daudzbērnu māte Natālija Magazeina pārpublicēja (8.8.21.) pēc vakcīnas nomirušās Ilutas Langemanes brāļa vēstījumu: “6.5.21. pīkst. 08.23 saņēmu zvanu no māsas. Viņa apsveica mani dzimšanas dienā, apjautājās, kā veselība. Ņemot vērā valstī noteiktos ierobežojumus, nekādas svinības netika plānotas. Pajokojām - tad, kad drīkstēs svinēt, nepietiks veselības visu nosvinēt, kas iekrājies. Māsa teica, ka iepriekšējā dienā saņēmusi otro AstraZeneca vakcīnu.

Iluta strādāja sociālās aprūpes centrā Rīga par grāmatvedi... Ap pīkst. 17.30 man pazvanīja māsas dēls: zvanījušas mammas kolēģes un teikušas, ka “mammas vairs nav” un viņš dodas uz turieni.

Es [ari] nekavējoties aizbraucu... Mani sagaidīja māsas kolēģes un ieveda kabinetā, kur viņa gulēja uz grīdas. Atklāju ar lakatu pārsegto seju. Vēl īsti neapzinājos notikušo un centos sataustīt pulsu, nesapratu, ka viss ir beidzies un viņas vairs nav. Seja bija klāta tumši ziliem pleķiem. Aizspiedu acis, kuras bija palikušas puspavērtas, un iegāju blakus kabinetā, kur sēdēja Ilutas kolēģes un dēls. Uz galda stāvēja vairākas korvalola pudelītes, un man uzreiz tika piedāvāts to iedzert, es atteicos. Sajūta bija kā transā. Lēnām noskaidroju, kas un kā noticis. Iluta sēdējusi kabinetā pretī kolēģei, kura strādājot pie datora, dzirdējusi, ka kaut kas nokrīt zemē. Domājusi, ka Ilutai nokritusi pildspalva. Pacēlusi acis, ieraudzījusi, ka Ilutai nokritušas brilles un viņa pati, cīnoties ar elpas trūkumu, slīd uz grīdas. Nekavējoties skrējusi pēc palīdzības, jo blakus kabinetā ir profesionāla medmāsa, kura uzreiz sniegusi pirmo palīdzību. Paralēli citas kolēģes zvanījušas ātrajai palīdzībai, kuri ieradušies ļoti ātri un uzreiz konstatējuši nāvi...

Kad ieradās policijas darbinieks, tas virspusēji apskatīja līķi, uzklausīja mani. Informēju par vakcīnu, kas saņemta iepriekšējā dienā. Tad viņš konsultējās ar kādu pa telefonu. No sarunas varēja saprast, ka miršana pēc vakcīnas ir jau apzināta un ierasta lieta. Piekritu, ka kriminālprocesa ierosināšanai nav pamata, jo nav vardarbīgas nāves pazīmju... Kad norādīju, ka mediķi ierakstījuši izrakstā - nogādāt uz Valsts tiesu medicīniskās ekspertīzes centru, policists atbildēja, ka viņš nevar norīkot, jo nav ierosināts kriminālprocess... Paglabājām Ķekavā ģimenes kapos.

Kādēļ valdība melo, ka vakcīnas ir drošas? Ja mirst jauni cilvēki īsā laikā pēc vakcinācijas, tad jābūt īpaši neaptēstam vai ieinteresētam, lai neredzētu kopsakarības,” 4.8.21. raksta Aivars Mistris. “Ģimenes ārste informēja, ka viņai nav tiesību obligāti nozīmēt ekspertīzi, kā arī nav piekļuves pacientu vakcinācijas datu bāzei. Tādēļ statistika papildināta netika un pūliņi to darīt būtu bezjēdzīgi, jo ZVA veiktie izmeklējumi par astoņām nāvēm pēc vakcinācijas uz 3.maiju pabeigti ar slēdzienu - nav saistāmi ar vakcināciju. Jauna, sportiska. Palikuši divi bērni. Visdziļākā līdzjūtība ģimenei.”

* * *

Miljoni uzzināja par divpadsmitgadīgo Madiju de Gareju (Maddie de Garay), kas piedalījās Pfizer klīniskajos pētījumos 12-15 gadus veciem bērniem ASV. “Madija bija veselīga, enerģiska meitene, laba skolniece, laipna un sabiedriska, taču vairs neviens Madiju nav redzējis tādu, kopš viņa saņēma otro Pfizer vakcīnu. 24 stundu laikā viņai parādījās sāpes vēderā, muskuļos un nervos, kas kļuva nepanesamas, un nākamo divarpus mēnešu laikā viņa tika ievietota slimnīcā trīs reizes, katra uzturēšanās bija nedaudz ilgāka nekā iepriekšējā.

Viņai parādījās papildu simptomi: gastroparēze, slikta dūša un vemšana, neregulārs asinsspiediens un sirdsdarbība, atmiņas zudums (viņa sajauc vārdus), “smadzeņu migla”, galvassāpes, reibonis, ģībonis (viņa nokrita un sasita galvu) un krampji. Attīstījās verbālie un motoriskie tiki (verbal and motor tics), sajūtas zudums no vidukļa uz leju, muskuļu vājums, krasas redzes izmaiņas, urīnpūšļa kontroles zudums, neregulāri smagi menstruālie cikli, un galu galā viņai bija jāievieto NG (barošanas) caurule, lai varētu uzņemt uzturu... Pirms kovidinjekcijas “ar viņu viss bija kārtībā. Viņa bija pilnīgi laimīga. ..”[192] Deviņus mēnešus pēc vakcīnas ievadīšanas viņijoprojām dzīvo murgā bez medicīniskās kopienas atbalsta.” Turklāt šai meitenei miljardieru kompānija Pfizer nav samaksājusi par ciešanām ne centu. Jo cilvēkus tie uztver tikai kā ķermeņus eksperimentiem, bez jebkādas atbildības par dzīvību un veselību.[193] Un Madijai nelīdzēja, ka FDA sapulcē 17.9.21. veselības aktīvists, filantrops Stīvens Kiršs pieminēja arī viņu: “Tagad viņai ir paralīze uz visu dzīvi. Turklāt tas netika reģistrēts Pfizer ierakstos! Vakcīnas drošības pārbaužu dokumentos uzrādīja, ka viņas blaknes bija tikai “vēdera sāpes”. Šobrīd viņa nejūt neko zem vidukļa, viņa pati pat nevar noturēt savu galvu un baro viņu caur speciālu caurulīti. Nenotika nekāda izmeklēšana, viņa nesaņēma nekādu kompensāciju.”

Pfizer un citas megakorporācijas nelien iekšā valstīs, kurās tām draud juridiskas sankcijas, nelien tur, kur nav korumpēti, nelietīgi politiķi un tiesneši, kas grūž savu valstu iedzīvotājus uz nāves eksperimentiem, ja tikai pašu kabatās ieripo lielāka nauda. “Pfizer ir vilcinājies doties uz dažām valstīm atbildības problēmu dēļ, kur tām nav atbildības piesegšanas vairoga,” žēlojas Pasaules Bankas prezidents Deivids Malpass, tāpēc “Pfizer nedošot “mRNS šāvienus” valstīm, kurās tām būs juridiska atbildība par blakusparādībām.” Ja varēsiet iesūdzēt viņus tiesā par blaknēm, injekcijas piedāvāt jums Pfizer neriskēs.

Kovidrežīma mediji 21. gada nogalē skumst, ka galvenie ražotāji satraucoties arī par juridiskiem riskiem nāvju un sakropļojumu gadījumos, tāpēc injekcijas netiekot piedāvātās miljoniem bēgļu Eiropā. Uzmācību bremzē arī bēgļu fiziskais spēks, no kā baidās vakcinētāji, jo sekas var būt neprognozējamas. Daudzi eiropieši steidza komentēt, ka tad viņi daudz labāk atsakās no ES pilsonības, nekā skaitās pakļauti fašistiskajiem “demokrātiskās Eiropas” režīmiem. Un tomēr, ne jau kaut kādu Rotšlidu ielikteņu, visādu fon laienu, dombrovsku, sasoli, makronu, karinu uzspiestās politikas dēļ jāatsakās no savu senču izcīnītajām tiesībām, no sava garīgā un materiālā mantojuma. Pretstāvēšana, cīņa, izturība un ticība Dievam - tie ir spēcīgākie ieroči pret jebkuru tirāniju. Un tirānijas parasti ir milži uz māla kājām. Galvenais ir nenobīties un nepakļauties!

Citādi “Eiropas savienības” vai “Amerikas sapnis” var izrādīties viltīgs nāves slazds. “Taivānas medicīnas sabiedrība ir šokā par agrākā Taipejas Makajas (Mackay) slimnīcas Infekcijas slimību departamenta direktora Dr. Vincenta Van (Wang) nāvi 54 gadu vecumā Vašingtonā. Viņš bija atsaucies Pfizer vēstulei, kas aicināja viņu veikt revakcināciju. “Pēc Pfizer balstvakcīnas 5. septembrī viņš juta reiboni, zemu asinsspiedienu un noģība uz kāpnēm. Pagājušā mēneša vidū mans vīrs nomira kovidvakcīnas dēļ. Viņa ārsts nedeva viņam laiku doties uz slimnīcu,” stāsta viņa sieva Ērika. “Mēs esam bijuši aizņemti, visu laiku sazinoties ar sarežģīto medicīnas sistēmu ASV, lai iegūtu viņa medicīniskos dokumentus... Mēs arī prasījām privātu autopsiju un ziņojām par to CDC un Pfizer. Līdz šim neesam saņēmuši nekādu kompensāciju. Medicīnas aprindas viņam nesniedza nekādu ārstēšanu.... viņa ārsts ieteica dzert vairāk ūdens! Mūsu ģimene zaudējusi mūsu divu bērnu tēvu... Viņa aiziešana mums ir ļoti smags trieciens, mēs no tā neesam atguvušies.

Ieradāmies ASV pirms divarpus gadiem. Mums nebija neviena radinieka, bija vajadzīga liela drosme, lai piecdesmit gadu vecumā atbrauktu uz Ameriku.”[194]

Karolina Monteiro Borka raksta: “Pēc gandrīz septiņiem mēnešiem joprojām saskaros ar blakusparādībām no Moderna kovidvakcīnām... Pirms tam biju pilnīgi vesela, strādāju pilnu slodzi lauksaimniecībā, glābu un aprūpēju suņus,” bet tagad “vienu nedēļu man ir vestibulārā migrēna, otru nedēļu he-miplegiskā migrēna un virkne citu “parādību”. Ekstrēms iekaisums (citokīnu vētras asins darbs) ietekmē manas smadzenes: kā domāju, kā runāju, kā eju. Tas ir mani pilnībā “nobremzējis”... Simptomi sākās kā alerģiska reakcija 30 minūšu laikā pēc pirmā dūriena (kopā ar citām blaknēm: sāpēm rokās, izsitumiem, nogurumu, galvassāpēm). Bija smagas kuņģa problēmas, elpas trūkums un pēc tam tahikardija. Tad reibonis un “smadzeņu migla”, tas viss atņēma man enerģiju. Bet es joprojām gribēju būt nodrošināta pret Kovid, un, kā man ieteica ģimenes ārsts, saņēmu otro “šāvienu”, resp. ”dozu’?’ Tad viņai sākušās “nervu sāpes sejas labajā pusē, rokā un kājā, kam pievienojās stipras sāpes kaklā un mugurā. Uzradās ārprātīgas migrēnas, pirms vakcīnas ne reizes migrēnas netiku piedzīvojusi, bet tagad tās ilgst stundām un dažreiz dienām. Divas nedēļas es varēju tikai aizrāpot līdz dīvānam un nekustēties. Man ir šausmīgas sāpes visā ķermenī. Tirpšana, nejutīgums un dedzināšana viscaur ādā.

Līdz šim nav atrasta efektīva ārstēšana. Es ceru, ka process būs atgriezenisks, taču nav zināms, cik labāk vai sliktāk man klāsies. Dažas dienas ir labākas, citas sliktākas. [..] Ir labas stundas, labas dienas un tad briesmīgi recidīvi.

Esmu apmeklējusi ļoti daudz ārstu, speciālistu, veikusi asins analīzes, diētas un dažādus testus: PCP, neironu, ENT, kardio, imunologu... un sarakstu var turpināt. Bet joprojām nav skaidras atbildes par ārstēšanas īsto veidu. Izmēģinu hiperbariskās kameras MHBOT (hyperbaric chamber MHBOT), infrasarkanās gaismas, masāžas, daudzus vitamīnus un uztura bagātinātājus. Arī jaunas zāles, lai kontrolētu dažus acīmredzamos simptomus...

Ir ļoti grūti būt neatzītiem no medicīnas sabiedrības, jo mēs centāmies dot savu ieguldījumu un realizēt savu iespēju. Tagad mēs esam atstumti arī no draugiem un ģimenes locekļiem. Tā ir reāla cīņa.”

Šī Luiziānas sieviete ir turīga, bet nu savu naudu spiesta atdot medicīnas industrijai, savu dzīvi - ciešanām. Jo noticēja TV ziņu reklāmām, PVO, Zāļu aģentūrām, valdībai un savam “ārstam”, par to samaksājot visdārgāko - savas veselības - cenu. Taču viņa to visu publiski stāsta, paglābjot daudzus. Ļaunumam ārkārtīgi nepatīk, ka cietušie skaļi runā, atklāj tā izpausmes un brīdina citus par to. Jebkura cīņa pret ļaunumu ir svētīga.

Kā tikko 26 gadīgā Anna Hogana uzzināja, ka gaida ar savu otro bērniņu, tā saskārās ar Austrālijas tirāniskās valdības prasību: “Bez dūriena nav darba” - Nojab, nojob.

Lai nezaudētu ienākuma avotu - darbu valsts iestādē, viņa steidza saņemt injekciju pēc iespējas ātrāk un turklāt: “Es patiesi ticēju, ka pieņemu labāko lēmumu. Es negribēju saslimt ar Kovid darbā un pēc tam, iespējams, nest to mājās savam dēlam. Es domāju, ka, šādi rīkojoties, es viņu aizsargāju,” stāsta Anna. Pirms injekcijas saņemšanas, viņa jautāja, vai vakcīna būs droša viņai un viņas vēl nedzimušajam bērnam. “Mediķi” apliecinājuši, ka viss būšot labi. Bet “tajā pašā dienā man sākās briesmīga deguna asiņošana... Viņi teica, ka tā ir tikai blakusparādība.” Bet tad “sākās asas sāpes. Mana ķermeņa kreisā puse kļuva pilnīgi nejutīga, mana roka un kāja bija zilumos.” Tomēr skenēšana slimnīcā liecinājusi, ka ar mazuli viss kārtībā. Bet tad “vienā rītā pamodos ar šausmīgām sāpēm un sāku asiņot.” Slimnīcā paziņoja, “ka manā nabassaitē ir asins recekļi, un recekļu dēļ manam mazajam puikam vairs nav sirdspukstu, ka mani jāoperē: ja asins recekļi plīsīs, es varētu iekšēji asiņot un nomirt.” Bērnu zaudējušai Annai tagad esot vēl arī neatgriezenisks nervu bojājums ķermeņa kreisajā pusē, viņa ciešot gan no nejūtīguma, gan durstošām sāpēm. Viņas ārstēšana nozīmējot elektroterapijas iekārtas izmantošanu 3 reizes nedēļā: ļoti sāpīgu procedūru. “Tagad man ir vainas apziņa, ka [pirms kovidinjekcijas] neticēju savai intuīcijai.”[195]

Un tās ir tikai kovidinjekciju īstermiņa ietekmes sekas. Vēl nebija pagājis ne gads...

“LABIE” JEB NOMASKĒJUŠIES SLIKTIE

1968. gads. “Patiesība gaismā! Miki pele beigta! Labie puiši patiesībā ir nomaskējušies sliktie!” runā Viljams Vaimans (Wyman) no Ņujorkas. 19 gadus vecs, bez kājām. Viņš sēž ratiņkrēslā uz ASV Kongresa kāpnēm 300 000 cilvēku liela pūļa dūmakā...” Viņa zaļā žakete saplēsta, kad viņš rāva sev nost apbalvojumos piešķirtos ordeņus, medaļas, lentes un nosvieda zemē, nosaucot tās par sūdiem. Un viņu aplenkušam līdzjūtīgajam pūlim viņš teica: “Pirms es zaudēju šīs kājas, es slepkavoju un slepkavoju! Mēs visi to darījām! Jēzus, neskumsti par manil””[196].

Nekas jau daudz nav mainījies. Cik goda raksti, medaļas, ordeņi piešķirti

cilvēku sašpricētājiem jeb sadūrējiem, kovidtirānijas izvērsējiem, nāvējošo melu izplatītājiem? Ari Latvijā.

Ar Ogres mēra, nacapvienības Helmaņa “gādību”, meklējoties pēc senioriem lielajā Ogres novadā, ko nošpricēt, īsi pēc “izbraukuma akcijas” nomira Ogres novadā pagasta pārvaldniece, vietējo veco ļaužu uzrādītāja.[197] Pati vakcinēta, mirusi esot no kovid-19, ko viņai pielaidusi no Rīgas atbraukusī dakteres palīdze-špricētāja, kas darbojusies bez licences. Nāve nešķiro.

“Mūžībā devusies Liepājas ģimenes ārste Mārīte Ruņģe” (7.12.21.), kuras praksē reģistrēti 1647 pacienti, kuriem nu jādodas pie citas, rakstā norādītas ārstes. Un Apollo.lv turpat ziņo vēl par mirušu Liepājas ģimenes ārstu Igoru Stromu, jo bijušas baumas, ka dakterim viltots “sertifikāts”. Tomēr izrādījies, ka īsts. Un Ruņģes nāves iemesls jau atkal slēpts “Ēzopa klusēšanā”...

Vārdi rindojas: gan slavenības, gan mazāk pazīstami. Gan turīgi, gan nabadzīgāki. Gan vakcinētāji, gan vakcinētie. Gan lēmēji, gan lēmumu pildītāji. Nāve nešķiro.

Un ne jau tikai nāve. Sarmīte Geidāne: “Es biju pie dakteres Veselības centrā 4, Barona ielā, kurai pēc AstraZeneca tādi sarkani pleķi pa visu ķermeni. Atpogāja halāta augšdaļu un parādīja man. Viņa teica, ka parādījušās ādas herpes pēc potes. Ļoti noskumusi izskatījās.” (Telegram, 27.9.21.)

“Kopš sērgas izsludināšanas nemitīgi tiek vēstīts par vakcīnu, kas visu atrisinās,”[198] atgādina arī Vija Beinerte. “Pirms neilga laika matemātikas doktors Dainis Geidmanis nopublicējafeisbukā savas ģimenes bēdu stāstu. Vēl vasaras sākumā viņa tēvs bijis spēka pilns, no mazām dienām darbā un sportā rūdīts, savulaik bijis Latvijas izlases kapteinis rokasbumbā, savos 93 gados saremontējis mašīnu, nokārtojis tehnisko apskati. Bērni sprieduši, ka tēvs dzīvos līdz 100 gadiem. Līdz pēkšņi viss sagriezās. Uzklausījis nemitīgos pamudinājumus, tēvs nolēmis vakcinēties. Pēc pirmās vakcīnas viņam apmiglojusies redze labajā acī, pēc otrās viņš pazaudējis ēstgribu un dažu nedēļu laikā vienkārši izdzisis.

Arī Daiņa māsas vīrs pēc pirmās Covid potes mēnesi pavadījis slimnīcā, bet pēc otras, viņa meitas Ilzes Drātnieces vārdiem sakot, pārvērties par “dārzeni”.

Manu draugu un paziņu lokā šādu stāstu ir daudz. Trīsdesmitgadīgam sportiskam vīrietim, ārstam traumatologam, pēc potes infarkts. Paziņas dēlam pusaudzim pēc potes pēkšņi atklājies miokardīts. Citam pusaudzim asiņo deguns, lēkā spiediens un sākusies sirds aritmija. Vēl kādas paziņas vīramāte kļuvusi akla uz vienu aci. Kāda mana bijusī kolēģe cieš no muskuļu trīces. Domāju, ka līdzīgus stāstus savu draugu un paziņu lokā ir dzirdējis katrs.

Un ja kāds grib iebilst, ka tās ir tikai sagadīšanās, tad ar profesores Ausmas Cimdiņas atļauju izstāstīšu arī viņas stāstu. Ausma, kam nebija sirds asinsvadu problēmu un kas zāles nelietoja vispār, šā gada 12. maijā tika aizgādāta uz slimnīcu taisnā ceļā no vakcinācijas centra. Viņa saļima uzreiz pēc “brīnumpotes” saņemšanas. Kopš tā brīža profesorei ir bijusi darba nespējas lapa un viņa trīs reizes ir tikusi hospitalizēta... starp maniem draugiem, paziņām un tuviniekiem ir arī tādi, kam pēc vakcinācijas nav bijis nekādu blakņu un kas priecājas par iegūto drošības sajūtu. Tāpēc es esmu par to, ka vakcinācijai ir jābūt katra personiskai izvēlei. Ka cilvēkus nedrīkst šķirot pēc pazīmes “vakcinēts” vai “nevakcinēts”. Ka vakcinācijas pases ir rupjš cilvēktiesību pārkāpums,” raksta Vija Beinerte. “Ja ražotājs un valsts neuzņemas atbildību par vakcīnu blaknēm, pacientam ir jāsaņem par šo medikamentu pilna informācija, pirms viņš veic savu izvēli. Kāds ārsts gan iebilda, ka arī pirms sirds operācijas neviens neizsniedzot pacientam garantijas talonu. Taču sirds operācija netiek piedāvāta veseliem cilvēkiem. Un tā netiek veikta piespiedu kārtā,” atgādina Beinerte. “Turklāt blakņu gadījumā ir nepieciešami papildu izmeklējumi, ko neapmaksā valsts. Un pat tad, ja pacients vai viņa tuvinieki ir gatavi maksāt no savas kabatas, šie izmeklējumi nav pieejami, jo rindā jāgaida vairākus mēnešus vai pat pusgadu.

Tāpēc valdības prasība sapotēt seniorus, mediķus, karavīrus, policistus, skolotājus, pakalpojumu sniedzējus, skolēnus, studentus, mazus bērnus un pat grūtnieces, īsāk sakot, visu populāciju, šķiet vairāk nekā dīvaina...”

Mr. Universa titulu ieguvušais aktieris Maiks Mitčels (Mike Mitchell), filmējies “Drošsirdī”, “Gladiatorā”, pilns ar nākotnes projektiem, soctīklos lielījās par kovidvakcīnu saņemšanu. Viņa (nu jau dzēstā) Fb profila ieraksti 2021. gada februāra beigās: “Pirmā pote, nekādi blakusefekti, gaidu otro”, marta beigas: “otrā pote iešpricēta, nulle blakus efekti, sertifikāts rokā!” 16. jūlija ieraksts: “Nu, šī mana trešā pote šodien. Esmu lepns būt daļa no eksperimenta glābt dzīvības”. 24.7.21. FoxNews paziņoja par viņa pēkšņu nāvi. Nāve nešķiro.

Ne miljoni jūs pasargās, ne armijas disciplīna, ne mājsaimnieces mīļums, ne kāda upurēšanās kādas darbavietas “jaunajai kārtībai”, ne akla uzticēšanās “savējam” ārstam. Ne bailes no valdības tirānijas. Ne pakļaušanās ļaunumam.

Daudz notikumu mūsu dzīvēs nav bez sekām. Un kur nu vēl atļauja manipulēt ar paša ķermeni! Ļaunumam ir jāpasaka skaidrs un noteikts: Nē!

BĪSTAMIE TESTI. EKSPERIMENTI ZEM PIERES

Ne jau tikai vakcīnas bija kovidtirānijas ierocis, bet arī - it kā “nevainīgie”, patiesībā ārkārtīgi bīstamie PCR testi.

