Artavs Valdis

Bērziņš Gunārs

Esam Eiropā līdz kaklam

Valdis Artavs un Gunārs Bērziņš

Esam Eiropā līdz kaklam

Vienmēr gadās kāda liga,

-Gaidām daudz, bet sanāk piga.

To, lūk, bildītēs un dzejā

Vēstīs jums šī epopeja.

Nu tik pērciet to un lasiet!

Visās grāmatnīcās prasiet.

Bet, ja saka - nav, tad raudiet,

Bodi uzpridzināt draudiet.

Pārdevēji, protams, bīsies,

Eksemplārs jums atradīsies!

Te tev nu bija!

Ādams uzmundrina Trīni:

- Būs mums, večiņ, apelsīni.

Ja jau Valdis Birkavs saka,

Tad tā lieta ir kā makā!

Abi, paņēmuši maisu,

Aizčāpo pa svaigu gaisu,

Saukdami ar skaļu muti:

- Kur tie mūsu frutti-tutti?

Sociālais aprūpētājs

Tā kā spārnus rokas mētā:

- Tūliņ došu, turiet sauju!

Kur tad es lai viņus rauju?

Tantiņa uz ielas stūra

Met ar roku šiem no būra:

- Pokupaite apelsini

Iz Paļerma i Turini!

Ādams izšķīries par domu

Sūtīt sūdzību uz Romu:

«Pienāk jūsu apelsīni,

Tikai ne jau man ar Trini!»

Vaid un mokās tante Grieta,

Sāp tai dikti jostasvieta.

Masier's saka: - Divi lati.

Ja par dārgu - masē pati.

Tiklīdz miers ar jostasvietu,

Zobu sāpe moka Grietu.

Sastingst mute, vērta plati:

Viena plomba - pieci lati!

Bet, kad pierimuši zobi,

Makā atkal jauni robi.

Sirds tai grab kā veci rati,

Viena šprice - desmit lati!

Kaimiņš Ādams smej par Grietu:

- Varu ieteikt labu lietu:

Kamēr dzīva, skrien pēc vīna,

Izģērbs tevi medicīna.

Prognoze ik dienas mainās,

Tantei nav nekādas vainas.

Ierauj viņa mazu graķi,

Uzdzied divatā ar kaķi.

.

Nauda un bauda

Meitenes, kas gaida zvanu,

Cer uz greznu uzņemšanu.

Taču laba klientūra

Nesvaidās uz katra stūra.

Kaimiņmājas puika Tedis

Joko, draugus ciemos vedis

Uzdod, meiču aicinādams,

Adresi, kur dzīvo Ādams.

Trīne pārnākusi brīnās:

Vecais meičas skavās cīnās.

- Nesaucu es tevi, trakā,

Nav ne santīma man makā!

Trīne, paņēmusi kruķi,

Izvada uz ielas skuķi:

- Es tev došu desmit latus!

Noraušu no galvas matus!

- Stāsti, vecais, kā tur bija?

- Mīļo sieviņ, komēdija.

- Vēlreiz manīšu to skuķi,

Pašam sadošu ar kruķi!

.

Gardēži

Kungs ar kundzi sēž pie galda.

Tiem, kā redzams, dzīve salda:

Abi miesās uzburbuši,

Galdā banāni un zuši.

Buldogs glauns ar nepatiku,

Aplūkojis kaulu pliku,

Saka plušķim: - Es gan riju

Tikai angļu pedigriju.

Tiekas divi lepni kiskas.

Abi, protams, slavē Whiskas,

Cik tur esot minerāļu,

Tauku, vitamīnu, sāļu…

Divi veči sarunājas,

Abi knapi velkot kājas:

- Šodien nogaršosim kisku,

Kas ir nobarots ar visku.

Kungi izsludina balvu.

«Nozagts suns ar melnu spalvu»,

«Kaķis pazudis» - Ak, bēdas!

Miljons tam, kas sadzīs pēdas!

.

Vau! Kam te biļetes nav?

Vai tie jaunieši, vai kraķi,

Katrs otrais brauc pa zaķi.

Jāpieņem ir stingri mēri,

Kontrolieri kļūst kā zvēri.

Lai šiem atspēlētos, Tedis

Trolejbusā suni vedis,

Svārkus ģērbis tam un hūti

Tā, lai pazīt būtu grūti.

- Onkul, jūsu biļetīti!

-Onkuls klusē, kā par spīti.

Kontrolieri nolemj: bliezīs,

Ja viņš galvu nepagriezīs.

Gadās braucēji, kas klaigā.

Dažam asaras ir vaigā.

Taču šis, ak, tavu postu,

Zobus atņirdzis, lai kostu!

Abi niknie kontrolieri

Projām aizlaižas kā jēri.

Zinās varoņi un bļauri:

Nevar katram bliezt pa pauri!

,

Arī nelaimē ir laime

Grieta rokdarbniece liela,

Viņas darbu visi liela.

Cimdus, zeķes viņa ada

Neskaitāmus pārus gadā.

Reizēm viņas draugs un palīgs

Uzvedas kā muļķis galīgs.

Vai nu pele jāķer bija

Tur, kur novietota dzija?

Pats maestro Zaķakāja

Grietas durvīm garām gāja.

Dzird viņš gauži raudam Grietu.

Jānoskaidro, kas par lietu?

Diriģents prot plātīt rokas,

Uztīšanas darbi sokas,

Gars jūt garu, liesmu - liesma:

- Grietiņ, jūs kā skaista dziesma!

Tenkotājas čukstas klusi:

- Grieta vīru noķērusi.

- Vai nu runča vaina bija?

Pati cilpā iemānīja.

.

Vienās bailēs

Nabags guļ un krāc kā zāģis.

Bagātais, kam grezns vāģis,

Un pie tam vēl stāv uz ielas,

Nakti vada bailēs lielās.

Rādās tam, ka šķiras krūmi,

Izlien laukā tipi drūmi,

Lielas atslēgas tur rokās

Un ap viņa vāģi lokās.

Blēži visus knifus'zina:

Atmūķē un iedarbina.

Vai tad briesmu signāls klusēs,

Kamēr saimnieks miegā dusēs?

Lūk, jau aizbrauc viņa dampis!

Hugo Knābis, bikses kampis,

Izskrien pusnaktī no mājām.

Gaudo sirēna bez stājas.

Grietas runcis, apkārt klīdis,

Sēž, uz greznā Volvo līdis

Un, kā jucis, balsī skaļā,

Mīlas dziesmu laiž tik vaļā!

.

Ādams izstādē

Slavens tēlnieks Oto Zibens

Izstādījis darbu Dibens.

Ādams izdibināt rauga:

- Vai tas jūsējais vai drauga?

Rīgas māksliniece kāda

Savu gleznu tautai rāda.

Ādams neiztiek bez smīna:

- Vai tā govs vai šujmašīna?

Bet, ja lūr uz citu sienu,

Daiļaudēja gobelēnu

Izaudusi neparasti:

Auzu maiss ar zirga asti.

Kritiķis, kā āzis blējošs,

Saka: - Darbs ir fascinējošs!

Man, to skatot, stājas elpa,

-Komēta trauc zvaigžņu telpā.

Ziedi savdabīgā traukā.

Tiešām harmonija jauka.

Ādams smej: - Pirms darba grūta

Laikam iedvesma te gūta!

.

Eksperiments

Zvēru dārzā šajā gadā

Zvēri mitinās pusbadā.

Gaļas nav un lauva raudot,

Direktoru apēst draudot.

Tedis, kas te strādāt sācis,

Ir pie gudras domas nācis:

Lauva, sakrustots ar kazu,

Ēdīs siena devu mazu.

Rītā lauva uzpūsts smagi,

Bet no kazas ragi, nagi.

Smaida nezvērs, žokļiem kustot,

Lai tik vedot vēl, ko krustot!

Direktors spļauj zilu guni:

- Tevi jāpadzen kā suni!

Kas man atlīdzinās kazu?

Tā jau alga man par mazu.

Tagad jauhais zoopētnieks

Namu pārvaldē ir sētnieks.

Nenāks atelpa par ļaunu,

Gan viņš izgudros ko jaunu.

.