“Es gribu ieviest skaidrību. Viena lieta, ko katrs var izdarīt, ir atteikties testēties.

Tāpēc, ka PCR testi ir galvenais instruments, ko izmanto, lai radītu “oficiālos saslimstības gadījumus” pilnīgi veseliem cilvēkiem. Un “gadījumu” skaits, ko viņi “atrod” ar šo beznozīmīgo testu veselos cilvēkos, ir galvenais iemesls, ko valdības izmanto, lai mūs apklusinātu, atņemtu mūsu tiesības un brīvības. Un ja jūs jebkāda iemesla dēļ veicat šo testu, jūs vedat šo tirāniju uz priekšu!” -pasaulslavenais medicīnas doktors Endrjū Kaufmans ir tiešs un loģisks.

“Kad viņš pirmo reizi ieraudzīja, kā lien degunā ar to garo adatu, viņš bija šausmās, trīs dienas nevarēja nomierināties,” tā par savu tēvu, pieredzējušu, izcilu Maskavas ārstu-“loru”[199], stāsta viņa meita, kura arī strādā slimnīcā.

“Nekādu stiebru aizdegunē cilvēkam nav jābāž, jo tur neatrodas nekādi vīrusi. Tie, kas tur lien, nesaprot, ko viņi dara, tur ir tik daudz asinsvadu, ka neveiksmīga nobīde var cilvēku padarīt par invalīdu vai nogalināt!” Aizdegunes nodalījums aizsargā smadzenes no infekcijas. “Ja to ievaino, sākas smadzeņu iekaisums, kas notiek ļoti bieži. Tie nesaprot, ka testa adata j ātur ļoti viegli, lai pie mazākās pretestības tā izkristu no rokas, bet tura to kā urbi, ar kāri bāžas iekšā dziļumā. Daudziem asinis tek pēc tam, jo savainoja priekšsmadzeņu nodalījumu, un tas praktiski neatjaunojas un ir atvērts jebkurai infekcijai.

Bieži pēc testiem cilvēkam it kā aizlikts deguns. Tas tāpēc, ka sabojāta traheja un sākas tūska. Tūska var virzīties uz smadzenēm vai uz degunu. Kur tā virzīsies tālāk, neviens nezina. Tā ir tehniskā puse.”

Kurš ziņa, ar ko piesūcināts PCR testa stiebra gals? “Es teicu, ņemiet no mēles. Un tur jau citi receptori, citas sajūtas. Bet tad, kad viņa to iebāza un parīvēja uz mēles saknes, no īpatnas nejūtīguma sajūtas nevarēju atbrīvoties pāris dienas. Tie testi ir fikcija... Neuzrāda vispār neko jēdzīgu. Tas ir kā zīlēšana kafijas biezumos: iespļausi tasītē un ko tev vajag, to arī pateiksi. Te ir tieši tas pats,”[200] norāde ārste.

Un Anglijā “skolēni lietoja apelsīnu sulu, lai tests uzrādītu pozitīvu kovid un varētu doties brīvdienās,” raksta The Guardian (2.7.21.). Bet The Guardian “eksperti” esot vēlreiz pārbaudījuši un nopietni secina: nē, apelsīnu sula nesaturot koronvīrusu... Gluži kā “pieaugušo debilitātes laikmetā”.

* * *

PCR testi nav vienkāršas analīzes, ko cilvēks nodod savās interesēs, lai pārbaudītu, piemēram, savu asins ainu. PCR testus koviddiriģenti lietoja cilvēku pacietības sliekšņa noteikšanai, viltus statistikai, DNS un audu paraugu savākšanai no visas pasaules privātām datubāzēm, kā tas lēni izgaismojas DNS datu pārdošanas afērās pasaulē.

Testi kopā ar vakcināciju, maskām ir bīstamā kovidkulta rituāla “zīmogi”. “Koronavīruss nav izdalīts, bet viņi ļoti labi prot skaitīt grieķiski. Fauči, tas ir koronmurga tēvs, ļoti labi prot grieķu alfabētu. Alfa, beta, gamma, delta... omikrons. Ja šis vīruss nav izdalīts, tad pret ko jūs taisāt PCR testu?” jautā Dr. Ramīns Imanovs, kas draudzējās ar PCR testu izgudrotāju Keriju Mullisu^201. “Kad Kerijs saņēma par to Nobela prēmiju, es viņam jautāju: “Kerij, ko tas īsti dara?” Un jau tolaik viņš man teica: “Ramin, PCR nevar būt par pamatdiag-nozi. Viss ir interpretācijā. PCR tests ir izgudrots izpētei. Cilvēkā viss ir no A līdz Z. Viss, ko vēlaties, ir cilvēkā. Ar PCR testu tu vari j ebko paņemt. Mazu, mikroskopisku drupatiņu, to padarīt lielāku un iedot to cilvēkam. Cilvēkam nav vēža, bet PCR tests pateiks, ka ir vēzis 4. stadijā, pat 5. un 10. stadijā! Tikļoti PCR visu palielina... Ja jums nav aknu ciroze, tad PCR tests uztaisīs aknu cirozi.” “Jautāju tagad: kāpēc jūs taisāt PCR testu? Un pateikšu kāpēc! Es paņēmu [Ukrainā] PCR testu paraugus: indiešu, ķīniešu, korejiešu. Indijas un Ķīnas testos bija baktērijas. Testa nūju bāž degunā, un nu tas viss iet vai nu uz plaušu traheju vai uz smadzenēm. 2021. gada septembrī cilvēkam uzstādīja diagnozi: galvas smadzeņu ļaundabīgs audzējs. Tas audzējs man raisīja aizdomas. Uztaisījām operāciju un - smadzenēs tārps! Es paņēmu to pētīšanai^202.” Dr. Imanovs papildus izzināja šī cilvēka paradumus, darba specifiku, aizgāja arī uz viņa mājām - perfekti sakopts”, tīrs īpašums, nekas neliecināja par kādu īpatnu tārpu iespējamību. Izrādījās, ka tas tārps ir no PCR testa!” secināja Imanovs. “Cilvēks testēts četras reizes. “Jautāju: kur taisījāt?” Un devos turp. Nopirku testus. Sāku taisīt analīzes, un tiešām, tajos tādi paši tārpi. Viss sakrīt! Testos gan ļoti mazi, bet tas no smadzenēm ļoti liels. [Iekļuvis smadzenēs] sēdēja tur, ēda, barojās, dzēra.. Lūk, PCR testi!”

Likt taisīt PCR testus “visiem iedzīvotājiem ir zinātniska ķecerība. Daudziem maniem kolēģiem - ārstiem, zinātniekiem, kuri apstiprina šādus testus, būtu jākaunas! Tas mani šokē visvairāk,” izdevumam France Soir jau 2021. gada janvārī saka slavenais infektologs Kristians Perons.

2020./2021. gadā pusgada garumā Bratislavā zinātnieku grupa veica pētījumu^203, ko publicēja ar ilustratīvi dokumentēto rentgenoloģisko pielikumu: “DARPAs {Defense Advanced Research Project Agency, ASV militāristu kantoris) patentēti neilona sari ar hidrogēlu, kas spējīgi pārplēst gļotādas virsmu. DARPAs patentēts hidrogēls caur pārplēstu gļotādu nonāk tuvāk smadzenēm,

turpina kristalizēties un augt epifīzes dziedzera virzienā, veidojot “nano-antenām” līdzīgas struktūras. PCR testu sastāvā konstatētais litijs - ļoti toksiska viela epifīzes dziedzerim. (Epifīzes dziedzeris ražo ari serotonīnu (laimes hormonu), kontrolē cilvēka bioritmus un pilda izšķirošu funkciju smadzeņu darbībai, “atbild” arī par cilvēka garīgo attīstību). Savienojumā ar hidrogēlu litijs padara jaunizveidotās kristāla struktūras par informāciju vadošām, kas ir spējīgas pārveidot elektromagnētisku impulsu par signālu, kuru saprot dzīvās šūnas un uz to reaģē. Nonākot līdz epifīzei, šāda struktūra var ne tikai bloķēt epifīzes dziedzeri, bet arī ietekmēt cilvēka smadzeņu darbību ar ārējiem elektromagnētiskiem signāliem.” Pētījumam pievienots secinājums, ka “testu nūjiņas ir noziedzīgs genocīda līdzeklis pret iedzīvotājiem.”

Savukārt ezotēriķi uzskata, ka PCR tests cenšas traumēt gan trešās acs čakru, t.i., cilvēka intuīciju, viedumu. Vai tie ir safabricējumi? Kāpēc? Kam izdevīgi to “safabricēt”? Kāds no tā labums? Vai testu kociņu ražotāju konkurenti kādi? Nebūt ne. Turklāt ņemot vērā Google, Fb (Meta), Twitter un melu mediju ārprātīgo cenzūru šim Slovākijas zinātnieku pētījumam, tas vieš tam nopietnu uzticēšanos.

Latvijā PCR analīžu varmācību pieredzējušie stāstīja: “Dur dziļi, liekas, ka līdz smadzenēm - tā, ka asaras acīs saskrien, un tikai tad “analizētāja”, “testētāja” gandarīti nočukst: “Tagad iznāca pa īstam!” Un tas viss laikā, kad nevar vairs noslēpt arī Spānijas zinātnieku pētījumu par PCR testēšanas izraisītu meningītu: “PCR tests radīja pārrāvumu barjerā starp deguna dobumu un blakusdobumu, tā rezultātā smadzenēs radās šķidruma noplūde, kuras rezultātā pacientam attīstījās meningīts.”[204] Un cik tādus gadījumus noklusē Latvija? Bet cietušie cilvēki neklusē.

„Man pēc PCR testa sāka augt sāpīgas asiņojošas kreveles, līdzīgas herpēm (man nekad iepriekš nav bijušas herpes)[205], abās nāsīs un nepārgāja arī pēc propolisa ziedes lietošanas, no kā pāriet visi parastie gļotādu iekaisumi.[206]

“Vairākiem bērniem pēc testa košļāšanas parādījās galvassāpes, sāpes kuņģī...”

“Šodien biju ar vecāko meitu slimnīcā. Mums blakus gultā ieveda māmiņu ar mazu 2 gadīgu bērniņu. Mazajam bakstīja degunā kovidtestu, tam bērnam visa mute bija asinīs no tā testa. Bļāva stundu. Tik nežēlīgi iegrūda tajā degunā. .. Māmiņa raudāja, teica, ka nekad vairs nebrauks uz slimnīcu, ja tikai draudēs nāves briesmas.”[207]

“Jūrmalas Jaundubultu skolā. Pēc bezkontakta testu nomaiņas uz nūjiņām, diviem bērniem tūlīt temperatūra uzkāpa līdz 39°C. Gaidām skolas slēgšanu?”

“Labdien, šodien taisīju testu uz covid... ņēma no kakla, nepagāja dažas sekundes un mutē un kaklā parādījās ļoti sāļa garša, un tā jau stundu, notirpa mēle un neatiet, visa mute sāļa, kakls sāp un galva! Kas uz tiem kociņiem, varbūt kāds zina?”

Atsakieties no visa, kam intuitīvi nepiekrītat! Šis ir laiks, kad jūsu bērniem un jums pašiem ir daudz atklātu ienaidnieku, kas kalpo kovidrežīma karā pret cilvēci.

“Lieciet mūs mierā,” arī rakstniece Nora Ikstena 2021. gada beigās ierakstīja savā Fb laikjoslā kovidrežīma uzspiedējiem.

Vineta Fogelmane: “Testi būs vajadzīgi, lai pierādītu, ka jūsu bērns ir slims. Nepiedalieties šinī muļķībā un nebūs neviena slima bērna. Nav jābūt mediķim, lai saprastu notiekošā absurdu un kaitīgumu.”

Niluta Bahmane: “Skolas bērnu vecāki! Neļaujiet bērnus indēt ar jaunajiem testa kociņiem. Tie ir apstrādāti ar pēc garšas rūgtu ķīmiju.”

Testi vai šļirce? Izvēle ir: ne viens, ne otrs! Un punkts. Citādi - padeva velnam mazo pirkstiņu, nu spiež šķirties no rokas...

“Cilvēki, jūs nesaprotat viņu mērķi! Mērķis ir lauzt mūsu gribu un iemācīt mums paklausīt, lai mēs ļautu viņiem ar mums un mūsu ķermeni darīt visu, ko viņi vēlas. Viņu mērķis ir panākt, lai mēs piekrītam, ka mēs viņiem vairs neesam pat dzīvnieki. Mēs viņiem esam lieta, kuru viņi var čipot, lai eksperimentētu, kā vien vēlas. Viņiem nospļauties par mūsu un mūsu bērnu veselību un dzīvību - mēs viņiem esam drauds, jo sākam apzināties savu Es, un tas viņiem draud ar varas un neizmērojamu labklājības atņemšanu!” Viedi vārdi Telegram aktīvistu diskusijās.

Ne testi, ne šprices, ne maskas. “Nekādi QR ātrās atbildes verga kodi cilvēkiem par eksperimentēšanu ar sevi! Tā vietā uzrādiet QR kodu uz Nirnbergas tribunāla vietni!” aicina daudzi.

Tikmēr režīma mediji lielās ar nelietībām: “Gribas dienu sākt ar ko labu (3.11.21.), bet sāksim ar kādu cinisku “šedevru. Pēdējā dziesma vecvecākiem. .. Citi laiki nobāl šo priekšā. Un tā vārnu/kraukļu ķērkšana iesākumā.” VakcīnrealitāteLatvijā Telegram ievietojusi “Latvijas sabiedrisko mediju” video: “Cēsu bērni iedzied aicinājumu vecvecākiem nebīties no potes.. .lai veicinātu vakcinēties... Cēsu [mazgadīgo] popgrupa Hey iedziedājusi dziesmu “ČiksT Ina Osīte: “Ko tie bērni darīs, ja ome vai opis nomirs pēc viņu aicinājuma?”; Irēna Sazonova: “Žēl bērnus...”; Silvita Kravale: “Bērnus iesaista genocīdā un pašus tam “čikam” gatavo,” - daudzi komentāri ir spēcīgi un cilvēciska sašutuma pilni. Un tie ļaundabīgie vecāki, domājams, jau gatavojas arī pašus mazos nošpricēt, tikko saņems valdības “ieteikumu”.

“Labākais sportists nekad neatgriezīsies savā augstākajā sniegumā pēc mio-kardita. Bērna dzīve, kuram attīstās miokardīts, mainījusies uz visiem laikiem. Starp citu, šī ir viena no visbiežāk sastopamajām vakcinācijas blakusparādībām, īpaši jauniešu vidū,”[208] sašutumā skaidro Dr. Bakti.

* * *

Latvija. 10.1.22. Smaidīgs vīrietis līdz kaklam iegremdējies platā āliņģī, smaidīgs skatās kamerā, no ūdens izcēlis abas rokas ar paceltiem īkšķiem: “Neskatoties uz ierēdņu mēģinājumiem divu gadu laikā pierādīt pretējo. Māte Zeme mūs dziedina, un Dieva vārds mūs sargā, un nekad nebūs savādāk. Dzīvība vienmēr atbalsta dzīvību. Un dzīvība vienmēr dziedina dzīvību.”

Janvāra beigās satiku kaimiņmeitenīti, kas priecīgi, sniegu ēzdama, sacīja, ka viņai nav jāiet skolā un tagad varot beidzot pikoties. Jo viņai esot pozitīvs kovidtests. “Un kā tu jūties? Vai tev kas sāp? Kakls? Iesnas?” pajautāju. Nedaudz apmulsusi, bet plati smaidot viņa skatījās uz mani un papurināja galvu: “Nē, nesāp,” un laimīga nogaršoja nākamo sniega porciju.

STĀSTS PAR SALAUZTO

Daudzi salūza pie pirmā oficiālā valdības lēmuma par aizliegumu strādāt pašvaldību iestādēs bez QR “ātrās atbildes verga” koda.

Viņš bija lieliski informēts par notiekošo, pat reiz protestā piedalījās, bet nu ģērbās iet kovidvakcinēties. Viņa sieva nošpricējās jau pavasarī ar salīdzinoši lētu motīvu - lai vasarā varētu sēdēt valsts iestādes kabinetā “bez maskas”. Vīrs gan redzēja pasmagas trīsdienu blaknes viņai pēc injekcijas, bet nodomāja: nu nav dzīvībai tik bīstama tā “zvēra zīme”, aplika zelta ķēdīti ar krustiņu un devās uz lielveikalu špricēties. Neliela rinda, brīdis jāuzgaida. “Sakiet, vai šeit ir tā rinda, kur cilvēkus nogalina?” pienāca kāds vīrs, nopietni jautāja krieviski un tad nostājās aizmugurē.

“Bet tas taču tev bija brīdinājums! Kāpēc tu negāji prom no turienes?” prasīju “salauztajam cilvēkam”. Brīdinājuma zīmes jebkuram nopietnam notikumam ir vienmēr. Pat tumsā, pat miglā tās var saskatīt, saklausīt, sataustīt, sajust... Un te, pienāk cilvēks un tieši, skarbi brīdinot pajautā! Vēlāk daži dalījās pieredzē: sākumā pakļāvušies valdības draudiem, bet gaidot rindā dūrienu, pēdējā brīdī sapratuši savu kļūdu. Kā atnākuši, tā aizgājuši no vietas, “kur ļaudis nogalina”. Savu cilvēka cieņu, savu brīvo gribu un dievišķo gēnu viņi nenodeva.

Bet “salauztais cilvēks” man atteica: krustiņš tak esot viņam bijis kaklā! Ejot pēc injekcijas, viņš speciāli to uzlicis. Ja vien viņš zinātu, ka nekādi amuleti neglābj no iedūriena muskulī, limfā, asinis, tāpat kā amuleti neglābj no novārdojuma saindētiem dzērieniem un ēdieniem. Amulets var pasargāt vien no “ļaunas acs”, no kāda noskauduma, no distances sūtīta lāsta, atsist enerģētisku triecienu no ārpuses. Amulets nebloķē cilvēka brīvo gribu, viņa bailes vai apmātību. Nesargā no tā, kas fiziski iemānīts, iedabūts amuleta nēsātājā. Amulets tikai brīdina, bet cilvēka vietā lēmumu nepieņem. Un naivi domāt, ka ar kādu vanniņu, sodu, sāli un šņabīti to saindējumu varēs viegli dabūt ārā... Cilvēks gan mēģināja, bet bija jau sevi nodevis. Tāpat kā pārējos savus draugus, kas stingri turējās pret kovidtirāniju. Nodevis par 500 eiro mēnesī. Tieši tik viņš baidījās pazaudēt, ja viņu atlaistu bez QR “verga koda”. Viņš nebija nekāds tukšinieks. Lielisks dzīvoklis, īre zema, ne vairāk par 100 eiro mēnesī, viņš teica, izdienas pensija - vismaz 400 eiro mēnesī, vēl radi laukos ar regulāriem pārtikas sūtījumiem. Kāpēc viņš padevās? Vakcinētā sieva arī viņam tobrīd pelnīja pieklājīgi. Jau īsi pēc otrās injekcijas viņš bija izmainījies. It kā nedaudz nobrūnējis, ļoti nelāga elpa... Dīvainas atrunas nopietnā balsī: “Nebūs ko [pieaugušajiem] bērniem ziemā dāvanās nopirkt, ja zaudēšu to papildus darbu”; “Negribu iet prom uz laukiem pie radiem”, it kā viņa sieva šo grasītos izmest no viņa paša dzīvokļa, ja nevakcinēsies. Bet agrāk viņš bija ļoti loģisks un saprātīgs. Un viņa sacītais - “Ja ar mani kas notiks, es viņiem to nekad nepiedošu,” nozuda kovidtirānijas rīklē bez atbalss. Viņš vairs nebija “zvēram” interesants - kā cilvēks.

* * *

Mediķe Telegeram vietnē ar niķu “Ramona Latviete” ir tieša: “Diemžēl man Jūs jāapbēdina. Visām šīm vakcīnām kopējā “blakne” ir tā, KA TĀS TIEK RAŽOTAS UN INJICĒTAS, LAI NOGALINĀTU! Es uzņemos atbildību par katru šajā gadījumā uzrakstīto vārdu kā Dieva, tā cilvēku priekšā.

Pirms izteikt šādu apgalvojumu esmu izlasījusi milzīgi daudz pētījumu, daudz sistēmā iekļauto ārstu un zinātnieku un arī ārpus sistēmas esošo zinātnieku un ārstu viedokļus. Es šo jautājumu pētīju no jūnija mēneša, brīžiem pat 20 stundas diennaktī katru dienu.

Ne kā mediķis, ne kā kristiete un daudzbērnu māte es nevaru un nedrīkstu Jums to NOKLUSĒT. Cits jautājums, ka zinātnieku radītās bija iecerētas citādāk. Un, ka nelietīgās farmāciju kompānijas izmanto šo zinātnieku vārdus, atziņas un atklājumus, lai veiktu savus netīros darbus.”

Agita Galiņa: “Man jāpiekrīt Ramonai. Lai cik paranojiski tas izklausītos, bet mērķis ir tieši tik cinisks. Vismaz viens no lielākajiem mērķiem. Tieši tāpat lasu, klausos, pētu, analizēju kopš janvāra... Brīžiem pat pieķeru sevi pie domas - kaut vismaz daļu no tā nebūtu zinājusi... Saudzējiet sevi un savu psihi! Ne visiem nervu sistēma ir tik stabila, lai spētu aptvert notiekošā ļaunuma apmērus un tā saknes. Klausiet savai sirdsbalsij un tas jau būs daudz!”

Anna Liepiņa: “Kas paši ir pētījuši, iedziļinājušies šajos jautājumos, nekad neievadīs sevī šo šļuru.”

Bet Latvijas pašreizējā valdība daudzus dzina izmisumā un neziņā.

“Esmu ļoti, ļoti lielā izmisuma situācijā, daudz ko esmu izmeklējusies, pat mēģinājusi meklēt kontaktus caur ko varētu sadabūt kādu ārstu, kas varētu “sapotēt” [naudas ikona] .[209] Dotajā brīdī viss tik ļoti spiež uz ceļiem, ka visu šo nedēļu esmu vienās mocībās un 24/7 domās par to, vai... aiziet un novakcinē-ties, jo sāk parādīties depresija un negribas turpināt dzīvot... KO LAI DARA brīdī, kad nevari turpināt dzīvot normāli tikai tāpēc, ka esi vesels??? No šī visa vispār ir jebkāda izeja, neskaitot mājās sēdēšanu un nestrādāšanu? Vai arī tiešām vienīgā izeja ir šī brīnumpote, pēc kuras, ja pēkšņi veselam cilvēkam paliek slikta veselība, neviens neatbild, kaut arī cilvēks to nedara labprātīgi? Es nezinu... galīgi nezinu, ko darīt, kā darīt, zināju tikai vienu - ka nepotēšos! Bet šobrīd., šobrīd pat pati vairāk savas domas neatpazīstu., lūdzu sakiet, kā Jūs tieciet galā ar šobrīd notiekošo?”

Izmisušajai sievietei atbildēja atsaucīgi cilvēki: “Tāds arī ir valdības nešķīsteņu mērķis - psiholoģiski terorizēt, līdz cilvēks padodas. Tas ir kā sētas huligāni tik ilgi baksta bērnu, līdz viņš padodas un atdod visas savas konfektes.

Neviens nevar piespiest ciest vairāk, kā paši to pieļaujam. Ko atrisinās padošanās tieši šobrīd? Vai ne kripatiņas cīņas spara nav palicis iekšā? Ja globālie tirāni šo afēru plānoja un vismaz 70, ja ne visus 100 gadus, tad ko krasu var panākt pusotra gada laikā, reāli tikai gada laikā izrādot pretestību? Tikai tāpēc, ka viņi ļoti sasteidza šo pasākumu, viss sāk šķīst pa vīlēm - ne visi bija pietiekami “nogatavināti” ar izkropļotām vērtībām. Tikai mieru un pacietību!”