Sulu laikā

Klāt ir laiciņš pavasarīgs,

Tagad katrs brīdis svarīgs:

Jāņem uzkožamo sainis,

Urbis pamatīgs un spainis

Ierāvuši krietnu šļuku,

Draugi atrod bērzu smuku,

Nebūs kokam liela skāde,

Tecēs senču limonāde.

Siltā saule kausē sniegu,

Grādīgs dzēriens uzdzen miegu.

Mopsis, izvandījis saini,

Papildina sulu spaini.

- Nu jau pietiks, tek jau pāri!

-Draugi slāpes remdē kāri.

- Kas par garšu, kas par baudu!

- Tādu nenopirkt par naudu.

Mājinieki dzer un viebjas:

Tā kā smēķē, tā kā riebjas,

Tā kā čuras, tā kā fanta,

Nevar saprast, kāda manta.

.

dziesma sirdi atspirdzina

Diriģēdams, Zaķakāja

Allaž dziedātājus rāja:

- Mīļie basi, dārgie alti,

Dziediet, nevis celiet gvalti!

Tagad pats viņš Grietu skolo.

Korī viņa dzied jau solo.

Bet, ja runcis blakus panāk,

Reizēm arī duets sanāk.

Grieta draugu sauc par zaķi.

Lec kā traks, kad ierauj graķi.

Sābri bāžoties jau spiesti:

Ka tik neielūstot griesti!

Politika, politika…

Vai tad jums vēl neapnika

Šitās partijas un grupas?

Lai tak viņas lasās pupās!

Latvieši jau sen to zina:

Dziesma sirdi atspirdzina

Nāciet, nežēlojiet centus,

Dziedās koris Vipiventus

.

Kas tik šodien neatklājas

Nez, kas to ir izpētījis,

-Pirtnieks Žampa čekists bijis.

Čekus devis tiem, kas peras,

Vannā mazgājas vai sveras.

Kā tad tālāk viņam klājies?

Žampa zemessargos stājies.

Reiz, kad naktī mājās skrējis,

Laupītāju aizturējis.

Bet, kad blēdi gaismā vedis,

Skatās - viņa puika Tedis.

Lieku glāzi dzēris krogā

Un pie meitām līdis logā.

Žampa zemessarga ādā

Arī šodien pirtī strādā.

Vienmēr uzcirties ir glīti,

Čeku sauc par biļetīti.

Nopietni, vai dzenot velnu,

Katram atrast var ko melnu.

Saspļāvis, kā saka, saujās,

Tādēļ arī Milbergs raujas.

..

vecīši tirgū

Cik to stendu, cik to būdu,

Cik tai Rīgā savests sūdu!

Trīnei uzmācas kāds ziķers:

- Pērciet, tante, garšīgs snikers!

Ādamam kāds trauku rāda:

- Djadja, spirtika ņinada?

-Tiem, kas tirgo tādas lietas,

Monopols pie vienas vietas.

Katrs paviljons līdz griestiem

Pieblīvēts ar gaļām, sviestiem,

Tauta badaina un plika,

Cenas - tīrā fantastika.

Tas, kam lati ripo ķešā,

Neaiziet no tirgus bešā.

Bet, ja pensijā ir graši,

Ko var nopirkt - spriediet paši.

Tā kā gaļai maks par vāju,

Veči nopērk vistas kāju.

Bet, kad abi pārnāk mājās,

Nav vairs arī vistas kājas.

.

Milestībai liela vara

Iecerēto mājās vedis,

Baigi varonīgs ir Tedis

Vecīši ja celšot traci,

Abi dabūšot pa aci.

Žampa savelk seju bargu:

- Ko tu biedē zemessargu!

Siksnu noņemt man nav grūti,

Tevi nopēršu un brūti.

Var jau atrisināt visu,

Ja vien meklē kompromisu.

- Gulēsit līdz kāzām šķirti!

-Žampa bilst un iet uz pirti.

Pārnāk Žampa mājās vēlu,

Sieva sūdzas šim par dēlu:

Ļaudis zaimojot un Dievu,

Guļ ar brūti kā ar sievu.

Neatradis alkoholu,

Žampa uzkož Stimorolu,

Tūdaļ večiņai dod buču

Un šie abi iet uz čuču.

.

Jaunajiem nudien nav viegli

Tedis cēlies ielu slauka,

Laimcerīte miegā jaukā

Nemana, ka kož to mušas.

Brokastis sen atdzisušas.

Nav jau tā, ka jaunie sliņķi.

Pamēģiniet uzlikt smiņķi,

Acis ietonēt un vaigus!

Pūliņus tas prasa baigus.

Tad nāk tērpu pletēšana,

Draudzenes pa starpām zvana,

Pastāstot par kādu dēku,

Krodziņu vai diskotēku.

Svilst gan kokvilna, gan vilna,

Istaba jau dūmu pilna,

Spainis ja pa rokai grābjams,

Jāglābj viss, kas ir vēl glābjams.

Allaž defekts kādā lietā

Gadās redzamākā vietā.

Ne tur ielāpu šūt iekšā.

Ne tur roku aizlikt priekšā.

.

Grupas un Čupas

Dievs, cik mums to roka grupu!

Tā kā laukos mēslu čupu.

Dauza bungas, lec kā klauni,

Brēc kā izrūnīti auni.

Grupa Šizo, grupa Freno…

Kas šīs grupas īsti vieno?

Ja tos vārdus kopā liksit,

Skaidrībā mazlietiņ tiksit.

- Būšu tava, tava, tava,

Ja tev gultā citas nava!

-Baigi gaudo Žanna Ciska,

Satrakoti erotiska.

Skaņa zālē brāž kā taifūns,

Visi sajūt baigo kaifu,

Tedis rēc un rokas svaida,

Draugam Jūlim mūli šķaida.

Jūlis pretī bliež cik spēka,

Kāda varza, kāda brēka!

Čupā ģitāras un pauri,

Viss okei un balle cauri.

.

Sper tik gaisā

Ja pret kādu naidu jūti,

Šodien atriebties nav grūti.

Vectēvu, kas puiku pēris,

Viens nupat kā gaisā spēris.

Skolotāja Milda Krika

Divnieku reiz sliņķim lika.

Nu ar raķeti tai tika

Tā, ka nevar sēdēt Krika.

Ļaudis naktīs trūkstas bāli.

Blīkšķi tuvi, blīkšķi tāli

Liek tiem kratīties kā rokā.

Pats Kristovskis esot šokā.

Visi Rīgas detektīvi

Noskrējušies gluži stīvi.

Terorists ir projām šmaucis,

Veikli visas pēdas jaucis.

Pēterītim jokot bauda.

Spridzekļiem tam ir vēl nauda.

Sūtīs kādu dzērājveci,

Lai tik iepērk jaunu preci!

.

Nāk nākdama Jāņa diena

Kas tev šodien taupīs dabu,

Ja var pelnīt naudu labu.

Andelmaņi stiepj uz Rīgu

Ieguvumu bagātīgu.

Pircējam vai slejas mati:

Viena meija - pieci lati!

Ja vēl vainags pērkams klātu,

Tad jau pazaudēt var prātu.

Žanis Žampa viesus gaida,

Alu brūvē, spirtu šķaida.

- Latviets biju, latviets būšu!

-Dzied viņš, uzpravījis dūšu.

Tedis pats ar lielu sparu

Nolauž brangu ozolzaru.

Kā nekā tam tēvs ir Žanis,

Tulkojumā mūsu Jānis.

Senču tikumi vēl dzīvi.

Nu mēs varam līgot brīvi,

Tukšot kausu, laipni sniegtu,

Nav vairs pelšu, kas to liegtu.

.

Tedis laukos

Brūte aizgāja pie cita,

Tedis izmisumā krita,

Vēlāk sacīja: - Pie joda!

Lai tak viņa iet uz poda.

Sveika, putekļainā Rīga!

Tedi saimnieks tirgū līga:

Dzeršot laukos svaigo pienu,

Palīdzēšot pļaut šim sienu.

Bet, kad abi uzņem vālu,

Palīgs netiek visai tālu.

Vai nu izkapts ir par švaku,

Vai nu pļāvējs ir par traku?

Saimnieks kādu citu dienu

Liek šim sagrābt sauso sienu

Vai tas rīks no švaka koka,

Vai tam vīram dzelža roka?

Bet, kad blakus kratās pupi,

Pilsētnieki nav tik glupi.

Kamēr saimnieks pieri dzesē,

Šis ar kundzi sienu presē.