Intars Zeinvalds: “Globālistus var uzvarēt, atņemot viņiem ienākumus, neiet uz darbu, nemaksājot nodokļus, iesaistot lielos uzņēmējus utt... Bet diemžēl realitāte tāda, ka cilvēki raduši pie ērtībām, lai vienu reizi pasēdētu restorānā, aizietu uz pasākumu. Padosies varai un apdraudēs sevi, savus bērnus un līdzcilvēkus un skries pakaļ indei, lai netiktu atņemtas šīs ērtības.”

TRIVIĀLI MORĀLĀ IZTURĪBA

Kā 2021. gada vasarā klājās kovidtirānijas atbalstītājiem? Policija operdziedātājam Jēgeram piespriedusi sodu “par pandēmijas ierobežojumu pārkāpšanu”.[210] Tirdzniecibas centrā “Domina”, atklājot veikaliņu, viņš, lūk, atļāvies novilkt sejas masku, lai iedzertu ar draugu šampanieti. Un nelīdzēja viņam vakcīnpases uzrādīšana. Svinībās piedalījās arī: Ieva Akuratere, Dināra Rudāne, Ieva Sutugova, Kāto, Olga Rajecka, Igo, Horens Stalbe, Dainis Dobelnieks, Roberto Meloni, Rēzija Kalniņa un citi. Liels bijis sanākušo pārsteigums, kad viņu omulīgo gaisotni, “kā ar aukstu ūdens šalti apdzēsa policijas ekipāžas iebrāšanās.” Policisti “uzreiz metās klāt turpat priekšplānā pie letes piestājušajam operdziedātājam Sergejam Jēgeram. Viņš uz brīdi bija novilcis sejas aizsargmasku, lai saskandinātu glāzi un ar senu draugu Janeku... Policijas darbinieki ielenca abus šampanieša kārotājus un paziņoja, ka video liecībā piefiksēts pārkāpuma fakts... Un, protams, nelīdzēja nedz skaidrojums, ka sejas aizsargmaska nav pār degunu un muti šampanieša dēļ, nedz dokumentēta apliecinājuma par vakcinēšanās faktu uzrādīšana... īsti neizprotot, kas noticis un vai visi par kaut ko tiks sodīti, uz dienesta izejas pusi ar visu sejas aizsargmasku zibens ātrumā aiztrauca kā dziedātāja Olga Rajecka, tā dīdžejs Horens Stalbe un citi. Amizanti, ka pēc īsa brīža pie dienesta izejas saskrējušos iztraucēja veikala drošības dienesta pārstāvis, strikti pavēstot, ka “tās durvis nav ļauts izmantot”. Visi atkal atgriezās telpā,” vēsta reportieris. Un kamēr “Jēgers tirdzniecības centra gaitenī... teju stundu vadīja diskusijās ar policijas darbiniekiem,” pārējie svinējušies veikaliņā. Un tad, “promejošie kolēģi, tostarp dziedātāja Ieva Akuratere, draudzīgi uzsita Sergejam uz pleca, sirsnīgi vēlot morālu izturību...”

“Tas bija... sāpīgi,” ...ar rūgtumu balsī atzina kontrtenors Sergejs Jēgers. “Aizvien nesaprotu, par ko tieku sodīts, ja esmu vakcinēts. Kur tad ir tā taisnība - tika taču solīts, ka vakcinētajām personām maskas vispār nēsāt nevajadzēšot. Es, un tāpat arī mans draugs... tikai gribējām iedzert šampanieti! Visu vasaru teju bez brīvdienām esmu cēlies piecos rītā, lai strādātu virtuvē, lai vārītu un marinētu. Tagad paņēmu divas pilnīgi brīvas dienas, bet kas tev mieru dos -ierodas un soda!” apbēdinājumu pauda skatuves mākslinieks.. .”[211]

Vai tie, kas publiski atbalsta kovidtirāniju un cilvēkšķirošanu: dažādus “pasākumus” vakcinētajiem un aizliegumus tajos piedalīties nevakcinētajiem, iedomājās, ka būs kādi tirānijas mīluļi? Tirānijai mīluļu nav. Ir tikai vergi.

Un “morālās izturības vēlētāja” Ieva Akurātere tobrīd laikam jau bija paspējusi krist šokā par dziesmas “Manai tautai” izmantošanu cilvēku glābšanai jeb pretvakcinācijas kampaņā. Par viņas “šoku” plaši vēstīja vietējie mediji.

Igors Lukjanovs to komentē īsi: “Es apbrīnoju to cilvēku stulbumu, kas joprojām tic, ka diktatūra valstī ir ieviesta mīlestības pilnās rūpēs par viņu veselību”.

Bet jau 2022. gada janvāra nogalē kovidafēra sāk buksēt, vairs neiet tik gludi. Un soctīklos iznirst agrāk tik kvēlo kovidtirānijas atbalstītāju vilšanās: “zaļā zonā” iepirkties arī nemaz neesot tik jauki: pie durvīm veikala apsargs uzpurnī, noskenējot QR kodu, vēl šķirstās uzpurņotās sievietes pasē. Jēla smaidiņa balsī sauc viņu vārdiņā: “Laipni lūdzam, Ilzīt!” Kad Ilzīte nopietni pēta zilcgaļu maišeļus, no stendu krāvumiem izlokās cits apsargs uzpurnī un valšķīgi prasa sievietei pasi un QR kodu uzrādīt vēlreiz: “Vai tik jūs šeit neesat nelikumīgi?” glūnīgā bargumā jautā. Un esot veikali, kuros apsargi pirms kasēm pārbaudot QR kodus, ja nav, tad grozā sakrāmēto pirkt nedrīkstot. Kāda gan bankrota matricā dzīvo visi tie veikali un viņu dīvainie īpašnieki? Vai viņi domā, ka pēc plāndēmijas un viņu ņirgu beigām saprātīgi, sevi cienoši cilvēki iepirksies tādās vietās?

Gluži kā populārajā Family International 1985. gada dziesmā par “666” - Kathy don’t go to the supermarket today, - ko miljoni tā īsti saprata tikai kovidtirānijas apstākļos...

* * *

Tikmēr Āfrikā tūkstoši sanākuši uz lieliem 2021. gada rudens svētkiem, cieši cits pie cita, brīvām sejām, bez jebkādām “slimību pasēm”. - “Kārtējais jautājums mūsu “ekspertiem” - farmācijas firmu pakalpiņiem un kovidre-liģijas pārstāvjiem,” raksta Fb profils “Veselais saprāts” (17.9.21.): “Kā tad tā? Nigērijā kovidvakcinācijas aptvere nekāda, tikai 0.8%. Taču saslimstība

15.9.21. - 299, mirušie: 6., Latvijā, kur kovidvakcinācijas aptvere forsēta un liela 15.9.21. - saslimušie: 669, mirušie: 7”. Turklāt “antisanitārajā”, “pārapdzīvotajā”, “nabadzīgajā” Nigērijā dzīvo 201 miljons iedzīvotāju, kamēr ES “sterilajā”, “pustukšajā”, “labklājīgajā” Latvijā^212 par 111 reizēm mazāk: zem 2 miljoniem iedzīvotāju. “Tanzānijā tas pats. Neviena maskā,” piebilst Inese Dziļuma. Āfrikā liels rūdījums pret kolonizatoru “ievazājumiem” - viltu, apspiešanu, indēšanu. Āfrika sen vairs nav “lētticīgo mežoņu” kontinents, kā vēl mūsdienās uz to cer “ēnainā pārvalde”.

Bet Eiropas Savienībā turpinās tirānija.

“Vāciju jūs iemūrējāt cilvēku ierobežošanā!”[213] 2021. gada septembrī

Bundestāgā runā Vācijas parlamentāriete Dr. Alise Veidele (AfD). “Jūs teicāt, kad iedzīvotāji saņems iespēju vakcinēties, tad visi karantīnas ierobežojumi beigsies. Ka tā ir katra cilvēka personīga darīšana, vai nu grib viņš vakcinēties, vai negrib. [Tagad] jūs šķeļat veselu tautu, cilvēkus, kas jau pieņēma lēmumu nevakcinēties, kūdiet cilvēkus citu pret citiem. Un tos cilvēkus, kas atsakās vakcinēties, pārvēršat par otrās šķiras cilvēkiem, izslēdzat viņus no normālas dzīves. Visām sirēnām ir jākauc viņu ausīs, kad jūs nosaucat tos, kas atsakās vakcinēties, par “sociāliem kaitniekiem”. Vācijas vicekanclers pat nosauca cilvēkus, kas vakcinējās, par “laboratorijas žurkām”!

Jau pusotru gadu jūs attaisnojat savu solījumu laušanu un cilvēktiesību atņemšanu ar “pandēmiju”. Ceļošanas liegumi, aizliegumi strādāt, aizliegumi iet uz ielas, nepotēto nomelnošana, aizliegums demonstrēt pret koronrežīmu, līdz piespiešanai vakcinēties. Tāpat masīva manipulācija ar bērnu un vecāku tiesībām. Un jūs sakāt, ka klausāties zinātniekus..., bet ar zinātniekiem jūs saprotat tikai tos, kas vienmēr runā tikai to, ko jūs gribat dzirdēt. Tak paklausieties beidzot arī tos citus, kā, piemēram, tos simtus ārstu, kas uzrakstīja atklātu vēstuli kopā ar juristiem, kurā viņi pieprasa beidzot izpildīt jūsu solījumus un izbeigt kovidrežīmu! Pārstājiet ar baiļu un pānikas uzmākšanas palīdzību novērst Vācijas pilsoņu uzmanību no būtiski svarīgām mūsu valsts lietām.”

Kāpēc tieši uz Latviju nacisti Otrā pasaules kara laikā sūtīja ebrejus no Vācijas, Austrijas, Holandes, Dānijas, Francijas? Jo vietējās pašpārvaldes Arāja vīri viņus “bez problēmām” nogalināja, bet Hitlera Vācijā tobrīd tā neuzdrošinājās, lai neraisītu “iedzīvotāju sašutumu” par tik lielām zvērībām.

Hitlers pats nekad neparakstīja nevienu dokumentu, kas tiešā veidā prasīja iznīcināt cilvēkus. Pavēles nodeva “aizplīvuroti”, norādīja ienaidniekus un izveidoja nāvi ražojošu sistēmu.

Latvijas 13. saeimas kovidkoalīcija vispirms deleģēja “kovidpilnvaras” ka-riņvaldībai. Tā savukārt sākotnēji slimnīcu vadībām, augstskolu rektoriem, skolu direktoriem nodeva izlemšanai, kā un cik stipri izvērst kovidrežīmu viņu iestādēs. Jo lēmēji nojauš, ka būs par šo visu pašiem skarbi jāatbild, tāpēc centās iesaistīt pēc iespējas vairāk, novelt atbildību. Un tikai 2021. gada rudenī, varas apskurbuši, izvērsa tiešo tirāniju pret visiem. Un aizņēmuma naudas apskurbuši. Piemēram, Latvijas Ministru kabineta rīkojums Nr. 100, par valsts (mūsu) naudu: 79 443 301 eiro - “kovid-19 testēšanas jaudas palielināšanai”, tad 3 597 119 eiro - “jaunu infekcijas celmu un vīrusu agrīnai atklāšanai”, 92 miljoni kovidvakcīnu “iegādes nodrošināšanai”, 1,4 miljoni “loģistikai”, 47,9 miljoni “ievades nodrošināšanai”[214]. Cik vēl iesūkts? Miljards? Pieci miljardi? Uz parāda, ieķīlājot Latvijas nākotni, bērnus. Nomaskējot ar “valsts noslēpumu” un Karina regulāri ņirdzīgajiem paziņojumiem, ka “naudas

Latvijai ir tik daudz, kā vēl nekad”. Ko viņi iepērk? Nāvi? Cilvēku kropļošanu? Drastiski palielinot enerģijas cenas, ceļot inflāciju, izvēršot brutālo sodu sistēmu, neļaujot strādāt bez injekcijas un pat antikonstitucionāli atņemot cilvēkiem viņu nopelnīto, pat tiem pienākošos bezdarbnieku pabalstus? To viņi nosauca par “iesaldēšanu”? Līdz cilvēku nāvei? Lai iet ledu skalda, - tā LR ģenerālprokurors Juris Stukāns 2021. gada nogalē (15.12.21.) publiski apsmēja vismaz 62 000 cilvēkus un viņu ģimeņu situāciju, kad tiem tika atņemtas pamattiesības Latvijā un liegts strādāt. Un vēl citi tirānijas izvērsēji un tie, kas klausa noziedzīgajiem “likumiskajiem” rīkojumiem un tos izpilda? Uz ko viņi cer? Ka to nepamanīs, aizmirsīs? Ka vienmēr baidīsies no viņiem? Nē, nebaidīsies. Un ne jau tikai cilvēks cilvēku tiesā.

Un cik naudas ir atvēlēts onkoloģijas vai sirdsslimniekiem, kuri jau gadiem lūdzas valdības atbalstu? Vakcīnu izraisīto blakņu dēļ to skaits ārkārtīgi pieaug, arī Latvijā to jau nevar vairs noklusēt. Bet tajā pašā laikā pie asfalta pieskrūvēta stabiņa noskalošanai nedēļā Rīgas dome Staķa vadībā tērēja vairāk nekā viena Latvijas bērna pabalstam mēnesī. Izskatās, ka viņi tos stabiņus tieši tādam mērķim saskrūvēja. Tādu stabiņu māniju Rīga nebija pieredzējusi savā daudzsimtu gadu pastāvēšanā...

Un tādu psiholoģiski varmācīgu teroru pret topošajām māmiņām, pret pusaudžiem, pret bērniem un viņu vecākiem, kādu izvērsa gan kariņvaldība, gan Zavadskas kompānija, gan melu mēdiji. Mērķis: “gēnu šprice” visiem, kam tik tiek klāt?

Kariņvaldība gan leksiku lietoja viltīgi. “Ierobežojumi” - viņi teica. Tie nav un nebija nekādi “ierobežojumi”. Tas ir aizliegums strādāt, aizliegums pirkt, aizliegums saņemt nopelnīto, aizliegums tirgot, aizliegums apmeklēt ārstus, aizliegums satikt savus vecākus, radus, draugus, bērnus, aizliegums nopirkt siltu apģērbu un apavus ziemā, aizliegums mācīties un mācīt skolā, aizliegums studēt, aizliegums sportot, aizliegums ceļot, aizliegums pārvietoties, aizliegums būt veseliem, aizliegums dzīvot. Tā ir kariņavaldības un 13. saeimas kovidkoalīcijas politika, kad viņi sajūt lielāku varu.

Vija Beinerte rakstīja, ja valdībai patiešām rūpētu nācija un tās veselība, viņi “skaidrotu, mudinātu apsvērt ieguvumus un samērotu tos ar iespējamiem riskiem, nevis biedētu, kauninātu un sodītu cilvēkus par loģisku jautājumu uzdošanu. Un uzspiestu vakcināciju ar varu un viltu”.[215]

Beinerte arī piemin aģitāciju par “nevakcinēto pandēmiju”, kad Kariņš kūdīja ienīst dabiski veselus cilvēkus. “Ja šī ir nevakcinēto pandēmija, tad kāpēc pilnīgi vakcinētajiem nepieciešama trešā doza?” jautā arī Merilendas universitātes profesors, BMJ redaktors Dr. Pīters Doši (Doshi).

ATTIECĪBAS. RADOŠAIS. INJEKCIJAS...

Viesturdārza lapotnēs iemeties rudenīgs sārtums, zaļganā dīķī laiski piļu bari. Debesis neparasti tīri zilas.

Gandrīz skrienot, Ralfs jau pa gabalu sauca: “Beidzot Violu satiku! Jā! Viss labi! Beidzot, atkal!”

Pēc tā atgadījuma ar Ditu viņš esot sapratis tik svarīgo - jāmeklē cilvēki, kam vari uzticēties. “Ja izveidosi savstarpējas uzticības pilnu ģimeni, tā būs pat neaprakstāma vērtība! Ne jau velti dabisku ģimeni tā apsmej un ienīst “jaunā nenormālā” perversuāļi. Paskaties vēsturiski,” viņš teica, “arī Jēzum bērnībā Dievs sarūpēja normālu ģimeni! Nevis divus tēvus vai divas mammītes... Es Latgalē daudz arī Bībeli lasīju. Agrāk vispār neko nebiju sapratis! Kāpēc tik daudzi lielākie mākslinieki iedvesmojās tieši no Bībeles? Tad tagad man jānokaunas par savu iepriekšējo tumsonību. Bībeles dziļums ir vienkārši unikāls! Tur ir atbildes uz visiem jautājumiem. Visiem!”

“Kā tev izdevās atjaunot attiecības ar Violu,” pajautāju.

“Kad beidzot tiku vaļā no tā Ditas piebūruma lāsta un atkal atgriezos dzīvē, uzsāku ar Violu sarakstīties. Paretam, neuzbāzos,” viņš teica. “Tad atkal nozudu, un tu zini, kāpēc... Agrāk tev neteicu, bet tajā lāsta laikā, iedomājies, vainoju visā pat Violu! Ka viņa vainīga pie manām pēkšņām neveiksmēm, histērijas, apātijas. Un tad viņa aizdevās uz Franciju, intensīvi mācījās valodu, ierakās dziļi darbā, mēģināja aizmirsties. Zināja, ka tā ir pati lielākā kļūda, mesties strauji iekšā citās attiecībās. Viņai likās kā mistērija: tik brīnišķīgas attiecības mums bija un piepeši tik dīvaini izzuda. Beidzās. Kā viņas vīrietis tā varēja pārvērsties?! Viola, vecākais bērns ģimenē, kam vienmēr mācīts uzņemties atbildību par citiem, un viņas abas māšeles un brāļuks bija iemācījušies visā vainot vecāko māsu. Arī mūsu situācijā viņa uztvēra, ka vainīga viņa. Bet par ko gan? Un trakākais, lai kā viņa mēģināja saprast, ko ir izdarījusi nepareizi, lai cik kritiski skatītos uz sevi, nekādi nespēja atrast iemeslu. Šķita, ka viss taču tik lieliski, un piepeši kā ar nazi... Bet ģimenes konsultantu atbilde bijusi viena un tā pati: nemeklē vainu sevī, problēma ir tajā vīrietī.

Un tā arī bija! Manī! Un ne jau pat manī... Es to visu viņai izstāstīju, kad satikāmies. Mēs pamatīgi izrunājāmies. Un tagad es jūtu, ka būsim atkal un beidzot kopā! Dzīvosim Francijā, kad viss šis kovidmurgs beigsies, tad atpakaļ Latvijā. Tur vismaz var bieži protestēt, kad vajag! Un miljoni ceļas!” Ralfs pasmaidīja. “Domāju, ka manam sencim nebūs iebildumu, ka viņa atvase dodas Napoleona veiksmes vietās darboties. No Napoleona kļūdām mācāmies!”

“Un kā Tev šeit ar projektiem?” es painteresējos.

“Daudzi norakstīja manu ilgo prombūtni uz kādu garāku slimību, nevienam vairs neskauda ne mani agrākie panākumi, ne tie, kas vēl tikai priekšā,”

Ralfs smaidot teica. “Tiešām dinamisku projektu dabūju! Bet ne šeit. Caur senajiem Kijevas kolēģiem un ar viņu draugiem Floridā. Rezultāts vēl priekšā, bet būs lielisks! Redzēsi! Bet te, Latvijā, tagad...” un Ralfs ieturēja ilgu pauzi, kā pārdomādams. “Visādas dīvainības jau teātrī gadās, bet, ka būs kaut kas tik nenormāls, to es nevarēju pat iedomāties! Viss kā sātaniskā sižetā, bet pa īstam dzīvē. Kovidafēras žandarmi viņus nogrūda uz ceļiem. Patiesībā viņi paši padevīgi nokrita. Baisi skatīties, kā viņi tagad spēlē,” Ralfs domīgi paklusināja balsi. “Nu tie, kas novakcinējās... Galīgi garām! Pliekani. Tukši. Baigi žēl!” Piegrūdis roku stilīgi ataudzētās sīkbārdas rugājiem, viņš brīdi klusēja. Arī mani viņa teiktais pārsteidza.

“Vai zini, kā man pašam bija ar radošumu zem tā Ditas piebūruma lāsta?” Ralfs turpināja. “Baigi! Atradu pāris paša sarakstītos fragmentiņus. Nu pilnīgi, galīgi garām!” un Ralfs sāji saviebās.

“Vai tiešām?” es brīnījos. “Agrāk tu biji taču izcils!”

“Agrāk varbūt... bet tajā posmā galīgi nē... Kurš melis saka, ka dzērumā vai šņaucot pulverīti var radīt ko izcili māksliniecisku? Pamostas tāds “talants” otrā dienā un pats nesaprot, kāds mēsls sarakstīts, kas pašam pālī vai reibonī šķita ģeniāls... Ja vispār pamostas, ja neturpina katru dienu miglājā dzīvot. Tās gēnu šprices jau tagad arī baigi iznīcina radošo! Nezinu, kā to zinātniski pamatot, bet rezultāti ir traki,” Ralfs stāstīja uztraucies.

Un tad arī es Ralfam pastāstīju, ka 2021. gada novembra nogalē saņēmu jaunas sievietes balss ierakstu par pieredzi kovidlaika Latvijā. Un vairs pat nebrīnījos par to, ko biju dzirdējis. Pamazām tas sāka apstiprināties arvien vairāk. Sieviete vēstīja par sarunu ar mūziķi no Kremerata Baltica: “Visi viņi kā viens no tā simfoniskā orķestrīša ir solista līmeņa mūziķi, nevis kaut kādi vienkārši, bet tādi, kas izgājuši cauri konkursiem. Cilvēki ar īpašu apdāvinātību, ne tikai tehniski, arī dvēseliski apdāvināti. [Gido] Krēmers jau ņēma tikai izcilākos mūziķus savā orķestrī, lai varētu izcilu mūziku spēlēt. īpašs high Ievel, kvalitāte pasaules līmenī... Un viņiem visiem arī spieduši virsū vakcināciju, ja viņi gribētu vēl vispār muzicēt... 98% savakcinējušies... bet viens daudzbērnu tētis, palicis nesavakcinēts.

Mūzikā ir sinhronitāte, ritms visiem, tāpēc jau viņi tika savākti kopā, ka viņi ir talantīgi, jūt šo ritmu un tempu. Un viņiem ir jātrāpa laikā. Kad mūzikai kā frāzei ir jābeidzas, tad tai ir jābeidzas. Un, vari iedomāties, tagad, pēc tās savakcinēšanās vairs tas orķestris nevar, nespēj tik kvalitatīvi spēlēt, tāpēc, ka tiem mūziķiem, kas iepriekš bija high Ievel, sākas disonanse. Viņi... nevar vairs... savākties... pazūd šī te... pazūd ritma izjūta un sinhronitāte... Nevar vairs tik kvalitatīvu mūziku nospēlēt, tāpēc, ka daļai no mūziķiem ir radušās bremzētas reakcijas, tā arī ir viena no inteliģencēm... Tas mūzikā ir ļoti smalki. Patiesībā šie mūziķi zaudē savas kvalitātes, zaudē savas juškas,

zaudē savas no dabas sakņotās meistarības. Tāds arī vērojums.”

“Jau pāris gadus neesmu klausījies Kremerata Baltica, un man grūti spriest, vai tas tā ir. Bet, kāpēc lai nebūtu? Melnās maģijas piebūrums dod triecienu gan upura, gan piebūrēja radošumam un talantiem. Smalkās vibrācijas un saslēgšanās ar dievišķo ir radošuma pamats,” Ralfs teica. “Šaubos, ka kovidti-rāni uztver mūzikas nianses, drīzāk viņiem tās ir vienaldzīgas. īstas mākslas ēteriskās vibrācijas, smalkās frekvences, kvalitāte viņiem neinteresē, pat derdzas. Traucē. Ari manai “draudzenei” Ditai riebās māksla un mūzika jo īpaši. Ne jau konkrēti Mocarts, Metallica vai Modēm Talking, bet vispār mūzika. Viņa melodijas sauca par “trokšņiem”, Ralfs iesmējās.