.

Tādi ir tie miljonāri

Daiļo Laimcerīti grābis,

Steidz uz savu jahtu Knābis.

Viņa ceļojuma plānā

-Salas Klusā okeānā.

Šodien mūsu miljonāri

Eksotisko baudu kāri.

Dod šiem kokosu un mango,

Kaislo Argentīnas tango!

Hotentotiem smaidi sejās.

Lec tie kareivīgās dejās:

- Latviešus mēs gaidām ļoti,

Tādi vēl nav nogaršoti!

Maksu piesolot jebkādu,

Knābis izglābj savu ādu.

Atstāj Laimcerlti ķīlā.

Lūk, jums miljonāra mīla!

Vēstulē no tālās salas

Nelaimīgā bēdās dalās:

«Tedi, darīju tev pāri,

Izglāb mani, ja vien vari!»

.

Lielie manevri

«Uz ežiņas galvu liku!»

-Žampa dzied ar labpatiku.

Viņš, kā visi patrioti,

Allaž kareivīgs ir ļoti.

Saka virsnieks skaidrā mēlē:

- Šodien būs mums kara spēle.

Izlūkmāku vajag slīpēt.

Iesim naktī. Nedrīkst pīpēt.

Tumsā pamatīgi svīdis,

Ierakumiem pāri līdis,

Žampa spoži nobeidz spēli,

Pārved ienaidnieka mēli.

Virsnieks nedod vis šim buču,

Salīdzina šo ar Ruču:

- Vai tev skaidrais prāts ardievu?

Sagūstīji īstu krievu!

Visi spriež: būs jezga traka.

Taču krievi paldies saka.

Zaldātiņš ir dezertējis,

Piedzēries un mežā skrējis.

.

Latvieši ir solidāri

Atnes pastnieks Tedim ziņu.

Ziņa, protams, satriec viņu.

Sveika sēja, sveika pļauja,

Viņš kā Antiņš dosies kaujā!

Visa sabiedrība kājās,

Ziedojumu summa krājas.

«Latvju jaunava ir briesmās!»

Skandinieki skandē dziesmas.

Knābis pazudis kā peklē.

Policija viņu meklē.

Vai to vilnis dzelmē grābis,

Vai pa ceļam apēsts Knābis?

Operācijai tiek dota

Lidmašīna apbruņota,

Kurai meiča nelaimīgā

Steigšus jānogādā Rīgā.

Priekus aprakstīt ir grūti.

Tedis atkal apskauj brūti.

Latvieši ir solidāri,

Kad tiem svešie dara pāri!

.

Kas mūs nākamībā gaida

Kāpēc Siguldā pie alām

Ļaudis plūst no malu malām?

Ja no dzīvokļiem šos dzīšot,

Šie te mājas atradīšot!

Tedis divatā ar Jūli

Rāda ziņkārīgo pūlim,

Kā bez naftas un bez gāzes

Dzīvot var šais senču bāzēs.

Laimcerlte modes rāda.

Dienvidzemēs tērpā tādā

Ļaudis nevis raud, bet smaida.

Ari mūs šie prieki gaida!

Var jau ari ideāli

Cilvēks baroties ar zāli.

Ja vien plūkt to veikli manās

Un kā četrkājainie ganās.

Dodot māksliniekiem naudu,

Teic kāds deputāts ar baudu:

-Jūsu priekšlikumu paka

Saeimai būs jāiesaka!

..

Gurķu simfonija

Zaķakāja zižļa vietā

Vāku rullīti liek lietā.

Lēnām viņa fantāzijā

Rodas gurķu simfonija

Nekrīt mūzika no gaisa,

Pati dzīve viņu taisa.

Kastroļu un vāku šķindā

Burkas stāj kā notis rindā.

Simfonijas beigu daļa

Būšot neparasti skaļa:

Rībēs bungas, dimdēs šķīvji,

Dabu slavinot un brīvi.

- Mīļo Zaķīt, - saka Grieta,

-Mūzika ir laba lieta,

Klausīties to būtu jauki,

Ja vien neplīstu man trauki.

Runcis, pētot katru noti,

Šķiet, ir apmierināts ļoti.

Komponistam pirmie glaimi:

- Trauki saplīsa uz laimi!