* * *

2021. gada vasara. Par meitu noraizējies tēvs dalījās ar ierakstu. Meitene saka, ka jānomaina vijole, tā vairs viņai nederot. Jo stīgas kļuvušas dīvainas, līpot pie pirkstiem. Izrādās, pēc kovidinjekcijas viņas ķermenis dīvaini magnetizējas. Un paspēlēt kā agrāk viņa vairs neesot spējusi.

Un kāpēc gan tos video par monētām, magnētiem, pat tālruņa aparātiem, kas pievelkas cilvēkiem pēc injekcijas saņemšanas, tik ļoti cenzēja? Kāpēc tas jācenzē? Tāpēc, ka uzskatāmi atklāj kovidtirānu plānu būtisku detaļu?

PĀNIKAS FĀZES

“Visa pasaule, lieli apgabali saslimuši nevis ar kovid-19, bet gan ar neirastēniju. Stacionāri ciet, medmašīnas pārpildītas, lokdauni, liegumi, komandantstundas, dzemdību nami aizvērti, pierastie medicīnas pakalpojumi liegti... Kas tas ir? Ko tas nozīmē?” jautā pieredzējušais epidemiologs, medicīnas doktors, profesors Igors Gundarovs 2021. gada sākumā intervijā Krievijas laikrakstam un portālam Nedēļas argumenti.

“Man raksta no Spānijas, Itālijas, Francijas, Vācijas. Tur ir vēl sliktāk... Un ārsta spriedums mans: tā ir slimība visā pasaulē ar vienādiem simptomiem.

“ 1. Sekošanas mānija vai murgi: kovids, kovids, kovids - no lejas, no sāniem, aizmugures, griestiem, no stūriem - baltie velniņi visur...”

“2. Aloģiskums domāšanā. Nav loģiski aizslēgt teātri vai nēsāt cimdus. Vīruss caur ādu neizplatās.”

(2021. gada maija sākums. Visi vēl bez jebkādām “slimības pasēm” vai “verga kodiem” var ieiet lielveikalā. Bet, jau ar absurdiem noteikumiem. T/c Alfa Rīgā. Plašā A ieeja. Iziet četri cilvēki, iekšā apsargs ielaiž vienu. Jautāju: kāpēc tā? - Tikai pa vienam! - Bet iznāca taču četri. - Ārā iet var, bet iekšā pa

vienam! - skalda kā āmuriņš. Pabrīnoties atstūmu maskoto sargu un iegāju kopā ar vēl dažiem, kas stāvēja rindā aiz manis. Absurdie valdības lēmumi tobrīd vēl tikai uzņēma apgriezienus. Ne jau velti Kariņam ieteica pārbaudīties pie psihiatra. Arī citiem no viņa valdības, jo viņu rīcība bieži bija kā senajā jokā: atkal jau pilnmēness un Sarkandaugavas hotelī nav vietu.)

“3. Apziņas dubultošanās. Valsts iestāde publicē rakstu, kur stāsta, ka valstī pilnīgi normāla situācija, bet tajā pašā laikā sauc, lai karantīnās dzen, jo ārkārtas situācija esot.' ”

(Latvijā tā gandrīz katru dienu. “Kariņš: “Ir jāizvairās no nevakcinēto personu diskriminācijas”[216].” Bet izrādās, ir tieši pretēji: Kariņš brutāli spiež uz vakcināciju un uzsver - tikai vakcinētajiem vajagot noteikt prioritātes! Un seko triki: noteikt, ka sejas maskas var nelietot darba vietās, kur vienā telpā ne vairāk kā 20 cilvēki, kas visi ir vakcinēti. Kāda Kariņam daļa gar citu cilvēku uzņēmuma darbiniekiem? Bet tiem, kas aizskrēja vakcinēties “ērtību dēļ”? “Maskas atpakaļ uz sejas!”, pavēl Karina vadība ar velnaduča saeimu. Un pasūta miljoniem šļirču “būsterdūrieniem”).

“4. Emocionālais trulums, empātijas trūkums, cilvēcības zaudēšana. Policisti parkos tramda cilvēkus, kas vecāki par 65 gadiem... It kā viņi vairs nebūtu cilvēki, bet vien “bioloģiskie objekti”. Saka viņiem: “Tu neesi tik pilnvērtīgs, lai spētu sevi pasargāt no šī bīstamā vīrusa. Un arī man to saka. Bet es taču rakstīju un rakstu mācību grāmatas - kā cilvēkiem sevi pasargāt epidēmiju laikā,” Dr. Gundarovs atgādina.

(Latvijā komandantstundās tramdīja pilnīgi visus. Ieviesa cinisku, “priekšmetisku” leksiku: LV valdība visžēlīgi plānojot, ka 2021. gada Lieldienās varēšot satikties “divas mājsaimniecības”. Viņi vairs nerunā par ģimenēm, cilvēkiem, draugu pulkiem, bet uzspiež robotizētu terminoloģiju: “mājsaimniecības”. Tas skan diezgan komiski, jo latviešu valodā simtiem gadu “mājsaimniecība” nozīmē priekšmetus: skapi, gultu, plīti, lādi, abru un spoguli. Šujmašīnu. Traktoru. Galdu...)

“Mēdiji ir vīruss. Un vīruss pierādīja, ka caur bailēm var manipulēt ar visu pasauli, vienkārši kontrolējot masu saziņas līdzekļus...” - šajās soctīklotāju atziņās ir liela daļa taisnības.

“Viltus realitāte ir noslīpēta līdz sīkākajām detaļām, ietekme iespaidīga. Konektikutas gubernatoru gan sauca pie atbildības, jo viņš meloja, ka pasaulē pirmais zīdainis nomiris no k-19. Bet bērns nomira tāpēc, ka medicīniskais personāls viņu nejauši nosmacēja,” videouzrunā saka ASV slavenais ārsts Dr. Rašids A. Butars. “Nolīga aktierus, kuri tēloja saslimušos, mirstošos un jau beigtos^217. Un ir cilvēki, kas tiešām nomirst. Bet ne jau no kovida, bet gan no medicīniskām manipulācijām un citām pataloģijām.” Pat nošautos pierakstīja kovidnāvēm, pat tādus, kas izleca pa logu, kas pakārās, kas pakļuva zem vilciena.

Jeb kā Kaspara Dimitera dziesmā: “Nav nāves iemesli šai pasaulē vairs citi - nu tikai “kroņa nāve” aptur asinsriti. Ne vēzis kauj, ne sirds vai asins vainas. Mirst tik no vīrusa, kam spējas pasakainas.

Ja cilpā ielīdi vai prātā jukdams smējies, tas tev no vīrusa, jo biji inficējies. Ja kāju autoavārijā pazaudēji, tas viss no vīrusa, kas pielipa tev spēji. Nu laiki meliem globāliem un lētiem, ka veselīgāk nomirt vakcinētiem...”

VIĻŅI UN MUTANTI, KAS BIEDĒ LĪDZ NĀVEI

Ja 2020. gadā visus biedēja ar “viļņiem”, tad 2021. gadā jau ar “mutantiem”.

“Tikko vienu it kā pārdzīvojām, un jau nākamais klāt... Mums [Krievijā] saka: tas tāpēc, ka jūs pārāk ātri maskas novilkāt. Ja nebūtu novilkuši, tad jau tagad būtu pilna labklājība un laime. Un biedē: atkal un atkal nāks nākamie viļņi, ja jūs nenovakcinēsieties... Lai tikai jūs justos kā apjukuši,” stāsta Dr. Gundarovs. Un jebkurš pats niknākais mikrobs ar laiku pielāgojas cilvēkiem, jo pats grib izdzīvot. Arī “vīruss” dzīvo tikai dzīvā organismā, tam nav jēgas jūs nogalināt. Bet kovidtirāni tik turpina: ja nesaņemsiet balstvakcīnu... Jo viņi barojas no cilvēku baiļu uzplūdiem, no jebkurām destruktīvām emocijām. Cilvēku bailes, izmisums, nomāktība ir viņu degviela. Un viņi dara visu, lai to iegūtu.

Dr. Gundarovs paskaidro, ka viļņi [un “mutanti”] visos gados ir vienādi un norit dabiski. Plaušu karsonim ir trīs pacēlumi, vasarā kritums. Pneimonijā tā ir globāla likumsakarība, saistīta arī ar saules enerģiju, magnētisko lauku maiņām. 20. septembris, 20. decembris, 20. marts - aktivizējas mikroorganismi un samazinās cilvēka imunitāte. Un tā jau tūkstošiem gadu.

“Tas ir traģisks stāsts par vakcīnu: virusologs ieinteresēts radīt vakcīnu un uz to pelnīt, bet epidemiologs teiks, ka nav vērts taisīt. Ir epideomoloģisks standarts, kā vakcīnu taisa. Ar ilgu pētniecisku izmēģinājumu gadu darbu. Sasteigto, ilglaicīgi nepārbaudīto kovidvakcīnu gadījumā tas ir arī ētiskas dabas noziegums,” Dr. Gundarovs saka jau 2021. gada sākumā, kad valdības vēl klusēja par jebkādiem obligātiem QR kodiem, par ieplānoto šantāžu, draudiem un tirāniju, kovidinjekcijas uzspiežot.

“Jau pašā sākumā, kad vēl “gēnu šprice” nebija izlaista, ļoti labu prezentāciju sniedza šūnu bioloģijas doktore Vanesa Šmite Krīgere - par to, ko nozīmē Pfizer vakcīna. Nu tādu indi es savā organismā laist noteikti negribu! Vācijā ir ļoti daudz aktīvu cilvēku, advokāta Rainera Fīlmiha vadībā notiek liecību vākšana. Viņš ievāc liecības no profesoriem, zinātniekiem, pētniekiem par visu šo te plāndēmijas afēru. Šķiet, jau ir jābūt skaidrs, ka tas ir genocīds pret cilvēci,” intervijā BrīvvalstsTV2021. gada vasarā saka mediķe Anita Zaļuma no Vācijas. “Kad pandēmija beigsies? Tad, kad mēs beigsim sekot jeb klausīt tam, ko mums saka politiķi. Ja mēs tam nepakļautos, tās pandēmijas nebūtu vispār. Ja mēs paši nepiedalīsimies tajā visā afērā, tad viņa arī beigsies. Ja mums aizliedz dzīvot, lai nenomirtu, tad tāda dzīve nav vajadzīga.”

* * *

Populārā blogere Marina Livšica sūta videovēstījumu no saulainās Izraēlas 2021. gada rudenī: “Izraēla ir priekšā visai planētai. Mūs visi vēro. Daudzi ņem kā piemēru, citi kā anti-piemēru, jo ir taču arī pasaulē vēl gudras valstis. Ir jābūt pilnīgi stulbam vai aklam, lai neredzētu, nesaprastu, kas notiek! Lai nepamanītu tik daudzās cilvēku grupas, kas dalās ar smagām vakcīnblaknēm, ar savu baiso pieredzi. Izraēlas “veselības apglabāšanas ministrija” izdarīja lielu kļūdu, ievietoja Fb ierakstu, ka no kovidvakcīnu žļurgas ir vien nenozīmīgas blaknes. Un uzreiz ieraksts savāca 26 000 komentāru, neskatoties uz to, ka visu laiku viņi komentārus dzēsa. Un visi raksta taisnību, kas ar viņiem notika, kas ar viņu tuviniekiem. Kad sāc lasīt, mati stāvus ceļas - tik baisas blaknes... No TV visu laiku melo un melo... Nu kā tam var ticēt, nesaprotu!

Kāpēc ir valstis, kur tas [kovidtirānijas] nav? Tāpēc, ka tur ir iznīcināts kabals^218, iznīcināti globālisti. Cīņa ar kabalu, ar globālistiem iluminātiem notiek visā pasaulē. Tā nav nekāda konspirācija vai fantāzija. Tas tiešām tā notiek. Un patiešām ir necilvēki, kas sagrābuši ietekmīgus amatus.

Problēma, ka Izraēlā sēž stiprs kabals, tāpat arī Austrālijā. Bet Austrālijā cilvēki spēcīgi apvienosies pret to jau 2022. gadā... Izraēlā diemžēl ir pārāk daudz ticošo ārstam, kas kļuvis par dievu. Nevis Dievam ticošie, bet dievam baltajā halātā. Esiet ļoti gudri, ticiet Dievam, nevis baltajam halātam. Un sakiet paldies, ka Dievs jūs radīja veselus un ka mums visiem ir dabiskā imunitāte. Centieties neklausīties TV un masu medijus, tie ir vieni lieli apmaksāti meli. Domāju, ka jūs to saprotat. Kad nauda beigsies, viņi uzdziedās citādi, bet katrs no viņiem atbildēs. Katrs! Nu nebūs kā II pasaules kara beigās, kad bija Nirnbergas process, kad runāja: “es jau tikai pildīju pavēles”, “es jau tikai atvēru durvis”, “es jau tikai atvēru vagoniņu”, “es jau tikai atvēru gāzes kameru”... Nebūs vairāk tādu: “es tikai...” Bumerangs ļoti ātri atgriezīsies. Tāpēc visi, kas kovititrānijā pielika roku, es jūs neapskaužu, kas ar jums būs! Bet nu, lai ir, kā tam jānotiek! Katram jāatbild. Tāpēc, ka tagad ir Dieva eksāmens: kā pusē tu esi. Kādu pusi izvelējies. Mēs tagad dzīvojam vēsturiskā laikā, kas ieies vēstures grāmatās. Tāda gaismas un tumsas cīņa! Mūsu bērni to stāstīs mūsu mazbērniem. Un ziniet, ka Dievs eksaminē katru cilvēku: kurā pusē tu esi. Vai Dieva pusē, vai “ārsta” pusē, kurš kļuvis par dievu,” to Marina Livišica no Izraēlas ierunāja 2021. gada oktobrī, minot arī dažus konkrētus termiņus. Un viss, ko toreiz viņa paredzēja, tagad jau piepildās. Tas pats, ko citiem vārdiem teica senjors Pačelli, ko vēl citiem aprakstīja apustulis Jānis Atklāsmes grāmatā Patmosa salas trimdā pirms gadsimtiem. Pajautājiet katrs pats sev! Iespējams, ka jūsu iekšējā balss pateiks priekšā notikumus jau pārmaiņām pilnajā 2022. gadā.

LIELĀ ATMODA

“Lai gan mēs esam liecinieki lielākajai noziedzīgajai operācijai kopš mūsu pasaules dzimšanas, notiek arī kaut kas pavisam cits. Simtiem miljonu cilvēku mostas no neziņas un maldināšanas dziļā miega un visā pasaulē izkliedz patiesību. Katrā valstī tiek dibinātas ārstu, juristu, zinātnieku un visu veidu profesionāļu organizācijas, lai cīnītos par brīvību. Tās sastāv no desmitiem tūkstošu izglītotu, ietekmīgu un kaislīgu profesionāļu, kuri ir apņēmības pilni apturēt šo velnišķo shēmu. Dzimst pavisam jaunas mediju platformas, kuru ietekme katru dienu pieaug. Tie nepieder noziedzīgajam kartelim, bet strādā no sirds, vēlas aizstāvēt cilvēci pret destruktīvu viltus ziņu mediju uzbrukumiem, kurus vada kabals,” raksta Dr. Deivids Sorensens un Dr. Vladims Zelenko.

“Turklāt arvien lielāks skaits noraida vakcinācijas mandātus... Šī pretestība gatavojas eksplodēt vēl vairāk, jo patiesība par injekcijām izplatās plaši, neskatoties uz visiem noziedzīgā vakcīnu karteļa (BigTech, BigPharma, valdības aģentūras, ziņu mediju u.c.) mēģinājumiem informāciju apspiest.” Jau 2021. gada septembrī “simtiem organizāciju visā pasaulē pretojās šai noziedzīgajai operācijai. Viņi pārstāv simtiem miljonu cilvēku, kuri atsakās kļūt par noziedznieku vergiem. Notiek nepieredzēta un neapturama atmoda, kas tuvākajā nākotnē tikai pieaugs. Ir skaidrs, ka ar katru jaunu noziedznieku mēģinājumu īstenot savu nelietīgo plānu, pamostas vēl miljoniem cilvēku, lai protestētu tam.

Piemēram, visa “klimata pārmaiņu” mānīšana, kas ir tikai vēl viens no viņu trikiem, lai iedzīvotājiem uzliktu lielāku kontroli un nodokļus.

Katrs informēts cilvēks zina, ka nav tādas lietas kā “globālā sasilšana”. Mēs redzam vispasaules augsti attīstītu laikapstākļu manipulāciju sistēmu^219, kas izraisa visas vētras, karstuma viļņus, meža ugunsgrēkus, zemestrīces, ārkārtējas krusas un sniega vētras, plūdus un citas dabas katastrofas. Mākoņu sēšana, piemēram, ir plaši pazīstama^220 prakse, kad tiek radītas lielas lietus vētras... Mums ir oficiāli dokumenti un videomateriāli no ASV valdības un militārpersonām, kas skaidri parāda, kā laikapstākļi tiek ne tikai kontrolēti, bet arī bruņoti (weaponized). Valdības, militārās un privātās korporācijas ir pilnveidojušas savas laikapstākļu manipulācijas sistēmas gadu desmitiem. Noziedznieki pastāvīgi raud: “globālā sasilšana!”, taču viņu spēle neizdodas, jo atklājas patiesība par laikapstākļu manipulācijām jeb ģeoinženieriju.

Simtiem miljonu cilvēku, kuri atklāja, kā tiek organizēta “pandēmija”, sāk arī saprast, ka citi uzbrukumi cilvēcei nāk no tā paša avota. Arī iedomātie citplanētiešu iebrukuma draudi ir noziedznieku kārts no piedurknes, ko mēs redzēsim izmestu uz galda nākotnē: Citplanētieši nāk, lai iebruktu zemē! Mums ir vajadzīga viena pasaules valdība, kas mūs aizsargātu!

Būs uzjautrinoši vērot, cik daudz cilvēku iekritīs tajā. Stratēģija vienmēr ir viena: radīt problēmu (pandēmija, klimata pārmaiņas, rasisms, sociālie nemieri, citplanētiešu draudi, asteroīdu sadursme utt.) un tad piedāvāt risinājumu. Risinājums vienmēr ir viens un tas pats: tiesību, brīvības un finanšu zagšana no cilvēkiem viņu “aizsardzības” vārdā. Tomēr plīvurs ir noņemts, un neviens vairs nepērk viņu melus.[221]

Simtiem miljonu saprātīgu cilvēku pamošanās ir neapturama un kļūs par lielāko pārmaiņu visā cilvēces vēsturē. Ārprātīgās “vakcīnu pilnvaras” liek pasaulei pamosties kā nekad agrāk. Brīvība nāks, jo patiesība lauzīsies cauri arvien vairāk. Drosmīgie cilvēces varoņi pieaugs, lai apturētu trako plānus un virzītu pasauli labākā virzienā. Šie varoņi ir medicīnas speciālisti, juristi, zinātnieki, politiķi un simtiem miljonu modru pilsoņu. Mēs visi spēlējam savu lomu šajā Lielajā Atmodā. Neviens no mums nedrīkst stāvēt malā un neko nedarīt. Citādi tā ir līdzdalība noziegumā. Kļūt par lieciniekiem noziegumam un ļaut tam notikt ir tas pats, kas to atbalstīt.

Daudzi no mums ir klusējuši baidoties... Tomēr mums ir jāsaprot, ka, ja mēs tagad nerunāsim, mēs zaudēsim daudz vairāk... Mēs zaudēsim savu cilvēcību un kļūsim par ieprogrammētiem vergiem bez spējas domāt vai justies neatkarīgi.

Vissvarīgākais ir informēt līdzcilvēkus, lai gan viņi sākumā var nikni pretoties, jo viņu prāti ir tik ļoti izskaloti propagandas dēļ. Sākotnējai patiesības noraidīšanai nevajadzētu mūs atturēt, bet mums ir jāizmanto visi iespējamie līdzekļi, lai pamodinātu visu pasauli. Tikai iedzīvotāju nezināšanas dēļ šis noziedzīgais tīkls var valdīt uz zemes. Tomēr tagad notiek bezprecedenta pamošanās, un mums visiem ir pienākums darīt visu iespējamo, lai veicinātu šīs atmodas liesmas... Nevienam no mums nav attaisnojuma neko nedarīt. Mums ir jāinformē pasaule. Mums ir jāceļas un jādara, ko varam. Mums patiesība ir jāizplata tālu un plaši. Tas prasa pūles. Lūdzu, nesēdieties un nesūdzieties, bet celieties un rīkojieties!”[222]

KAD UPURI ATBRĪVOJAS...

2022. gada sākumā, satiekot Ralfu ziemīgi saulainā dienā, painteresējos, vai viņš ar Ditu vēl sazinās. Brīdi klusējis, viņš atteica ātri: “Nē, protams! Un nav mana darīšana, vai tur “sagadīšanās” jeb “nejaušība”. Nomira viņa.”

“Ja?!” kā asa stara apžilbināts iesaucos. “No kā tieši?”

“No tās ziņas es vairījos, domāju, ka vēlas mani atkal muļķot, ka tur kāds slazds... Nu neatkārtošu tak Trūmena Kapotes kļūdu - nepiesaistīšos tam! Nekad vairs!” Ralfs strupi atteica.

“Kā tad kļūdījās Kapote?”

“Viņš rakstīja romānu In ColdBlood (“Aukstasinīgi”) - par kādas ģimenes noslepkavošanu. Un kļūdījās, noticot, ka ir līdzatbildīgs diviem aukstasinīgiem, jau noķertiem slepkavām. Vainīgs par to, ka kādi citi izdarījuši greizu izvēli, no savas bērnības izgājuši pa nepareizām durvīm. Nogalinājuši miermīlīgu laucinieku ģimeni: vecākus un bērnus. Līdzjušana slepkavām Trūmenu ieveda postā,” Ralfs paskaidroja.

“Tagad jau politiskie slepkavas visiem uzspiež līdzatbildību par tirāniju, par šļircēšanos, par nāvēm,” es teicu. “Grib novelt visu uz nevainīgajiem. Bet vainas apziņa ir viena no viszemākajām enerģētiskajām frekvencēm, un tik bīstama, ja uzņemies vainu citu vietā.”

“Jā,” Ralfs domīgi piekrita. “Toreiz arī Kapote pārprata savu atbildību. Regulāri apmeklēja viņus cietumā. Bet slepkavas bija viltīgi, pamazām arī viņu iesaistīja, ievilka savu vibrāciju atvarā. Ciniski dancināja viņa līdzjūtību. Trūmens šiem sadabūja labākos advokātus, bet tad pats saprata: taisnīgi ir, ka tomēr piespriež nāvessodu pakarot. Un pat nedrīkstēja iet to skatīties! Bet gāja. Asaru pilnām acīm pirms tam vēl parunājās ar notiesātajiem. Un viens no viņiem, viltīgākais, lādzīgi smaidot, Trūmenam teica, ka viņa līdzbiedrs

noziedojis savas acis kādam dzīvajam, kam tās vajadzīgas...

Un nedaudz ekscentriskais nūģis, bet agrāk tik talantīgais rakstnieks ar mokām pabeidza iesākto romānu un... neko jēdzīgu vairs neuzrakstīja. Ne vairs “Citas telpas, citas balsis”, ne “Mirjamas”, ne “Brokastis Tifānijā”, ne “Dimanta ģitāras”, neko vairs. Pasaule zaudēja izcilu mākslinieku! Tad viņš uzsēdās uz narkotikām un nomira tieši 60 gadu vecumā,” Ralfs dziļi ievilka elpu, it kā gatavotos atvarā ienirt. “Trūmenu lēni iznīcināja slepkavas, jo viņš tos bija pieņēmis kā savējos”

“Un man vairs pilnīgi neinteresē,” viņš turpināja pēc brīža, “citu izdarītās izvēles un smagās sekas. Es par to nevēlos ne piedomāt, ne runāt. Tas nav man! No manas dzīve tas ir prom.”

“Bet vai nav tā...” es teicu, lēni meklējot vārdus, “jātu nebūtu atbrīvojies no tā piebūruma... tad varbūt nevis Dita, bet tu būtu miris? Kā jau lāsta attiecībās, kad vienmēr kāds pāragri mirst?” es jautājoši vēros Ralfā.

“Jā,” klusā nopietnībā viņš atbildēja. “Atbrīvoties vajag pilnīgi. Citu variantu nav. Tad tas palaistais ļaunums apēdīs nevis upurus, bet pašus piebūrējus, kas to visu uzsāka, tos, kas aktivizēja ļaunumu. Paši tajā sadegs, kad nebūs ko verdzināt. Atnāca pie Moloha tukšām rokām, un Molohs aprija pašus. Bet nu tā ir pagātne. Un nudien negribu atskatoties pārvērsties par sālsstabu kā Mozus grāmatā Lata sieva!”

“Ir jau vēl viens ceļš,” pēc īsa klusuma brīža Ralfs turpināja. “Ja cilvēks nožēlo, godīgi no visas sirds atzīstas, ka ļoti kļūdījies, pieslēdzoties tumšajiem spēkiem... Ja visiem spēkiem cenšas izpirkt savu vainu! Daži to spēj. Publiski atzīties, nožēlot! No sirds. Bez bailēm. Kā, piemēram, Maija Lūsēna atzinās, kā viņa pati saka: “šausmīgā grēkā” jeb “ļoti tumšos pagātnes grēkos”.

“Tiešām?” dzeltenās preses ziņas reti lasīju.

“Braukusi pie melnās mages uz Ķengaragu, prasījusi pieburt sev Jāni Lūsēnu, kurš tolaik atradis jaunu sievieti, gribējis no Maijas šķirties. Nesusi bildes, lai apvārdo. Cilvēki paši ļoti labi zina, ko sadarījuši. Naivi domāt, ka ar laiku tas viss notīrīsies, izgaisīs, izzudīs. Un dzīvošu tālāk “it kā nekas tāds nebūtu bijis”. Tie ir milzu maldi! Tā kā Jānis Lūsēns ir dzīvs un Maija to visu atklāja, domāju, ka viņa sevi ir izglābusi,” Ralfs runāja.

“Taisnība, ir jāstāsta skaļi un plaši. Tas mazina ļaunumu, tas darbojas pret to. Patiesa nožēla ir pienākums! Tas sātanam drausmīgi nepatīk. Tas atklāj viņa plānus, brīdina citus,” piekritu.

Pēc pāris dienām Ralfs man atsūtīja eksorcista, regresīvās psiholoģijas lektora Vadima Žerebcova videostāstījumu par “maģiskajiem piebūrumiem”.

“Cilvēks bieži iedomājas, ka var kādu vardarbīgi un slepeni sev piesaistīt, atņemt citam cilvēkam viņa likteni un dzīvi, viņam paredzēto dabisko pieredzi. Bet atņemot otram viņa brīvību, atņēmējs arī sev turpmāk liedz pilnvērtīgu dzīvi,” stāsta Žerebcovs un uz tāfeles uzzīmē sievieti, līdzās viņai apli. Un turpat netālu kādu vīrieti, kas īsti nevēlas “ar šo sievieti būt kopā”, Žerebcovs paskaidro. “Bet viņa to ļoti vēlas. Un, izmantojot maģiskās darbības, ievieto šo vīrietī aplī sev blakus. Viņa veica rituālu, un ieslēdzās procesors tumšajā pasaulē, nosūtot viņai “palīdzību” un arī pašu piebūrēju paņemot savā kontrolē. Vīrietis tagad blakus viņai viņas aplī, bet vairs nav agrākais, spēcīgais, harizmātiskais. Nav tāds, kāds viņai patika. Tas ir jau pārprogrammēts, viņam atslēgta brīvā griba, viņš lēnām pārtop izvārītā dārzenī. Un drīz iznīkst. Un aplis atkal paliek tukšs. Un atkal ar šādām mākslīgām metodēm var iedabūt tajā nākamo, bet tā liktenis - kā pirmajam. Un tā tālāk...” stāsta lektors un piebilst būtisko: “Kas reiz veicis tumšās darbības, nekad savā dzīves aplī vairs nesastaps savu īsto, pat jebkādu, kas tam nestu patiesu piepildījumu.

Katram cilvēkam ir pašam savs dzīves ceļš, pa ko tas ies. Un savi turpmākie cilvēki, kas tam jāsastop. Bet “piebūrējs” noved viņu nost no šī viņa dzīves ceļa - ar “piebūrumu” pievieno viņu sev. Tajā brīdī piebūrējs pārkāpj dievišķo brīvās gribas likumu, ka jebkuram cilvēkam ir viņa brīva izvēle: katram pašam savs dievišķais ceļš.

Kas liek cilvēkam, kurš nupat tik ļoti mīlēja savus bērnus, bija laimīgs laulībā, kas liek viņam to visu pamest? Kā tas notiek, kā tas iespējams? Rituāls, burvju formulas, novārdojumi, pielējumi, iedzirdījumi, piebērumi, ieēdinājumi, iešļircinājumi, - tie visi ir enerģētiskie kodi. Tiek aktivizēti, piesaistīti spēki, kas nav ar acīm ieraugāmi, bet var uz mums spēcīgi iedarboties, kuri ievieš mūsu dzīvē korekcijas, lai barotos ar mūsu dzīvības enerģiju, izsūktu spēkus, izlēmību, stingrību. Kad uz cilvēku tādā veidā iedarbojas, viņam tiek liegta brīvā griba un izvēle, lai viņš nepretotos, lai vairs nespētu saņemties, atgriezties pie savas sievas, ģimenes, un vispār, lai nespētu vairs iet pats pa savu dzīves ceļu,” skaidro eksorcists.

Un kā notiek globāli politiskie piebūrumi? Tos vienmēr pavada vispārīgs viltus un meli, kam seko draudi, šantāža, varmācība.

Bet ar cilvēkiem, kas slepeni piekodēti, tumšajam operatoram apmierinājuma nav un nekad nebūs! To piebūrēji, vienalga “maģiskie” vai politiskie, nedabūs! Un arī citas cilvēka agrākās kvalitātes, kuras nozagt sev alkst piebūrējs, būs izzudušas. “Nu nav vairs tās cilvēkam, kas viņam bija pirms pārkodējuma, tās, kas jums tā patika. Nonākot jūsu varā, tās izzuda, nomainījās svešā, nedabīgā koda ietekmē,” norāda arī Žerebcovs.

Kas jādara, lai cilvēks pārstātu mīlēt savus bērnus? “Jāizņem viņam sirds”, t.i., jāsabojā sirds čakra, tad vairs nebūs, ar ko mīlēt. Un turklāt viņš jau arī nevar iemīlēt to briesmoni. Jo īsta mīlestība nav varmācīga.

Un piebūrēji? Viņiem it kā viss ir: īpašumi, karjera, izskatās laimīgi, priecīgi, tādā raganu eiforijā kādu brīdi dzīvo. Paskatieties uz Karinu. Uz Levitu. Uz

fon Laienu, uz Geitsu, Baidenu. Vēl pagaidām eiforijā?

“Bet tiešām saprotiet, ka tie, kas uzbrūk citu cilvēku brīvajai gribai, lien iekšā svešā liktenī, viņiem vairs pašiem sava gaišā likteņa nebūs nekad. Un viņi jau arī vairs nav īsti cilvēki. Dvēsele vairs gandrīz nav vai nav vispār. Saprātā jau viņiem arī iemitinājušās zemo astrālu būtnes, kas sāk dzīvot viņu dzīves. Un cilvēki viņi ir tikai vairs pēdiņās rakstāmi,” stāsta eksorcists.

Kad Zigfridam iejautājos par Ingridu un Misteru Nāvi, viņš domīgi pakasīja pieri: “Man vienubrīd šķita, ka Inga sāka visus citus un arī to Todu vainot savā onkoloģijā. Kad viņa izklāstīja Todam par savu likstu, šis noraidošs: “Nedošu tev operācijai ne graša! Labāk ejam pārgulēt!” īsts misters Nāve. Arī mani viņa tobrīd gandrīz jau ievilka atpakaļ tajā murgā,” Zigfrids negribīgi turpināja. “Paņēma uz līdzjūtību! Jāparūpējas tak, atbalsts jāsniedz, ja cilvēkam nelaime, nodomāju. Kā apmāts jau sāku atkal tuvināties viņai;.. Pēdējā brīdī nobremzēju! Sapratu, ka bumerangs viņai nu atgriežas. Ja upuris izrādījies pārāk spēcīgs, ja vēl nav nomiris, ja pusslims nevārguļo, bet spējis atbrīvoties, tad nu pašam “tumšajam operatoram” tā ir liela problēma,” Zigfrids sprieda.

“Nu kā, Ingrida tak zina, ka viņai sevi jāuztur formā, jo viņa taču ir viena no tā sātaniskā Sorosa mehānisma zobratiņiem, kas darbojies līdz šim aktīvi... ja salūzīs, brīdi būs piņķeris, kamēr nomainīs... Tur tādu zobratiņu netrūkst, bet pēdējā laikā daudzi no tiem iziet no ierindas un vienlaicīgi,” Zigfrids vēl piebilda un pastāstīja, ka pēdējo reizi ar Ingridu garāmejot saskrējies kāda lielveikala ejā. Toreiz kovidtirānijas valdība Latvijā vēl ļāva tādos ieiet bez QR verga koda.

“Viņai pieejama mūsdienīgākā medicīna, tomēr tas viņas vēzim nepalīdzot. Sākumā viņai bija nultā stadija, pārleca pirmajā, tad strauji otrajā...” Zigfrids teica.

Zigfridam viņa atkal esot pieprasījusi rūpes sev un uzmanību sev. No sākuma pazemīgi. Tad nikni. Tad atkal pazemīgi. Fiziski viņa it kā jūtoties tik labi kā vēl nekad, bet psiholoģiski gan esot smagi. Tas vēzis esot klusējoši viltīgs. Un draudzīgi viņa piedāvājusi Zigfridam “darbiņu” - apkarot vietnes, kas kaitējot raitai vakcinācijas gaitai, vajagot salaist tur vīrusus... Atalgojumu solīja ar labu nullīšu virkni galā. Lielījusies, ka nauda viņiem esot piešķirta vairāk nekā jebkad - baigi brango torti jau dalot, lai taču arī Zigfrids cienājoties! Zigfrids tikai asi nogrozījis galvu un jau devies tālāk, bet viņa, vēl kādu brīdi sekojot, sākusi uzmākties ar aģitāciju par kovidinjekcijām. Un Zigfrids pat neatvadījies. Aizgājis kā pilnīgs svešinieks viņai.

Upuris atbrīvojies. Un piebūruma lāsts kā bumerangs atgriežas piebūrējai.

KOVIDTIRĀNIJAS GULAGA BEIGAS

Par internētu vēl pirms gadiem 100 brīnītos: kas tā par maģisku vidi, kur tagad stundām dzīvojas cilvēku prāti? Pirms gadiem desmit vilināja: ja tevis nav soctīklā kādā, tad tevis nav vispār. Un pirms pieciem gadiem draudēja: ja tev nav konts bankā, tad vairs nesaņemsi... neko no valsts. No “valsts”?

Virtuāli pakļautam prātam sekas ir arī ķermeņa fiziskā pakļaušana. Bet - ar fizisko pakļaušanu tomēr nevar pakļaut iekšēji brīva cilvēka prātu. Žņaudz, sit ar elektrošoku Kasparu Lasi viņa paša īpašumā bruņota “demokrātiskās Latvijas” policijas specvienība, par to, ka cilvēks mucā sadedzina kaitīgu kovid-masku lērumu, protestēdams pret kariņvaldības ņirgāšanos par cilvēkiem. Bet ne Kasparu Lasi, ne Aivaru Smanu, ne Diānu Ulmi tirānijas policisti pakļaut nespēj. Tāpat kā daudzus citus.

Tirānija dara visu, lai cilvēkos iedzītu bailes, “nodevību un naidu kā eksistences formu”, šķeltu, dalītu, apmuļķotu. Ne jau velti Latvijas situāciju cilvēki mēdz saukt arī par “kariņfašismu”.

“Vai nu padevušies bailēm, vai pašlabuma alku un skaudības apsēsti, cilvēki tomēr nespēj tik ātri kļūt dumji...Viņiem saduļķota dvēsele, bet vēl diezgan skaidrs prāts. Viņi nevar noticēt tam, ka visas pasaules ģenialitāte pēkšņi koncentrējusies vienā vienīgā galvā ar saspiestu, zemu pieri. Viņi nevar noticēt arī tiem notrulinātajiem, dumjajiem, kas dzirdami pa radio, redzami uz kinoekrāna, par kādiem raksta avīzēs... Viņiem jārunā - un ko tad citu runās, ja ne melus?...

Pastāvīgi meli kļūst par vienīgo neapdraudēto eksistences formu, tāpat kā nodevība,” un Aleksandrs Solžeņicins savā izcilajā darbā Gulaga Arhipelāgs (1973) nosauc vēl vienu totalitārisma pazīmi: melus, kā eksistences formu.

Kā jums šķiet, kad ziņu diktori, žurnālisti un citi kovidnieku rupori pirmoreiz saprata, ka izplata melus? Un cik jau daudzām Latvijas “slavenībām” nu meli ir kā eksistences forma?

Tieši meli, kas rada baiļu māniju, izplata “drebelības pandēmiju”, un tiem pašiem redzot, ka arī tie aktīvie inficēšanos sludinātāji, uzspiedēji, arī slavenības, ietekmīgie politiķi nu paši nomirst neilgi pēc injekcijas pieņemšanas. Arī tirānijas tiešie izvērsēji. Bet pretspēks tirānijai ir liels. Pat milzīgs. Un kļūst vēl lielāks ik dienas, jo cilvēki atmostas arvien vairāk.

* * *

“Mūs jūs neuzvarēsiet! Mēs sūtām gaismu, gaismu, gaismu,” dzied mūžam jaunā Gabriele Suzanna Kernere jeb Nena 2020. gada albuma tituldziesmā. “Mēs mainām straumi” - mēs uzvaram tirāniju.

“Palīdziet citiem, bet nekādā gadījumā nezaudējiet iekšējo mieru, harmoniju. Ejiet prom no negatīva lauka. Paaugstiniet savas vibrācijas, ietekmējiet pozitīvi cilvēces enerģiju. Un jūs jau uzvarat, jūs uzvarat katru dienu, katru stundu, katru sekundi, kad izvēlaties sekot savai sirdij un būt brīvi. Palieciet brīvi, sekojiet savai sirdij, lai ar jums vienmēr ir iedvesmas un uzplaukuma spēks,” Vlads Frīdoms mudināja 2021. gada septembrī kovidtirānijas spelgonī.

Un es pat nebrīnos par mantru, ko mans draugs Zigfrids skaita arī pret visiem politisko “piebūrumu” veicējiem: “Maģiskais bumerangs metējam vienmēr atgriežas. Ar ļaunuma indi nosmērēts bumerangs atgriežas ātrāk un indīgāks.”

Līdzīgi runā arī mans radošais kolēģis Ralfs: “Nu nav tā, ka jūs varat darīt citiem, ko vien vēlaties, un jums par to nekas nedraud. Karma nav atcelta ne brīdi. Daži izliekas, ka nezina, kas ir karma, daži cer, ka Dieva nav, daži tic, ka Romas pāvestiņš grēkus atlaidīs... Bet ja nu pats šis pāvestiņš kopā ar vakcīn-pāvestiem Geitsu un Fauči iet taisnā ceļā uz elli? Vai dosieties viņam līdzi kā “īpaši izredzētie”? Kā elles “elite”?”

“Var melot, ka Dieva nav, var svētulīgi liekuļot par kalpošanu Dievam. Var tēlot agnostiķus, ateistus, iluminātus, brīvmūrniekus vai korporeļus. Var dzīvot pašapmānā. Bet gravitācijas likums ir nepielūdzams. Tāpat arī Dieva Attīstības likums,” es piebildu.

“Dzīve ir līdzīga spraigai filmai, kad tiecamies pēc uzvaras, pēc mīlestība, pēc veselības. Katrs pats esam scenārists. Katrs pats savas dzīves režisors!” Ralfs teica: “Galvenais ir neiedvesmot sevi uz padošanos, bet uz uzvarām!” Viņam tas bija izdevies. Neskatoties uz divkārtēju uzbrukumu viņa liktenim.

Miserere nobis, Dominē![223] - tā savulaik mēdzu rakstīt uz studiju kladēm. Vai tā es centos aizsargāties pret ļaunumu? Pietuvoties gaišajam Augstākajam Spēkam? Vai arī pat neapzinoties intuitīvi jutu, ka mums tiek dota izvēle ik brīdi un no jauna - kam kalpot: Dievam vai sātanam. Tik vienkārši. Nekā sevišķi reliģiska vai neparasta.

VĒRES

Hermann von Bering, The Corona Lie Unmasked: Evidence, Facts, Backgrounds, 2021 Eleonor McBean, Ida Honorof, Vaccination. The Silent Killer, 1977 Eleonor McBean, The Poisoned Needle: Suppressed Facts About Vaccinations, 1988, 2021 Eleonor McBean, Swine Flu Expose, 1976

Eleonor McBean, Sue Martson, Ida Honorof, Vaccines: The Biggest Medical Fraud in Fiistory, 2018

Ronda Bērna, Noslēpums, 2009

Sucharit Bhakti, Karina Reiss, Corona Unmasked, 2021

Paul Bragg, The Miracle of Fasting, 1972

Vernon Coleman, Flow To Stop Your Doctor Killing You, 1996, 2019

Mark McDonald, United States of Fear: Flow America Fell Victim to a Mass Delusional Psychosis, 2021

Paul Frijters, The Great Covid Panic: What Fiappened, Why, And What To Do Next, 2021

Jozs Griguļevičs, Pāvesti XX gadsimtā, 1986

Jeremy R. Hammond, The War on Informed Consent, 2021

Ryan Hartwig, Kent Heckenlively, Behind the Mask of Facebook: A Whistleblower's Shocking Story of Big Tech Bias and Cenzorship, 2021

Xaviant Haze, The Suppressed Fiistory Of American Banking: Flow Big Banks Fought Jackson, Killed

Lincoln, and Caused The Civil War, 2016

Pols Heringtons, Noslēpums: domu spēks jauniešiem, 2011

Napoleon Hill, Think & Grow Rich, I960

Deils Kārnegī, Kā beigt raizēties un sākt dzīvot, 1992

Mark Keenan, Globalism Unmasked: The Truth About Bankiing And The Reset Of Society, 2020 Robert F. Kennedy Jr., The real Anthony Fauci, Bill Gates, Big Pharma, and the Global War on Democrasy and Public Flealth, 2021

Robert F. Kennedy Jr., Brian Hooker, Vax - Unvax: What Does the Science Say? 2022

Wilfried Kriese, Die Zerstörung der Corona Verschwörungstheorie: Das Leben selbst in die Flände

nehmen, 2021

Joost A.M. Meerloo, The Rape of the Mind: The Psychology of Thought Control, Menticide, And Brainwashing, 2015

Joseph Mercola, Ronnie Cummins, The Truth About Covid-19, Exposing The Great Reset, Lock-downs, Vaccine Passports, and the New Normal, 2021

Judy Mikovitz, Kent Heckenlively, Plaque of Corruption: Restoring Faith in the Promise of Science, 2020

Pathologie-Konferenz: Todesursache nach COVID-19-lmpfung, 20.9.21, Reutlingen, www.patho-

logie-konferenz.de

John Pilger, The Last Day, 1971

Karina Reiss, 5ucharit Bhakti, Corona Falsches Alarm? 2020

Thomas Röper, Inside Corona: Die Pandemie, das Netzwerk & die Hintermänner, 2022 Jane Ruby, A Sea of New Media: Transformation of the American Press, 2017 Aleksandrs Solžeņicins, Gulaga Arhipelāgs (1969-1971)

Klaus Schwab, Thierry Malleret, Covid-19: The Great Reset, 2020

Klaus Schwab, Thierry Malleret, The Great Narrative, 2021

David John Sorensen 8i Dr. Vladimir Zelenko MD, The Vaccine Death Report, 2021

Rūdolfs Tīls, Vīri cīņā pret nāvi un velnu, 1944

Tihamers Toths, Ar vaļējām acīm caur Dieva pasauli, 1948

Udo Ulfkote, Journalists For Hire, Flow The CIA Buys The News, 2017

Zach Vorhies, Google Leaks: A Whistleblower's Expose of Big Tech Censorship, 2021

Mikki Willis, Plandemic: Fear Is The Virus. Truth Is The Cure, 2021

WFIO Bulletin 47, Nr.2, 1972, Memoranda #1 and #2 Virus-associated immunpathology

Wolfgang Wodarg, Falsche Pandemien: Argumente gegen die Herrschaft der Angst, 2021

Robert O. Voung, Scanning & Transmission Electron Microscopy Reveals Graphene Oxide in CoV-19

Vaccines, 2021

Вера Грачева, Когда власть не от Бога, 2011 Александр Зиновьев, Глобальный Человейник, 1997 Александра Ефимова, Доктор смерть, gazeta.ru, 28.1.21. и.с

Jāzeps Baško, Par vakcīnām, telos.lv, 14.7.21.

Vija Beinerte, Kāpēc viņi tik ilgi ir mums melojuši, la.lv, 23.10.21.

Ieva Dāboliņa, Dainis Geidmanis: Vienvirziena ceļš uz nāvi slimnīcā: kur palicis Hipokrāta zvērests? Pietiek.com, 26.9.21.

Stephanie Seneff, Greg Nigh, Worse Then the Disease? Reviewing Some Possible United Consequences of the mRNA Vaccines Against COVID-19, IJVTPR, 16.6.21.

Smagas akūtas respiratoras infekcijas klīniskā vadība gadījumos, kad radušās aizdomas par koronvīrusa 2019-nCoV infekciju, PVO, 28.1.20. u.c.

Inga Spriņģe (Re:Ba!tica), Daiva Repečkaite, Eva Šāpere (The Inoculation), Par Covid-19 ierobežojumu pārkāpšanu Latvija soda visvairāk, rebaltica.lv, 18.5.21.

Artis Žeigurs, Plašāks skaidrojums, kāpēc prasība obligāti vakcinēties ir noziegums, bērnuarsts.lv.

23.10.21.

Vai var izveseļoties, ja Covid-19 pacients bijis pieslēgts pie mākslīgās elpināšanas aparāta? (atbild Fūr-manis), la.lv, 26.11.20. u.c.

Dažādi žurnāli: Journal of Chemical Neuroanatomy, British Medical Journal, New England Journal of Medicine, Cardiorenal Medicine, Lancet, International Journal of Vaccine Theory, Practice, and Research u.c.

Dažādas dokumentālas un mākslas filmas, ko iesakāms noskatīties visiem, piem., Fall of the Kabal (10 sērijas), Plandemic Indoctornation, Plandemic Indoctornation - 2, Plandemic III, Take Back Your Power, Uncover A Trillion dollar Crime, В чьих руках твоя судьба, Die Hamburger Krankheit,

Werk ohne Autor u.c.

Dažādi sociālie tīkli: Facebook/Meta; Twitter; Instagram, Ok.ru; Vk.ru; TikTok.com u.c.

Telegram ziņapmaiņu vietnes: https://t.me/zinoparblaknem; t.me/mainampasauli; t.me/RWMaloneMD, t.me/MartinRuter; t.me/impschaden_D_AUT_CH; t.me/Freedom_Warriors; t.me/kanalSatori, t.me/ anti_covid21; t.me/JFK_TV; t.me/freepeople2021, t.me/vakcinrealitate; t.me/mesiesimielas; t.me/Ort-odox_Christian_lnfo_Chat; t.me/australiaforfreedom; t.me/PIRMS_IZLEM_IESKATIES; t.me/aitanazija, t.me/laujietstudetbezdiskriminacijas, t/me/StevePeters u.c.

Izmantotās internēta vietnes un avoti papildus zemlapas piezīmēm: Childrenshealthdefense.org; PlandemicSeries.com; Theepochtimes.com; Dailyexpose.co.uk, Report24.news;

Redvoicemedia.com; FoxNews.com; Vakcinrealitate.org; Home.solari.com; Pietiek.com; Telos.lv; Civitas.

Iv; Medalternativa.info; m.kla.tv; m.twitch, tv; Mainampasauli.news;

Brivibasplatforma.lv; Bernuarsts.lv; lnfotop.lv; Stop-obman.online; AndrewkaufmanMD.com; Drrobertyoung.com; Pandemic.news; AmericasfrontUnedoctors.org;

Live.childrenshealthdefense.org; Doctors4covidethics.org; Salmartingano.com,

Laquintacolumna.net; Healthglade.com; Stopworldcontrol.com; Adversereactionreport.com; Off-Guardian.org; Thecovidworld.com; Chemicalviolence.com; Brighteon.tv; Nomoresilence.world; Naturalnews.com; Thezelenkoprotocol.com; lsraelunwired.com; Europerenaissance.com,

Anti-spiegel.ru, Projectveritas.com; Thelightpaper.co.uk; Davidicke.com; Vactruth.com; lmpfkritik.de; lmpfen-nein-danke.de u.c.

Dažas no vietnēm vietvalžu cenzūra bez sabiedrības atļaujas šobrīd liegusi apmeklēt Latvijas iedzīvotājiem, piemēram: mainampasauli.news (ko var skatīt, izmantojot VPN). Dažas no vietnēm, kas bija pieejamas grāmatas rakstīšanas laikā, iespējams, vairs nepastāv, bet tās var sameklēt internēta arhīvos. https://rumble.eom/vn482j-dr.-carrie-madej-first-u.s.-lab-examines-vaccine-vials-horrific-findings-re.html https://childrenshealthdefense.org/defender/censored-dark-horse-podcast-bret-weinstein-rob-ert-malone-inventor-mrna-vaccine-technology

https://childrenshealthdefense.org/defender/covid-vaccines-aids-destroying-immune-function/

https://dpbh.nv.gov/uploadedFiles/dpbhnvgov/content/Boards/BOH/Meetings/2021/SENEFF~l.PDF

https://www.tandfonline.com/doi/fuil/10.1080/03602559.2018.1542714

https://www.forbes.com/sites/emilywillingham/2015/08/06/a-congressman-a-cdc-whisteblow-

er-and-an-autism-tempest-in-a-trashcan/?sh=47819fl45396

https://web.archive.org/web/20220103104802/https://aivisvasilevskis.info/2021/ll/21/injekcijas-iedar-biba-kada-ta-ir/ https://www.naturalnews.com/2022-03-07-mrna-gene-therapy-designed-harm-enslave-humanity.html

https://rumble.com/vjgmj9-breaking-discovery-the-actual-contents-inside-pfizer-vials-exposed.html

https://rumble.com/vkgdq7-deadly-shots-former-pfizer-employee-confirms-poison-in-covid-vaccine.html

https://rumble.com/vjkOul-breaking-astrazeneca-vaccine-vials-examined-by-researchers-confirm-tox-

ic-po.html

https://www.naturalnews.com/2021-07-19-graphene-based-neuromodulation-technology-is-real-in-

brain-neuroelectronics.html

https://thecovidworld.com/dont-believe-the-medias-fake-post-mortem-the-pandemic-was-not-a-mis-

take/

https://www.pharmazeutische-zeitung.de/issue-212018/vaccinate-with-genes/

https://www.vakcinrealitate.org/aktualitates/vakcinas-kas-izsledz-cilveka-imunitati/

https://www.vakcinrealitate.org/aktualitates/10-iemesli-kapec-nevakcineju-savus-bernus/

https://childrenshealthdefense.org/child-health-topics/exposing-truth/full-vaccinated-vs-unvaccinated/

https://globalpossibilities.abortion-drugs-discovered-in-bill-gates-vaccines-secret-sterilization-pro-

gram-discoverd-in-africa/

https://report24.news/prof-bhakdi-warum-covid-impfung-kollaps-des-immunsystems-und-krebs-explo-

sion-bewirkt/

https://news.mit.edu/2016/programmable-rna-vaccines-0704

https://eng.belta.by/president/view/belarus-president-unwilling-to-accept-additional-terms-to-get-for-

eign-loans-131164-2020/

https://www.compact-online.de/schmutzig-iwf-wollte-lukaschenko-mit-900-millionen-dollar-schmieren-

wenn-er-lockdown-einfuehrt/

https://connectiv.events/weissrussland-haben-who-und-iwf-lukaschenko-geld-geboten-um-in-seinem-

land-einen-lockdown-umzusetzen/

https://aobrempongnana.wordpress.eom/2020/05/15/who-offered-me-20million-dollars-to-put-a-little-

toxic-in-my-Covid-19-remedy-madagascar-president-exposes-who/

https://www.wochenblick.at/selbst-regierungsexperten-bestaetigten-die-sinnlosigkeit-der-maskenpflicht/

https://news.mit.edu/2019/storing-vaccine-history-skin-1218752

https://www.supremecourt.gov/opinions/12pdf/12-398_lb7d.pdf

https://www.wochenblick.at/sachverstaendiger-beweist-live-co2-werte-unter-masken-ge-

sundheitsschaedlich/

https://bmjopen.bmj.eom/content/5/4/e006577.long

https://off-guardian.org/2020/10/12/klaus-schwab-his-great-fascist-reset/

https://dailypost.ng/2020/05/04/bill-gate-offered

https://kurier.at/wissen/gesundheit/mask-mouth-masken-tragen-bedecken-des-mundes-hat-uebelriech-

ende-nebenwirkung/400992719

https://uncut-news.ch/2020/09/25/zahnaerzte-schlagen-wegen maskenpflicht-alarm/ https://www.hna.de/verbraucher/coronavirus-maske-gift-rueckruf-warnung-drogerie-mueller-mund-schutz-lebensgefahr-kassel-hna-zr 90129285.html https://www.wodarg.com/fremde-federn/

https://doctors4covidethics.org/holocaust-survivors-write-to-the-european-medicines-agency/

https://www.thegatewaypundit.com/2021/10/exclusive-pfizers-nervousness-covid-vaccines-origins-con-

ceals-horror-story/

https://video.foxnews.com/v/6260748415001#sp=show-clips

https://www.orwell.city/2021/07/andreas-kalcker.html

https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0924857920304258/

https://dailyexpose.uk/2022/03/26/us-gov-l-billion-to-falsely-promote-covid-vaccine/

https://childrenshealthdefense.org/defender/people-lives-changed-forever-covid-vaccines/

https://www.ellaster.nl/category/val-van-cabal/cabal

https://educate-yourself.org/cn/flul918andnow07feb04.shtml u.c.

Arī dažādu valdību un angažēto organizāciju oficiālās vietnes, daudzi kovidrežīma portāli, masu mediji: ABC, BBC, CNN, DW, New York Times, The Washington Post, Die Welt, jauns.lv. delfi.lv, tvnet.lv, la.lv, re:baltica.lv, LTV, TV3, Latvijas radio u.c., pēc kuriem daudzi vēlāk — "ievēro higiēnu un pēc katrām ziņām... nomazgā attiecīgi acis vai ausis. Vai abus!" (Denīze Buša, Fb laikjosla, 4.3.22.)

SATURS

TURU ROKĀS....................................

TĀ NEBIJA NEJAUŠĪBA..............................

KAD NETICAMAIS KĻŪST TICAMS......................

SCENĀRIJS JEB NOTIKUMS 201.........................

JAUNAIS NENORMĀLAIS............................

LEĢENDĀRĀ MAKAFIJA VĒSTS........................

ATGRIEŽOTIES RĪGĀ...............................

SLEPENI IZRAUDZĪTAIS UPURIS........................

MISTERS NĀVE..................................

TEDROSS, GEITSS UN CITI ...........................

AR ŠPRICI PRET DIEVIŠĶO GĒNU.......................

PEF PERVERSUĀLIS...............................

MĒNESSĒRDZĪBA.................................

JŪRĀ PAZUDUŠAIS TĒVS............................

“REDZI PASAULI AR SVEŠĀM ACĪM” VAI “NOGALINI MANI UZREIZ” . .

“ŠE, PABALSTIŅŠ!”................................

LIEKAIS SVARS UN KLUSĒŠANAS LIKUMS .................

DŽUNGĻU PRINCESE, HOKEJISTS UN CITI...................

“LOLITA EXPRESS” UN KANIBĀLISMA SLUDINĀŠANA..........

JAUNĀ SPORTISTA NĀVĒJOŠI ĀTRĀ “MĪLESTĪBA”.............

NOGALINĀT SLIMNĪCĀ.............................

VIENVIRZIENA CEĻŠ UZ NĀVI.........................

PIEBŪRUMAZONA. RALFS...........................

PIRMO SEKUNŽU SPĒKS............................

IEDZIRDĪJUMS .................................

BĪSTAMĀ “SAVĒJĀ” SAJŪTA.........................

IETEKME NO DISTANCES...........................

PASLĒPTAIS GRAFĒNA OKSĪDS .......................

KLUSAIS 5G...................................

BET SAVU CILTSKOKU VARAT IZMEST...................

KAM PIEDER CILVĒKS? LĒMUMS “666”...................

“BEIDZOT TU ESI BŪRĪTĪ!”..........................

“MELNĀ ZINĀTNE”...............................

“MELNĀS ZINĀTNES” IEBAROJUMS ....................

“MISKASTNIEKA STĀSTS” JEB “LIEKIE CILVĒKI”.............

NEDABISKO ATTIECĪBU LĀSTS .......................

GLĀBIŅŠ.....................................

PAT NAPOLEONS TO NEREDZĒJA......................

BĪSTAMĀ PAVĀRMĀKSLA..............................

ĒNAINAIS TALEIRANS................................

NEREDZAMĀS IETEKMES..............................

“POLITIKAI NAV SIRDS, IR TIKAI GALVA”....................

LŪZUMS........................................

TEIKSMA PAR TRISTANU UN IZOLDI.......................

ZĪME PĒC PUSNAKTS ................................

IMPERATORA STRAUJĀS PĀRVĒRTĪBAS.....................

SIEVA BEZ SIRDS...................................

DZIESMA PAR SAKĀVI................................

NAUDAS PĒDAS, SVĒTAIS KRĒSLS UN GALMA HRONIKAS..........

ASV “NIANSE”.....................................

HOLOKAUSTĀ IZDZĪVOJUŠIE PIEPRASA VAKCINĀCIJAS IZBEIGŠANU . . .

“ĒNAINĀ PĀRVALDE”................................

VAI GADSIMTA AFĒRU “TRADĪCIJA”?.......................

“GOVS NĀCIJA” JEB VAKCINĀCIJA........................

MĒĢINĀJUMS 2009 UN TIRĀNIJAS TERORS 2021 ................

BLAKNES-NĀVE...................................

APTUMSUMS NO BAILĒM..............................

KAD SASLIMST VISAS SKUDRAS .........................

MĒRIS SEVASTOPOLĒ................................

MĒRIS ŽENĒVĀ....................................

“SPĀŅU GRIPA” - VAKCINĀCIJA KĀ KLUSĀ SLEPKAVA............

KO SPĒJ MŪSU IMUNITĀTE?............................

ĀĶIS ATKARĪGAJIEM ................................

VAI LĪPĪGĀ VĒLME SASLIMT?...........................

NE TIKAI VESELĪBA.................................

NEREDZAMAIS VAI NEESOŠAIS?..........................

OMIKRONS VAI IDIKRONS?.............................

ĶĪMISKĀS TRASES..................................

APMASKOTIE.....................................

UZBRUKUMS HAIDPARKĀ.............................

PROTESTI RĪGĀ....................................

GANDRĪZ UZ NĀVI KĻŪDĪTIES...........................

BĒRES UN LĀSTA ATTIECĪBU BEIGAS.......................

LĪDZJŪTĪBAI UN AUGSTSIRDĪBAI VAJAG SAPRĀTU..............

SĀTANISTU KRĀVUMS...............................

KAM NEPATĪK PASAULES IEDZĪVOTĀJU SKAITS?...............

PANDĒMIJAS PELĒKIE KARDINĀLI VAI “TUMŠIE OPERATORI”?.......

ROTŠILDU VĪZIJU KOVIDPLANĒTA........................

VAI PLĀNDĒMISKĀ PRĀTA PĀRVEIDE?......................

“ZVĒRA ZĪMES” IZSTRĀDES ŠAUSMU STĀSTS............

CILVĒKA DIEVIŠĶAIS GENOMS.....................

ZVĒRAZĪME UN SKAITLIS........................

“060606” ...................................

KĀDASARUNA ...............................

“JŪRASCŪCIŅU BĒRNI” UN SLEPKAVAS FAUČI VADĪBĀ.......

CILVĒKS KĀ PRECE. QR. “ZVĒRAZĪME UN TĒLS”...........

VAIDS JEB V-AIDS..............................

VAI VAKCĪNU NĀVES PĻAUJAS ATVĒZIENS?..............

GENOCĪDAM NAV NOILGUMA......................

VĀRDA “NĒ” SPĒKS ............................

JAUNĀ PASAULES KĀRTĪBA?.......................

BLAKŅU APBURTAIS LOKS.......................

BĒRNI UN SKOLOTĀJI..........................

SASOLI GALS...............................

URZULAFON DER... EIROPAS PĀRVĒRTĪBU PATIESĀ SEJA ....

KĀ ATPAZĪT RAGANU?..........................

NIRNBERGA................................

NIRNBERGAS KODEKSS IR SPĒKĀ...................

PĀRMIJAS.................................

NĀVĒJOŠIE REKLĀMTRIKI.......................

14 DIENAS NOZĪMĒ MĒNEŠUS.....................

MĪLESTĪBA CAUR ADATU?.......................

CENZŪRA KĀ IEROCIS PRET CILVĒCI.................

TIRĀNIJAI BĪSTAMIE BRĪDINĀJUMI..................

IESPĒJAS ATTĪRĪTIES...........................

KAD PATIESĪBA IZGAISMOJAS.....................

“LABIE” JEB NOMASKĒJUŠIES SLIKTIE................

BĪSTAMIE TESTI. EKSPERIMENTI ZEM PIERES ...........

STĀSTS PAR SALAUZTO.........................

TRIVIĀLI MORĀLĀ IZTURĪBA.....................

ATTIECĪBAS. RADOŠAIS. INJEKCIJAS.................

PĀNIKAS FĀZES .............................

VIĻŅI UN MUTANTI, KAS BIEDĒ LĪDZ NĀVEI............

LIELĀ ATMODA..............................

KAD UPURI ATBRĪVOJAS........................

KOVIDTIRĀNIJAS GULAGA BEIGAS..................

VĒRES ...................................

1

Daudzi atceras gadījumu, kad Swedbank Lietuvā nobloķēja baltkrievu viesnīcas kontus, atstājot simtiem lietuviešu bez iztikas līdzekļiem. Viesnīca darbojās Lietuvā (Swedbank ietekmes teritorijā), tajā strādāja gandrīz tikai Lietuvas pilsoņi. Vai kāds šaubās, ka Swedbank saņēma rīkojumu no “ēnainās pārvaldes”? Un piespieda pogas, lai mirklī nobloķētu simtiem kontus ar cilvēku godīgi nopelnītiem līdzekļiem? Tieši tāpat kā 2022. gada februārī Kanādas premjers Trudo pavēlēja nobloķēt bankas kontus visiem Kanādas pilsoņiem, kas negrasījās pakļauties viņa izvērstajai tirānijai un protestēja pret to Brīvības konvojā. Tiesa gan, tik klaji atklājot deep State nākotnes slepenos plānus, gļēvais Trudo dabūja bargu brāzienu un bija spiests visu izsludināto “ārkārtas situāciju” drīz atcelt un kontus atbloķēt.

2

ASV CIP darbinieks Snoudens. Arī par slazdu kompromatiem pret daudziem prezidentiem, premjeriem, tiesnešiem, prokuroriem, žurnālistiem, politiķiem. Viņus pievilina, viņu “melnos ienākumus”, noguldīt “stingri konfidenciālo”, “noslepenoto” atmazgājamo līdzekļu ofsoros, “prestižajās” Rotšildu bankās, bet pēc tam ērti šantažē. Kā lelles ir visi tie politiķi, kas nonākuši viņu rokās.

3

Oficiālās versijas par 11.9.01. musulmaņu teroristu uzbrukumiem ASV šķiet veikls izdomājums. Objektīvi analītiķi uzskata, ka Dvīņu torņus un vēlāk arī trešo celtni Ņujorkā uzspridzināja tie, kas slēpa milzīgo finanšu “izzagšanu” ASV, kas teju, teju uzpeldētu gaismā. Tie nobrucināja arī tieši to Pentagona stūri, kurā glabājās dokumenti, kurus bija ātri jāiznīcina. Sabiedrības uzmanība jāapmiglo ar liela mēroga “terora aktiem”, kas vēl arī dotu iemeslu ASV intervencei musulmaņu valstīs jaunu resursu sagrābšanai. Tāpēc uzbrukt saviem pilsoņiem, sagraut namus un Ņujorkas jeb pasaules Bābeles panorāmai izspridzināt Dvīņu torņu “priekšzobus”, lai to vietā izslietu One World Center “indes dzeloni” pret debesīm - vai tā izskatās tipiski “ēnu pārvaldes” darbības rezultāti?

4

4.8.21., la.lv.

5

Mediķi cēloni nezina, bet gudri atrunājas, ka tie jau miega traucējumi, dažreiz saistīti ar epilepsiju. Arī tās cēloņi nav noskaidroti, lai gan jau 50 miljoni pasaules iedzīvotāju ar to slimo. Jau Hipokrāts pirms 2000 gadiem ieteica epileptiķiem lēkmes brīdī ielikt mutē karoti vai cietu priekšmetu, lai cilvēks nenokož sev mēli. Medicīnas tēvs uzskatīja, ka tādā cilvēkā iemiesojušies ļaunie gari...

6

Dokumentālā filma 5G Apokalipse (2019, režisors S. Stouns), kla.tv.

7

https://goodsciencing.eom/covid/71 -athletes-suffer-cardiac-arrest-26-die-after-covid-shot/https://childrenshealthdefense.org/defender/high-performing-athletes-covid-vac-cine-injuries/ u.c.

8

Ieva Dāboliņa, Dainis Geidmanis: Vienvirziena ceļš uz nāvi slimnīcā: kur palicis Hipokrāta zvērests? Pietiek.com, 26.9.21.

9

Turpat.

10

Turpat.

11

RīgaTV24 raidījumā “Uz līnijas”, 11.26.20.

12

Ieva Dāboliņa, Dainis Geidmanis: Vienvirziena ceļš uz nāvi slimnīcā: kur palicis Hipokrāta zvērests? Pietiek.com, 26.9.21.

13

Ieva Dāboliņa atradusi, ka RSU tas saglabāj ies pie programmas Medicīna un Zobārstniecība, paredzēts absolventiem. Atšķirībā no daudzām kovidrežīma valstīm, Latvijā cilvēkiem bez injekcijas vai bīstamā “laboratorijas” PCR testa ilgi neļāva apmeklēt pat zobārstu.

14

Arī ārsts Artis Žeigurs skaidri pauda, ka prasība vakcinēties rupji pārkāpj Satversmi, kas liek valstij aizsargāt ikviena cilvēka dzīvību. Ir pilnīgi skaidrs, ka obligāti prasītās vakcīnas ik pa laikam kādu nogalina. Plašāks skaidrojums, kāpēc prasība obligāti vakcinēties ir noziegums, bērnuarsts.lv, 23.10.21.

15

Vai atceraties, kā LTV piemeklētā Gundega Skruze-Janava sludināja masku uzbāšanu bērniem no divu gadu vecuma? “Kā var teikt tādas muļķības? Par to viņai būtu jāatņem ārsta sertifikāts”; “Tautieši, vai tiešām šim ārsta izstrādājumam vēl irpacienti? No viņas ir jāmūk neatskatoties!” utt. - (12.2.21.) komentētāji par šo “mediķi” no Ādažiem pamatoti sašuta. “Ja vecāki ar visu šo [maskām skolniekiem] samierinās, visam šim piekrīt, tad tā ir pazīme, ka mēs esam sasnieguši viduslaiku līmeni. Bērnu tiesības un paši bērni ir mazāk aizsargāti nekā dzīvnieki. Viņi kļūst par upuriem, viņi nemāk sevi aizsargāt,” uzsver arī slavenais Dr. Zuharits Bakti.

16

Domāts korporelis Rolands Irklis, 13. saeimas kovidkoalīcijas iecelts par Valsts kontroles šefu. Irklis uzteica darbu Līgai Krapānei par to, ka viņa ar domubiedriem publiski iebilda pret cilvēku pamattiesību atņemšanu Latvijā un aicināja uz plašu publisku diskusiju par notiekošo.

17

Vai tāpēc LV valdība pēc EK un PVO norādēm forsēja t.s. “e-veselības” ieviešanu: lai viss tiktu kontrolēts, kad izvērsīs ieplānoto medicīnisko teroru? Lai ērti varētu vērsties pret visiem ārstiem, kas atsakās pakļauties “cilvēkus nāvējošajiem protokoliem”?

18

M. Rītiņš nomira pēc 17 dienām (11.2.22.) Stradiņa slimnīcā.

19

Plašāk par to: Hermann von Bering, The Corona Lie Unmasked: Evidence, Facts, Backgrounds, p. 291,292.

20

Turpat.

21

https://www.bitchute.com/video/hyOMxQK4uQlRy

22

Lipīdu nanodaļas: ģenētisko preparātu iedarbības pastiprināšanai, “gēnu rediģēšanai”.

23

Polietilēnglikols, kuru daudzi zinātnieki uzskata par ļoti toksisku.

24

drrobertyoung.com/post/science-team-reveals-graphene-aluminum-lnp-cap-sids-peg-parasites-in-4-cov-vaccines:

drrobertyoung.com/post/transmission-electron-microscopy-reveals-graphene-oxi-de-in-cov-19-vaccines

25

The Vaccine Death Report, p. 19.

26

The Vaccine Death Report, p. 33.

27

Turpat.

28

Pirms 90 gadiem rakstīja ungāru profesors Tihamers Tohts grāmatā Ar vaļējām acīm caur Dieva pasauli.

29

Vašingtonas universitātes bioķīmijas profesora Mārtiņa L. Pola (Pali) pētījums ir sausi zinātnisks, ar visu atbilstīgo terminoloģiju jomas speciālistiem (arī Journal Of Chemical Neuroanatomy, 8.2015.).

30

Tajā dienā, tieši inaugurācijas brīdī, bija drūms negaiss Rīgā.

31

https://www.forbes.eom/sites/worldeconomicforum/2016/l 1/10/ shopping-i-cant-really-remember-what-that-is-or-how-difrerently-well-live-in-2030/

32

Miljardieris, agrākais banku lobētājs Pinera tagad Čīlē ir ļoti nepopulārs, savukārt Rotšildu The Economist nīgrojas par viņa nespēju turēt mēli aiz zobiem.

33

https://www.eldiestro.es/2021/06/del-no-tendras-nada-y-seras-feliz-pasamos-al-las-maquinas-leeran-nuestros-pensamientos-e-insertaran-incluso-sentimientos-ya-que-eso-es-algo-a-lo-que-aspiramos-todos/; arī The Vaccine Death Report, 2021.

34

Auditorijai atklāti nepasakot tieši par 5G...

35

Robert O. Young, Scanning & Transmission Electron Microscopy Reveals Graphene Oxide in CoV-19 Vaccines, 11.9.21.,

https://www.drrobertyoung.com/post/forget-everything-else-you-ve-heard-just-look-

at-the-numbers

36

Dale Carnegie, How to Stop Worrying and Start Living, 1984, p. 157; Amran Scheinfeld, You and Heredity, 1939.

37

Latvijā: par rečekistiem sauktā Re. Baltica ar Ingu Spriņģi priekšgalā u.c.

38

https://rumble.com/vmh8gx-covid-injections-indeed-change-the-human-dna.html

39

https://rumble.com/vn482j-dr.-carrie-madej-first-u.s.-lab-examines-vaccine-vials-hor-rific-findings-re.html

40

Jāņa Atklāsmes grāmata, 13:18.

41

Jāņa Atklāsmes grāmata, 13:15.

42

Jāņa Atklāsmes grāmata, 16:13.

43

“Eitanāzija visos gadījumos būs viens no būtiskākajiem mūsu nākotnes sabiedrības

instrumentiem,” - šo Atalli slepkavniecisko izteikumu atzīst pat faktčakari.

44

Parafrāze Boba Dilana dziesmas Shelter From the Storm Gundara Ruļļa latviskojumam. Nāc iekšā, viņa teica, būsi aizvējā, ko grupa AlisP dziedāja ar akcentu, izklausoties: Nāc iekšā, viņa teica, pūsi aizvējā...

45

Pēc Eiropas pārdalīšanas, Marijai Luīzei “atmeta” Parmas hercogisti. Ar grāfa Metemiha starpniecību no viņas to pa gabalam vien pa lēto nopirka Rotšilds.

Un 2021. gadā pasaule skatījās Parmas iespaidīgo kovidinjekciju upuru piemiņas gājienu. Lielā sēru plūdumā ar tumšiem plakātiem rokās cilvēki lēni gāja... Tieši 200 gadus pēc Napoleona nāves.

46

Mateja evaņģēlijs, 17:21.

47

Heinrich Heine, Zur Geschichte der Philosophie in Deutschland, 1834.

48

Jozs Griguļevičs, Pāvesti XX gadsimtā, 1986.; Les papes princes italiens. Paris, 1860.

p.84

49

Cenzē arī agrākā ASV ģenerālprokurora dēlu, eksprezidenta Džona Kenedija brāļadēlu - spēcīgo veselības aizstāvi Robertu Kenediju Jr. Un viņa organizācijas Children Health Defence aktivitātes, childrenhealthdefence.org.

50

Dr. Sorensens balstās uz pētniekiem, kas kovidinjekcijās atklāja būtnes, kas spēj augt un vairoties vakcinētā cilvēka ķermenī, izmantojot ķermeņa šūnas kā barību. Drastiskas cenzūras dēļ šie zinātnieku atklājumi un pierādījumi nenonāca līdz daudziem cilvēkiem.

51

Francijas masoni pūlējās melot, ka arī Napoleons bijis brīvmūrnieks. Napoleons nekad nav bijis masonis, viņš vienmēr uz masoniem skatījās ar aizdomām, vien kļūdījās, nosaucot tos par “pavieglu grupu”, nenovērtējot viņu bīstamību. Nātans Meijers Rotšilds u.c. gan bija masoni, pat ar savām ložām.

52

Līdzīgi darbojas Rotari klubs, arī korporeļu sektas jeb t.s. “mūža brālības”, kas maskējoties saucas par “studentu korporācijām”.

53

https://www.zachvorhies.com/

54

Esiet piesardzīgi ar Google meklētāju. Ļoti bieži tā būs sagrozīta melu informācija, bet vērtīgais tiks cenzēts un dzēsts. Citās meklētājplatformās, piemēram, Yandex, Bing u.c. ir daudz vērtīgāki un daudzveidīgāki materiāli.

55

Slavenais vācu žurnālists, Dr. Udo Ulfkote bija Frankfurter Allgemeine Zeitung redaktors. Viņam maksājuši CIP un Vācijas izlūkdienests (BND) “grantus”, spieduši rakstīt viņu interesēs, kurināt naidu, sagrozīt patiesību, noklusēt, manipulēt ar miljoniem lasītāju. Lai informētu sabiedrību par patiesi notiekošo, lai aizstāvētu demokrātiju, nevis ļaundabīgu karteli, viņš sarakstīja par to grāmatu: Journalists For Hire, How The CIA Buys The News (2017).

56

Kā par situāciju stāsta mēdiji Latvijā? LTV Panorāma 28.1.22. informē: “Ģimenes ārsts uzskata, ka pēc k-19 varētu nākt vēža vilnis.” Skultes novada “ģimenes ārsts” Reinis Šiliņš un viņa abi palīgi jūtot jau “izdegšanu” - “Pēdējā laikā strauji pieaug to pacientu skaits, kam atklāj onkoloģisko saslimšanu. Ar kolēģiem pārspriedām, ka aizvien vairāk [nāk] jauni pacienti - ar ļoti smagām diagnozēm.” Cik pacientus šis ģimenes ārsts ir nošpricējis, kuriem pēc kovidinjekcijas piepeši uzrodas agresīvs vēzis - tas būtu galvenais, kasjāpasaka.

57

To Kariņš saka, ignorējot gan Latvijā jau nomirušos pēc AstraZeneca vakcinēšanas, gan Latvijas kovidrežīma mediju ziņas, piem., to, ka Lielbritānijā miruši septiņi cilvēki, kam pēc AstraZeneca potes izveidojušies trombi (Lēta, ari Delfi, 3.4.21.).

58

https://report24.news/offizielle-wamung-von-astrazeneca-impfung-fuehrt-zu-gefaehr-1 icher-autoimmunerkrankung/

59

Turpat.

60

Turpat.

61

Notikumu aculiecinieks Fransuā Bonivārs to apraksta grāmatā Ženēvas hronikas. (François Bonivard, 1493-1570), Chroniques de Genève, Tome 2,395.-402.

62

https://educate-yourself.org/cn/flul918andnow07feb04.shtml https://salmartingano.eom/2020/05/the-1918-spanish-flu-only-the-vaccinated-died/

63

The Vaccine Death Report, 2021, p.27-28.

64

Turpat.

65

Turpat.

66

Pols Bregs, Gavēņa brīnums, 1972.

67

Premjers [Kariņš] mudina runāt par slimnīcu skaita mazināšanu, LSM.lv, 4.7.19.

68

Anatolijs Danilāns, vietējo mediju popularizēts mediķis, kas gadiem triviālā manierē sniedz ne tikai cilvēku veselībai kaitīgus padomus, bet nu arī popularizē kovidvakcīnas “imunitātei pret vīrusu”, la.lv, 1.11.22.

69

Napoleons Hils, Domā un kļūsti bagāts: rīcības plāns, 2010.

70

“Cilvēki nav ganāmpulks. Atsevišķi indivīdi kopā veido sabiedrību. Nav taisnība, ka sabiedrība ir kas cits un indivīds neskaitās. Kopējais labums nekad nav īpaši nosaukts. Kas ir kopējais labums? Kurš to nosaka?” par kovidtirānijas meliem raksta holokaustu izdzīvojusī cilvēktiesību aktīviste Vera Šarava.

71

Par to ir daudz materiālu, kas uzpeldēja gaismā Epšteina, UK prinča Alberta,

Vatikāna “svētulīgo” u.c. pedofilijas noziegumu kontekstā.

72

Turklāt katram, kas jelkad apaukstējies, dīvaina šķita PVO norāde, ka kovid-19 simptomi ir iesnas, aizlikts kakls un ka jebkurš no šiem simptomi (arī tikai iesnas) nozīmējot kovid-19. Bet 2021. gada rudenī “eksperti” klāsta, ka nu jau gan kovidsimptomi atšķiroties vakcinētajiem un nevakcinētajiem. “Bet kopumā aplam viltīgais jaunais koronavīruss SARS-Co V-2 gādājot, lai kovids norit arvien līdzīgāk gripai”, sarkastiski raksta infotop.lv.

73

Pirmo reizi klimatiskos ieročus ASV armija esot izmantojusi Vjetnamas kara laikā 1967.-1972. gadā, kad operācijā Popeye lidmašīnas apsmidzināja lietus mākoņus, lai izraisītu ilgstošu lietu, postot vjetnamiešiem labības ražu un ceļus, paralēli gāžot lejā ķīmisko inžu maisījumu Orange, lai saindētu cilvēkus, lopus, zemi... Drausmīgi sakropļoti dzima bērni vjetnamiešu sievietēm, kam bija nelaime trāpīties zem ASV gaisa spēku indēm. Bija amerikāņu karavīri, kas atgriezās no Vjetnamas un rīkoja protesta akcijas viņu pašu sagrautās veselības dēļ. Orange bija skārusi arī viņus, bet nu Pentagonam viņi vairs neinteresēja. Google to visu parasti cenzē vai tā vietā piedāvā dezinformācijas melus, bet jūs varat to skatīt dažādās dokumentālās hronikās. Tikai pēc ASV sakāves Vjetnamā ANO pieņēma Konvenciju par vides ietekmēšanas līdzekļu jebkādas izmantošanas aizliegumu. To it kā būtu jāievēro... Termins chemtrails pirmo reizi oficiāli esot minēts 2001. gadā ASV Kongresa akt&H.R.2977, kā viens no ieroču paveidiem...

74

Pret ķīmisko piesārņojumu palīdzot arī avenes, irbenāji, brūklenes, ābolu etiķis - uzskata onkologs, Dr. R. Imanovs.

75

Līdzīgi kā padomju zemūdenes C-13 kapteinim Marinesko, kas izlēma nogremdēt vācu pasažieru laineri II pasaules kara beigās. Uz Vilhelma Gustlofa bija tūkstošiem bērnu, civilistu, ko saspridzinātais laineris ierāva dzelmē. PSRS varoņa nosaukumu zemūdens kapteinim nepiešķīra. Pēc kara viņa dzīve sabruka. Kāds viņa paziņa atcerējās: bijušais kapteinis vīnu lējis caurulē, kas pa taisno savienota ar viņa kuņģi. Briesmīgi mocījies... Bumerangs atgriežas.

76

Ik pa laikam “mēslotāji” nomainot ķīmisko sastāvu.

77

Interviju ar ASV mediķi Ērinu M. Olszevsku par pacientu nogalināšanu slimnīcā.

78

Cilvēki garajos gavēņos (ketozes laikā) reizēm arī sajūt metālisku garšu mutē, bet tā ir citāda: viegla, nevis spēcīgi asa.

79

Ērika Artūra Blēra pseidonīms ir Džordžs Orvels.

80

CViVīpašnieks un depopulācijas sludinātājs R. E. Tērners. CNN daudzi sen vairs nesauc par ziņu kanālu, bet gan par politisku organizāciju, kas nemitīgi popularizē LGBT, perversijas, kovid-19, agresīvi uzbrūk tradicionālajām vērtībām, ceļ pāniku par “globālo sasilšanu”, spiež uz injekcijām utt.

81

R.E. Tēmera fonds kopā ar PVO, Unicef un CDC 2008. gadā grasījies novakcinēt visus Ukrainas jauniešus pret... kaut ko. Un visus iedzīvotājus “pret vēzi”. Par laimi, pēc pirmajām blaknēm vakcinētajiem, šo “dāsno labdarību” nepieņēma. Baltkrievijas TV tolaik komentēja: ’’Viņi, kas miljoniem dolāru parasti zog, piepeši tik ļoti kaislīgi iemīlējuši Ukrainas bērnus, ka miljonus dolāru ieguldījuši špricēs Ukrainai.” Jau tolaik vērīgi cilvēki redzēja tajā zemisku eksperimentu, plānu bijušās PSRS teritorijas atbrīvot no iedzīvotājiem. 2008. gada Baltkrievijas TV pārraide (skatāma Telegram kanālā OpenFaceBelarus) skaidri atgādināja, ka Teds Tērners ir viens no globālās sasilšanas afēras organizatoriem, sludinot, ka “sasilšanu” izraisot pasaules iedzīvotāju skaits, kas esot par lielu, vajagot steidzīgi samazināt. “Viņš spriež vienkārši: ir vēlamie cilvēki un nevēlamie. Viņš saka: katrai ģimenei ne vairāk par vienu bērnu, lai gan paša ģimenē ir pieci bērni,” precīzi vēstīja TV diktors.

82

The Sunday Times (24.5.2009.)

83

No tās informāciju pērk dažādas drošības struktūras, arī prognožu modelētāji Stratfor u.c.

84

Oriģinālā filmu Plandemic indoctomation var noskatīties: PlandemicSeries.com, krievu valodā tā pieejama: medalternativa.info.

85

“Šizofrēnija un bipolāri traucējumi ir modemi nosaukumi dēmoniskajai apsēstībai,” tā uzskata ezotēriķi.

86

https://www.thegatewaypundit.com/2021/10/ exclusive-pfizers-nervousness-covid-vaccines-origins-conceals-horror-story/

87

Baiso atzīšanos 2021. gada augustā veica Pitsburgas Universitāte pēc Project Veritas juristu pieprasījuma par informācijas atklātību.

88

Un tie vecāki, kas ved vakcinēt savus bērnus ar injekcijām, kas radītas no citu nogalinātu bērnu šūnu fragmentiem? “Zvēra zīmes” pieņemšana pieaugušajam un “zvēra zīmes” uzspiešana saviem bērniem ir nedaudz atšķirīgas lietas, bet abējādi nozīmē piesaistīšanos iznīcības vektoram. Arī melnā maģija nešķiro: apmuļķotais vai zinātājs, upuris vai veicējs.

89

https://www.thegatewaypundit.com/2021/10/ exclusive-pfizers-nervousness-covid-vaccines-origins-conceals-horror-story/

90

https://t.me/anti_covid21

91

Retrovīruss parasti nozīmē RNS saturošu olbaltumvielu, kas vairojas, pārrakstot savu RNS par DNS un iekļaujot šo DNS cilvēka šūnas hromosomās. Retrovīrusus uzskata par faktoru vēža izraisīšanā.

92

Dr. R. Imanovs ir musulmanis.

93

NumberofHumangenes isputat 140 000, aSignificant Gain, NYT, 23.9.99.

94

“Doktora Skota uzņēmums sniedz ģenētisko informāciju farmācijas (!) uzņēmumiem. Senāk, 1994. gadā cita pētnieku grupa teikusi, ka cilvēka genoms esot līdz 80 tk. gēnu.” (NYT, turpat).

95

Turpat.

96

1999. gada ASV Genomikas pētījumu institūta konferencē pēc šī paziņojuma, par “gēnu guru” uzskatītais Dr. Venters, kurš agrāk popularizēja daudz mazāku genoma skaitli (70 000), vien noteica: ok, tad viņš palielināšot savu aplēsi par 25%. Cik vienkārši viss viņu “zinātnē”.

97

Daudzi šos cilvēces samazināšanas un digitālās superkontroles (verdzības un beztiesīguma) plānus saista gan ar fašisma, gan ar komunistiskā režīma atdzimšanu. Boļševiku terora aktīvā izvērsēja Ļeņina nākšanu pie varas saista arī ar Rotšildu plānu un naudas atbalstu. Ļeņina vadībā pie varas nokļuva dažādu perversiju plosīti, varmācīgi un zemiski ļaudis. Ateisms, darvinisms, antikristīgā kustība, asiņaina pilsoņkara izraisīšana, ģimenisko vērtību iznīcināšana - simboliski ir Ļeņina biogrāfijas fakti. Ļeņina draudzene (vēlāk PSRS vēstniece Stokholmā, “koķete” Hitleram), ar nimfomāniju sirgstošā Aleksandra Kolontaja padomju likumdošanā iestrādāja ideju salauzt un izārdīt dabiskās ģimenes. Tik līdzīgi Sorosa, Geitsa, Svāba u.c. mūsdienu perversiju sludinātājiem. (Vēlāk Staļina gados to “normu” atcēla.) Viņa rakstīja arī grāmatas. Viskaitīgākā esot normāla ģimene... Viņas fantāzijas stāstāZ)r7z darbība risinās 1970. gadā, kad cilvēki dzīvo nevis ģimenēs, bet komūnās “pēc vecuma”, kur nevienam nekas nepieder...

98

https://dailyexpose.uk./2022/02/23/wef-humans-are-merely-hackable-animals/

99

“Šis zvērs ir Dievam naidīgās pasaules simbols. Viņa nedabiskais izskats atgādina visus tos nedabiskos, ļaunos spēkus, kas apvienojušies cīņā pret dievišķo kārtību.”- tā skaidrots Jaunās Derības izdevumā, 1949. g„ (411. lpp.)

100

Pēc daudzu domām, G7 jeb Pasaules ekonomikas foruma kūrētāju valstu valdības, kas iedomājas, ka ir visas “pasaules pārvaldītājas”.

101

Īslaicīga ļaunā uzvara. Aizslēdzot baznīcas, īsti ticīgajiem liedzot sanākt dievkalpojumos, iedzenot viņus pagrīdē kā agrīnajos kristiešu vajāšanas laikos. Laiks, kad “ļaunīšiem” šķiet, ka viņi ir uzvarējuši un visu kontrolē. Kad zaimo Dievu, sludina nāvi un iznīcību, tīši jaucot Dievu ar sātanu, mānot cilvēkus, ienīstot un zaimojot katram cilvēkam Dieva dāvāto brīvo gribu u.c.

102

Visā pasaulē uzstāda savus noteikumus, apspiežot cilvēku brīvību, atņemot pamattiesības, šantažējot, tiranizējot viņiem atvēlētajā laika sprīdī.

103

Tie, kas nepielūdz ļauno, jūt un apzinās Dieva spēku ik dienas.

104

Lokdauni, uzspiestās mājsēdes, karantīnas nometnes, apcietināšanas... Arīkovidinjek-cijas pieņemšana, jo līdz ar to cilvēks aizved gūstā arī citus, ievelk tirānijā. Arī došanās testēties.

105

JT, 1949., 411. lpp. skaidrots: “Otrs zvērs ir pirmā kalpībā. Abi viņi ir pūķa palīgi. Otrs zvērs simbolizē garīgās varas: viltīgos praviešus, ticībai naidīgo zinātni...“ Pēc daudzu domām otrs zvērs ir “nāves medicīnas” korporāciju konglomerāts.

106

Daudzi domā, ka te ir runa par hitlerismu, kurš tika nāvīgi ievainots, bet kura varmācīgā un iznīcinošā ideoloģija tiek atdzemdināta un parādās ar citiem ieročiem. Tāpat arī par komunisma ideoloģiju un teroru. Par jebkuru cilvēkus verdzinošu totalitārismu, kas šķita jau likvidēts, nomākts, bet izrādījās vien ievainots.

107

Plāndēmija ir skaidrākais pievilšanas paraugs. Arī ievilināšana injekciju, testu, masku, “digitālā sertifikāta” lamatās.

108

“Zvēra tēls” ir vīzija, piem., kovid-19.

109

Pieļāvuma formā. Visi, kas netic kovidkultam, “nāvējošajam koronvīrusam”, visi, kas to nepielūdz, neiet vakcinēties utt., tiek biedēti ar nāvi no “kovida”. (Vienīgā iespēja dzīvot, ļaunais saka, ja tici un pielūdz “zvēra tēlu”). Zvēra sātaniskās varas apsolījums kovidrežīma jeb tirānijas izvērsējiem.

110

Saņem tirānijas “zīmi”jeb “QR kodu”- “ar ļaunumu sadarbspējīgo sertifikātu”. Bībele skaidri runā ne tikai par “zvēra zīmes” pieņemšanu, bet arī par “zvēra zīmes” pielūgšanu, kas nozīmē arī tās uzspiešanu citiem. Ari “sertifikāta” nopirkšana, lai, radot sev brīža ērtības, atbalstītu tirāniju.

111

Uz “labās rokas”? Citiem tā ir kreisā roka. Bieži kreisā ir labā, cilvēks nemaz nezina, ka viņu bērnībā piespieda rakstīt ar labo, lai gan tas vēlējās ar kreiso. Par “zvēra zīmes” derīguma termiņiem apustulis Jānis nerunā, vien norāda uz pašu pieņemšanas faktu. Pastāv uzskats, ka visi tie, kas neaizgāja uz otru injekciju, t.i., nepabeidza “vakcinācijas kursu”, esot ievainotas dvēseles; visi, kas aktīvi, publiski cīnās pret tirāniju un nepakļaujas tai, nav “pieņēmuši” zvēra zīmi.

112

Cilvēka organismu postošu vielu saturošie PCR testi, ko ievada pieres apakšdaļā dziļi caur degunu, nozīmējot “zvēra zīmes” pieņemšanu, kā Bībelē norādīts, no oriģināla tulkojot: “pierē”. Vēl ir atrunas par tiem, kas aizdegunes durstīšanas rezultātā nav ņēmuši QR jeb “ātrās atbildes verga kodu” un tiem, kam to piespieda darīt pret viņu gribu galējos apstākļos. Interpretāciju ir daudz. Tuvākā nākotnē rezultāti to parādīs.

113

Ne tikai tirānijas aizliegumi bez “zvēra zīmes” apmeklēt veikalus un tirgus, arī sarīkojumus, sapulces, jebkuru plašu pulcēšanos, kāzas, bēres, dievkalpojumus, ārstus, pat zobārstus, pansionātus, skolas, bērnudārzus, frizētavas, sporta zāles, baseinus... Ceļošanas aizliegumi, aizliegumi nodarboties ar uzņēmēj darbību un vispār strādāt, kā kariņrežīma Latvijā. Un tirānijas digitālās verdzības naudas iecere.

114

Pašlaik acīmredzamais, dzirdamais, sajūtamais simbolos un rezultātos, kas vieno ar “666” skaidri apzīmētos. Bet tos, kas skaidri ierauga galēji ļaunos nolūkus un plānus, pievilt vairs nav iespējams. Atklāti izgaismots ļaunums zaudē spēku, atsegta melnā maģija sadeg kā vampīrs saulē, drosme un atklātība stipri vājina nekrofilisku sektu darboņus. Svarīgi saprast ienaidniekus un to mērķus, tas atņem viņiem spēku.

115

Citos Bībeles izdevumos “viņa attēlu”. Tieša norāde uz “kovidsertifikātu” - QR kodu. Turklāt daudzas pēcinjekciju blaknes atbilst tam pat burtiski. Tas jau notiek.

116

Tobrīd latviski tāds bija tikai no veselības aizstāvju starptautiskās organizācijas Children Health Defence. Izvēlnē tam līdzās gozējās pretējais: latviski sludinot par vakcinēšanos - baneri bija izveidojusi Strenču psihiatriskā slimnīca. Simboliski. Tas bija vēl pirms valdības zaļganajiem dūrienstatusa uzrakstiem.

117

Alliance for Human Research Protection (AHRP).

118

Šis materiāls adoptēts no Roberta Kenedija, Jr. vietnes: https://childrenshealthdefense. org/defender/guinea-pig-kids-aids-fauei-experiments/

119

Jāņa Atklāsmes grāmata vēsta: “Bet zvēru sagūstīja un līdz ar viņu arī viltus pravieti, kas viņa priekšā bija darījis brīnuma zīmes un ar tām pievīlis tos, kas pieņēmuši zvēra zīmi un pielūdza viņa tēlu. Tos abus iemeta dzīvus degošā sēra un uguns jūrā.” (19:20). Vai Bībelē minētais “viltus pravietis” ir kovidaferas “melnā zinātne”, kas pievīla visus, kas ticēja kovidkultam?

120

https://dailyexpose.uk/2022/02/13/the-Covid-19-vaccines-cause-aids/

121

https://dailyexpose.Uk/2022/02/l 7/pfizergate-world-wide-coverup-covid-vaccines-cau-se-vaids/

https://dailyexpose.uk/2022/02/18/phs-refuse-publish-covid-data-shows-fully-vacci-

nated-have-aids/

122

https://dailyexpose.Uk/2022/01 /28/vaids-negative-vaccine-effectiveness-equals-dama-ged-immune-system/

Datubāze ar vairāk nekā 1000 zinātniskiem pētījumiem par kovidvakcīnu letalitāti pieejama: https://saveusnow.org.uk/covid-vaccine-scientific-proof-lethal/

123

https://www.medrxiv.org/content/10.1101 /2021.12.30.21268565vl

124

https://dailyexpose.Uk/2022/01 /28/vaids-negative-vaccinc-cffectiveness-equals-dama-ged-immune-system/

125

https://dailyexpose.uk/2022/01/28/vaids-negative-vaccine-effectiveness-equals-dama-ged-immune-system/

126

Dr. Madeja: “Mani ne vienreiz vien aicināja uz semināriem un konferencēm, kuru tēma bija: “Ko darīt tālāk ar cilvēci, proti - iedzīvotāju ir pārāk daudz”. Ar šausmām to visu klausījos, jo tas bija absolūti pretēji maniem uzskatiem... Man šķita, ka tas vēl ir tālā nākotnē, bet tad tika izsludināta [kovidjpandēmija.”

Dr. Madeja: “Vakcīna pret stingumkrampjiem var pārtraukt grūtniecību un veikt sterilizāciju.”

127

Izpētot kovidvakcīnas sastāvu, Dr. Madeja sapratusi, ka visas iedzīvotāju skaita samazināšanas teorijas pārvērtušās kovidvakcīnā un “pasauli pārpludinās onkoloģijas slimnieki un cilvēki ar dažādām mutācijām un autoimūnām saslimšanām.”

128

Viņi Latvijā drastiski cenzēja arī svarīgu informāciju, ko pauda atzīti medicīnas eksperti par dzīvībai bīstamām, auglībai kaitīgām komplikācijām, ko izraisa kovidvakcīnas. Arī patologa, Meijo klīnikas mediķa, lielākās Aidaho laboratorijas īpašnieka un štata medicīnas komisijas locekļa Dr. Raiena Kola vēstījumu 2021. gada augustā par piepeši milzīgo audzēju skaita palielināšanos kopš kovidvakcinācijas uzsākšanas, par imūnsistēmas novājināšanu, par neparasti biežiem vēža gadījumiem pat ļoti jaunām sievietēm. (cdn. FBsbx.com). Viņš arī ziņoja, ka vakcīnas toksisko lipīdu nanodaļiņas, kas ieskauj mRNS molekulas, uzkrājas sieviešu olnīcās, smagi ietekmējot sievietes veselību un auglību. Un tajā laikā Zavadska kopā ar Latvijas valdības medijiem intensīvi aģitēja par vakcīnu drošumu pat grūtniecēm. Kā par to trāpīgi rakstīja Kristīna Duņeca: “Tas ir noziegums, jo ražotāji skaidri norāda, ka kovidvakcīnu ietekme uz grūtniecību, mazuļa veselību un auglību NAV pētīta (ražotāj i to nepētīja)!” Informatīvi bagāts raksts latviski: https://www. vakcinrealitate.org/aktualitates/dezinformacija-par-Covid-19-injekcijam-un-grutniecibu/

129

https://www.epochtimes.de/gesundheit/so-erzeugen-mrna-spike-impfun-gen-vakzin-aids-a3722648.html

130

Kanādas premjera Trudo ģimene ir cieši iesaistīta šo bīstamo lipīdu ražošanā, tāpēc G7 un PEF marionete Trudo tik drastiski izvērsa kovitirāniju Kanādā.

131

https://rumble.com/embed/vry7bs/?pub=4

132

Tas ieraksts ir brīvi pieejams, turklāt ceļoja dažādās platformās, jo Kariņš to teica publiski: Latvijas TV.

133

https://zz.lv/csp-latvija-pem-registrets-lielakais-miruso-skaits-pedejo-20-gadu-laika/

134

2022. gada sākums. “Daugavpils slimnīcā ar kovid sasirguši teju 65 darbinieki, Strādinos ap 200,” to raksta pat kodvidrupors TVNet, 1.2.22. TV3: arī Bērnu slimnīcā problēmas ar personālu. Un jau 2022. gada sākumā MK paklusām atceļ aizliegumu strādāt nevakci-nētiem ārstiem bez “zaļā sertifikāta”. Nevakcinētiem cilvēkiem daudzās citās profesijās bez “sertifikāta” strādāt aizliegts. 2022. g. februāra vidū vakcinētie ārsti slimo vēl vairāk, mediji vēsta jau par pusotru tūkstoti sasirgušo...

135

T.s. zvēra skaitļa “666” trijos nāves gados, no kuriem 2021. ir tikai pirmais.

(skat. 214.lpp.)

136

“Pavļuts atklāj plānu saistībā artiem pensionāriem, kuri nav saņēmuši nevienu Covid-19 vakcīnu,” la.lv, 15.2.22.

137

VSAA dati par 2020. gadu.

138

https://t.me/zinoparblaknem

139

To viņiem labpatīk nosaukt par parādu pret valsti.

140

tiesibsargs.lv, 21.10.21.

141

https://t.me/RWMaloneMD

142

https://www.ebaznica.lv/aicinajums-uz-atgriesanos-no-grekiem-un-ticibu-covid-kri-zes-laika-120391/

143

Jēzus saruna ar sātanu atainota Bībelē: vispirms sātans mudina Dieva Dēlu pašapliecināties, kaut ko pierādīt velnam, piemēram, akmeņus pārvērst maizē utt. Nākamais “piedāvājums” jau izskan kā kūdīšana, izaicināšana, ķeršana uz muļķi... Kad arī tas neizdodas, tad seko absolūtas, milzīgas, vispasaules varas piesolījums, ar nosacījumu pielūgt sātanu. Līdzīgi kovidtirāni tagad vēršas pret visu Dieva radīto: izaicinot, kūdot, piesolot...

144

Jāņa Atklāsmes grāmata, 11:15.

145

Limfadenopātija (palielināti limfmezgli) - viena no sastopamākajām kovidinjekciju “blaknēm”, tā kopš 1980. gadiem tiek norādīta arī kā viena no redzamākajām HIV un AIDS pazīmēm, apvienojumā ar uzņēmību pret infekcijas slimībām, nogurumu, darba spēju samazināšanos... Kovidrežīmu medijos parādās ziņas: Eiropā identificētais HIV variants daudz straujāk grauj veselību, Delfi, 10.2.22., Nīderlandē atklāts ļoti virulents HIVpaveids, Defi, 4.2.22. Jau pirms gada daudzi tik drastiski cenzētie zinātnieki brīdināja, ka kovidvakcīnas satur AIDS elementus. Citi pieļāva, kātā bijusi vakcīnražotāju papildiecere, kā “uzsēdināt” cilvēkus uz dārgām zālēm. Kovidrežīma mediji pašlaik vēl noklusē tik bīstamo V-AIDS (vakcīnu izraisīto AIDS).

146

Studija Brīvībai, 11.2.22.

147

www.cvdvaccine.com, 1 -877-829-2619(1 -877-VAX-CO19), 6 Revised: 22.9.21.

148

Nevis tikai novērots, bet - vakcīnas izraisīts.

149

Tas kārtējo reizi apgāž jebkurus noziedzīgos Kariņa, Pavļuta, Zavadskas, Spriņģesfakt-čakaru u.c. melus, ka kovidvakcīnas neesot eksperiments. Vistiešākā veidā Nimbergas kodekss tiek pārkāpts ar atkārtotiem noziegumiem pret cilvēci.

150

Gandrīz katra savakcinētā cilvēka nāve un veselības problēmas pēc injekcijas smagi ietekmē viņa piederīgos, kaimiņus, draugus, darbabiedrus... Tāpat kā melnās maģijas piebūrumā - konkrētā upura ģimeni un apkārtējos.

151

Aleksandrs Solžeņicins, Gulaga Arhipelāgs, 554. lpp.

152

Tv/tter, 21.12.21. ’

153

15.2.22. prokuratūra apsūdz Viņķeli par švakcīnu laicīgu nepiegādāšanu Latvijā.

154

Protams, ka ierakstīja. Ne velti uzskata, ka 13. saeimas kovidkoalīcija un tās valdība ir noziedzīgākie veidojumi Latvijas vēsturē.

155

No 15.11.21. kovidnedvakcinētiem skolotājiem un jebkuram bez tirānijas “sertifikāta” Latvijas vietvara neļāva strādā viņu līdzšinējās darbavietās: skolās Latvijā.

156

Kovidvakcinācijas centra apzīmējums.

157

https://www.kla.tv/20149

158

https://digital.ahrq.gov/sites/default/files/docs/publication/rl8hs017045-lazarus-fi-nal-report-2011 .pdf.

159

https://medalerts.org/vaersdb/findfield.php

160

Ua-reporter.com, 11.1.22.

161

Varot pieteikties uz kompensāciju? Caur kovidrežīma mediķu komisiju uz kaut kādu kompensāciju pēc gada? Kariņvaldības piedāvātais mehānisms ir kā nežēlīga ņirgāšanās pārcietušajiem.

162

https://t.me/vakcinrealitate

163

Fon Laienas palīgs Valdis Dombrovkis ar savu Jaunā laika un to “partneru” grupējumu.

164

Tomēr šis brīdinājums palika LVSADA (Latvijas veselības un sociālās aprūpes darbinieku arodbiedrības) mājaslapā: lvsada.lv

165

Latviešu valodā par to ir ļoti vērtīga vietne: www.vakcinrealitate.org

166

Jāzeps Baško, Par vakcīnām, Telos.lv, 14.7.21.

167

Viņam un daudziem citiem sportistiem nepietika pašapziņas jebkurai valdības autoritātei skaidri un strikti pateikt, kā to dara pasaules izcilnieks tenisā Novaks Djokovičs: “Ir tikai mana privāta lieta, vai esmu vakcinējies, vai nē. Jautāt par to ir neatbilstošs pieprasījums.” Djokovičs strikti iestājās par katra tiesībām uz medicīnisku brīvību un privātumu, iedvesmojot arī daudzus sportistus apzināties savu cilvēka cieņu.

168

Tā bija rotšildiskā propaganda arī ASV. Pret to Jeilas universitātes epidemiologs Dr. Harvejs Rišs (Risch) norādīja: “Ir labi zināms, ka vakcinētie ļaudis ģenerē mutantu “dzimtas” un nevis nevakcinētie... korumpēto aprindu teiktais, ka nevakcinētie rada mutantus, ir pilnīgi meli.”

169

The Vaccine Death Report, 2021, p.8.

170

Dr. Jīdona secinājumu pārpublicēja delfi. Iv (19.5.21.), “atmaskojošā sadaļā”. Pretarguments: Maikls Jīdons neesot infektologs, kā viņu saucot soctīklos, bet farmokologs, jo Pfizer vadījis tieši alerģijas un elpošanas ceļu pētījumus. Un nekā cita “atmaskojoša”. https://rumble.com/vk894g-dr-michael-yeadon-a-final-waming-to-humanity.html

171

https://www.dailymotion.com/video/x81flyl

172

https://video.foxnews.eom/v/626074841500l#sp=show-clips https://childrenshealthdefense.org/defender/censored-dark-horse-podcast-bret-weins-tein-robert-malone-inventor-mma-vaccine-technology

173

https://childrenhealthdefence.org

174

The Vaccine Death Report, 2021, p.46.

175

https://doctors4covidethics.org/holocaust-survivors-write-to-the-european-medici-nes-agency/

176

Notiekošais Latvijā 2022. gada ziemā rāda: tiešām daudzi kovidvakcinētie smagi slimo.

177

klinikakalichenko @tikaiNevakcinētajiem //all-vaccinated-people-must-quaranti-ne-over-the-winter-month-or-risk-serious-illnes/

178

Jāņa Atklāsmes grāmata, 14:9-11.

179

Vakcīnu jeb injekciju. I. Žentiņas ieraksts Fb, 19.9.21.

180

Padomju laika mutfilma par zilgano nīlzirgu, kurš baidījās no potēm. Multfilma drošināja bērnus nebaidīties no špricēm.

181

Jēkaba vēstulē, 2:26.

182

https://www.salk.edu/news-release/the-novel-coronavirus-spike-protein-plays-addi-tional-key-role-in-illness/

183

https://www.ahajoumals.org/doi/10.1161 /CIRCRESAHA. 121.318902 https://www.nature.com/articles/s41586-021-03744-4

184

https://www.nejm.org/doi/full/10.1056/NEJMc2109975

185

https://deeprootsathome.com/a-foreshadowing-buried-82-miscarriage-data-in-new-nejm-study/

186

https://canadianmale.wordpress.com/2021/04/19/thousands-of-reports-of-menstru-al-irregularities-reproductive-dysfunction-following-covid-vaccines/ https://www.lifesitenews.com/wp-content/uploads/2021/06/Pfizer-bio-distribution-confidential-document-translated-to-english.pdf

187

https://www.nature.com/articles/s41586-018-0465-8

188

18.2.22. Latvijas CSP statistikas ziņojums.

189

mainampasauli.news, 11.2021.

190

Tie skolu direktori, kuri pieprasīja padotajiem veikt kovidinjekciju, arī ir atbildīgi par sekām. Sākumā valdība viltīgi deleģēja “pilnvaras” skolu direktoriem un augstskolu rektoriem spiest savus padotos un pat studentus veikt injekciju.

191

2021 .gada oktobris. Skolotāja Vineta Tomsone-Lipšāne Telegram kanālā ZiņoParBlaknēm raksta: “Vai šeit ir kāds brīvprātīgais psihologs, kurš gatavs palīdzēt cietušajai Vitai, lizes Skujevskas māsai, jo viņa katru dienu “mirkst asarās”, nespēj dzīvot tālāk. Lūdzu dodiet man ziņu.”

192

https://nomoresilence.world/pfizer-biontech/maddie-de-garay-pfizer-12-15-year-old-clinical-trials/

193

https://nomoresilence.world/pfizer-biontech/ maddie-de-garay-pfizer-12-15-year-old-clinical-trials/

194

https://nomoresilence.world/pfizer-biontech/dr-vincent-wang-pfizer-booster-death/

195

https://afipn.com.au/a-tale-of-a-mothers-broken-heart/

196

John Pilger, The Last Day, 1971.

197

Lsm.lv, 16.11.21.

198

Vija Beinerte, Kāpēc viņi tik ilgi ir mums melojuši, la.lv, 23.10.21.

199

Ausu, kakla, deguna ārsts.

200

https://t.me/anti_covid21

201

“Ar PCR testu jūs varat atrast gandrīzjebko jebkurā cilvēkā. Tests nepasaka, vai jūs esat saslimis,” tā teica Kerijs Mulliss (Kary Mullis) (1944-2019), kurš Nobela prēmiju saņēma par PCR testu izgudrošanu. Viņš pāragri nomira 2019. gada augustā, nepieredzēj is sava izgudrojuma lietošanu uzbrukumā cilvēcei un vēl nebijušā apmērā, vēl nepieredzētas tirānijas izvēršanai.

202

Pieredzējušajam onkologam ir arī sava laboratorija.

203

Šī pētījuma pielikumā ir arī mikroskopiskā izpētes uzskates materiāli.

204

Eiropas Neiroloģijas žurnāla publikācija, 21.1.2021.

205

Līdzīgu liecību ir daudz. Arī PCR testi grauj cilvēku imunitāti. Ne jau velti PCR testu rūpnīcas pārpirka Soross kopā arGeitsu. Pubmed.gov 21.8.21. publicē pētījumu par herpēm pēc vakcinācijas. 6.1.22. Pfizer sāk brūvēt nākamo mRNS vakcīnu pret “jostas rozi”...

206

https://t.me/zinoparblaknem

207

Kaspara Laša Fb laikjoslā, 8.7.21.

208

https://report24.news/prof-bhakdi-erlaeutert-hintergruende-covid-impfung-und-bes-ch leunigtes-krebs Wachstum/

209

Cilvēks grib nopirkt vakcinācijas “sertifikātu”, lai izdzīvotu kariņvaldības un 13. saeimas kovidkoalīcijas tirānijā.

210

Slavenajam dziedātājam Sergejam Jēgeram nepatikšanas ar policiju, jauns.lv, 9.8.21

211

Turpat.

212

Tiešām: kāpēc Latviju visu laiku “statistika” uzrāda kā totāli paslimu valsti? Un kāpēc par to tik gandarīti ir vietējie “eksperti”, kas jau gadiem izvērš tādu kā mazohisma pandēmiju?

213

Teiktais atbilst arī Latvijā un citās rotšildiskajās teritorijās notiekošajam.

214

Jānis Brūveris. Kā viņi izšķērdē un zog valsts naudu, Pietiek.com. 1.8.21.

215

Vija Beinerte, Kāpēc viņi tik ilgi ir mums melojuši, la.lv, 23.10.21.

216

Lēta, 13.05.21.

217

Vai atceraties vairākus nerediģētus video, kur kovidmirušo līķu maisi “atdzīvojas”, no tiem izlien aktieri uzpīpēt un slimnīcu gultās ievietotie pēdējā stadijā mirstošie slimnieki piepeši saskaņoti paši noņem elpināšanas maskas, lai jautri patērzētu? Kā tos video rečekisti medīja, cenzēja un dzēsa! Bet apslēptais vienmēr nāk gaismā. Arī par Itālijas masu apbedīšanas skatiem, kas, izrādījās, ņemti no kuģu avārijām, zemestrīcēm.

218

Kabalismu kā melno maģiju izmanto daudzas rotšildiskās valdības, tā ieviesusies arī pašreizējās Latvijas valdības-parādu sistēmā, sorozītiskās augstskolās, arī korporācijas ir kabalisma “filiāles”.

219

https://www.geoengineeringwatch.org/

220

https://patents.google.com/patent/US5357865A/en

221

2021 ./2022. drastiski krītas lielo mediju akcijas un popularitāte, CNN piedzīvo nebijušu kritumu, arī ABC, tāpat Fb (Meta) lielākie zaudējumi tā pastāvēšanas vēsturē, piem., 3.2.22. akciju kritums par 26% (zaudējot 240 miljardus USD), ne velti Cukerbergs nomainīja Fb logo uz Meta. “Uzmeta, aizmeta, nometa, jeb tirānijas metastāze,” kā vīpsnāja apskatnieki.

222

Plašāku informāciju var atrast vietnē StopWorldControl.com u.c.

223

Apžēlojies par mums, Kungs Dievs! (latīņu vai.)

Content

Ruks Māris Piebūrums -19 Intīmi, globāli, nāvējoši

TĀ NEBIJA NEJAUŠĪBA

KAD NETICAMAIS KĻŪST TICAMS

SCENĀRIJS JEB NOTIKUMS 201

JAUNAIS NENORMĀLAIS

LEĢENDĀRĀ MAKAFIJA VĒSTS

ATGRIEŽOTIES RĪGĀ

SLEPENI IZRAUDZĪTAIS UPURIS

MISTERS NĀVE

TEDROSS, GEITSS UN CITI

PEF PERVERSUĀLIS

MĒNESSĒRDZĪBA

JŪRĀ PAZUDUŠAIS TĒVS

“REDZI PASAULI AR SVEŠĀM ACĪM” VAI “NOGALINI MANI UZREIZ”

“ŠE, PABALSTIŅŠ!”

DŽUNGĻU PRINCESE, HOKEJISTS UN CITI...

“LOLITA EXPRESS” UN KANIBĀLISMA SLUDINĀŠANA

JAUNĀ SPORTISTA NĀVĒJOŠI ĀTRĀ “MĪLESTĪBA”

NOGALINĀT SLIMNĪCA

VIENVIRZIENA CEĻŠ UZ NĀVI

PIEBŪRUMA ZONA. RALFS

PIRMO SEKUNŽU SPĒKS

IEDZIRDlJUMS

BĪSTAMĀ “SAVĒJĀ” SAJŪTA

IETEKME NO DISTANCES

PASLĒPTAIS GRAFĒNA OKSĪDS

KLUSAIS 5G

“BEIDZOT TU ESI BŪRĪTĪ!”

“MELNĀ ZINĀTNE”

“MELNĀS ZINĀTNES” IEBAROJUMS

“MISKASTNIEKA STĀSTS” JEB “LIEKIE CILVĒKI”

NEDABISKO ATTIECĪBU LĀSTS

GLĀBIŅŠ

PAT NAPOLEONS TO NEREDZĒJA

BĪSTAMĀ PAVÀRMÀKSLA

ĒNAINAIS TALEIRĀNS

NEREDZAMĀS IETEKMES

“POLITIKAI NAV SIRDS, IR TIKAI GALVA”

LŪZUMS

ZĪME PEC PUSNAKTS

SIEVA BEZ SIRDS

DZIESMA PAR SAKĀVI

ASV “NIANSE”

HOLOKAUSTĀ IZDZĪVOJUŠIE PIEPRASA VAKCINĀCIJAS IZBEIGŠANU

“ĒNAINĀ PĀRVALDE”

VAI GADSIMTA AFĒRU “TRADĪCIJA”?

“GOVS NĀCIJA” JEB VAKCINĀCIJA

MĒĢINĀJUMS 2009 UN TIRĀNIJAS TERORS 2021

BLAKNES- NĀVE

APTUMSUMS NO BAILĒM

KAD SASLIMST VISAS SKUDRAS

MĒRIS SEVASTOPOLE

MĒRIS ŽENĒVĀ

KO SPĒJ MŪSU IMUNITĀTE?

ĀĶIS ATKARĪGAJIEM

VAI LIPĪGĀ VĒLME SASLIMT?

NE TIKAI VESELĪBA

NEREDZAMAIS VAI NEESOŠAIS?

OMIKRONS VAI IDIKRONS?

ĶĪMISKĀS trases

APMASKOTIE

UZBRUKUMS HAIDPARKĀ

PROTESTI RĪGĀ

GANDRĪZ UZ NĀVI KĻŪDĪTIES

BĒRES UN LĀSTA ATTIECĪBU BEIGAS

LĪDZJŪTĪBAI UN AUGSTSIRDĪBAI VAJAG SAPRĀTU

SĀTANISTU KRĀVUMS

KAM NEPATĪK PASAULES IEDZĪVOTĀJU SKAITS?

PANDĒMIJAS PELĒKIE KARDINĀLI VAI “TUMŠIE OPERATORI”?

ROTŠILDU VĪZIJU KOVIDPLANĒTA

VAI PLĀNDĒMISKĀ PRĀTA PĀRVEIDE?

CILVĒKA DIEVIŠĶAIS GENOMS

ZVĒRA ZĪME UN SKAITLIS

KADA SARUNA

VAIDS JEB V AIDS

GENOCĪDAM NAV NOILGUMA

VĀRDA “NĒ” SPĒKS

JAUNĀ PASAULES KĀRTĪBA?

BLAKNU APBURTAIS LOKS

BĒRNI UN SKOLOTĀJI

SASOLI GALS

URZULA FON DER... EIROPAS PĀRVĒRTĪBU PATIESĀ SEJA

KĀ ATPAZĪT RAGANU?

PĀRMIJĀS

NĀVĒJOŠIE REKLĀMTRIKI

14 DIENAS NOZĪMĒ MĒNEŠUS

MĪLESTĪBA CAUR ADATU?

CENZŪRA KĀ IEROCIS PRET CILVĒCI

TIRĀNIJAI BĪSTAMIE BRĪDINĀJUMI

IESPĒJAS ATTĪRĪTIES

KAD PATIESĪBA IZGAISMOJAS

“LABIE” JEB NOMASKĒJUŠIES SLIKTIE

BĪSTAMIE TESTI. EKSPERIMENTI ZEM PIERES

STĀSTS PAR SALAUZTO

TRIVIĀLI MORĀLĀ IZTURĪBA

ATTIECĪBAS. RADOŠAIS. INJEKCIJAS...

PĀNIKAS FĀZES

VIĻŅI UN MUTANTI, KAS BIEDĒ LĪDZ NĀVEI

LIELĀ ATMODA

KAD UPURI ATBRĪVOJAS...

VĒRES

SATURS

1