.

sēņotprieks

Čigāns lasa čigānsēnes,

Bāli dzeltenas kā mēness.

Ebrejs gailenītes kārpa,

Tajās nav neviena tārpa.

Žampa atzīst tikai bekas.

Zin viņš visas meža tekas.

Veco ierakumu vietās

Redz viņš reizēm briesmu lietas.

Atbraukusi limuzīnā,

Kāda melna dāma brīnās:

- Pašas skaistākās no sēnēm

Vietējie nez kāpēc neņem?

Kad jau grozi ir ar kaudzi,

Skrieti kilometri daudzi,

Uztankoties nav par grēku,

Lai līdz mājām pietiek spēku.

- Redziet, bērni, - kuilis saka,

- Ļaužu pēdas, ļaužu smaka!

-Jautā tēvam sivēntiņi:

- Kas ir cūkas - mēs vai viņi?

]

Nezāle neiznīkst

Kaut kur tālā, tālā malā,

Klusā okeāna salā

Cilvēks, ģērbies zvēru ādās,

Lūr, vai kuģis neparādās.

Tas, bez šaubām, Hugo Knābis.

Kailo dzīvību viņš glābis,

Apaudzis ar bārdu dikti,

Bet nav iekārtojies slikti.

Aizņemta tam katra diena,

Kandžu dzen no kokospiena,

Dāma, ko viņš pašreiz cienā,

Viņa brūte Priekadiena.

Robinsonam bija kaza.

Knābim - bufetīte maza.

Slauc viņš naivos saliniekus,

Kuri brauc te baudīt priekus.

Vairs jau diena tā nav tālu,

Kad ar krietnu kapitālu,

Viņš uz kuģa pirmklasīga

Atkal atgriezīsies Rīgā.

.

Baltie un melnie

Mājās pārradies ir Knābis,

Melnu dāmu līdzi grābis.

Saucot to par Priekadienu.

Dzer tā tikai kokospienu.

Ādams lūr ar aci šķību:

- Dod nu tādai pilsonību!

Nez vēl kādus gēnus gūsim?

Melnraibi ar laiku kļūsim.

Bet, kā zināms, miljonāri

Visiem likumiem iet pāri,

Un bez pūlēm, mirklī vienā

Saņem pasi Priekadiena.

Noskaidroja policija,

Ka tur pārpratums vien bija

Un ka likumīgi Knābis

Esot dzīvību sev glābis.

Slāvu asinis mums svešas.

Tagad konflikts tālāk plešas:

Melnais pigments duras acīs.

Gaidīsim, ko Grīnblats sacīs?

.

Dzērvenēs

Ziema vitamīnus prasa,

Būtu ogas jāielasa,

Bet, kad ejam purvā iekšā,

Visur tantiņas jau priekšā.

Tedis māca draugu Jūli:

- Izģērbies un sarauc mūli.

Skraidi apkārt, rokas mētā,

Sauc: «Kur mana izredzētā?»

Teātrim ir spožas sekas,

Tantiņas laiž vaļā ļekas.

- Tēviņš tas nudien ir jucis!

- Būs no trako mājas sprucis!

Draugi paliek vieni paši.

Nu tik ogas jāvāc aši,

Kamēr atkal tantes kādas

Redzeslokā neparādās.

Mājās braucot autobusā,

Tantiņa čukst balsi klusā:

- Tas, kas aizmugurē kratās,

Vairs pēc trakā neizskatās.

.

Smalkie talcinieki

Smalkie talcinieki

Sakiet, kas te īsti noris?

Kartupeļu talkā koris!

Grieta - solo dziedātāja,

Pats maestro Zaķakāja.

Lai nu laucinieki brīnās

-Lec pa vagām balerīnas,

Vieglas tā kā taurenīši,

Visām rokās tupenīši.

Saimnieks iet gar lauka malu,

Dala talciniekiem alu.

Ko tur brīnīties, ka talkā

Tāda kompānija smalka.

Diži tautas mākslinieki,

Kuru vārdus minēt lieki,

Teatrālā tupus pozā

Veikli bumbuļus met grozā.

Saimniece nes speķa raušus,

Arī tie, kas mākslu taisa,

Tos no rokām izķer raušus.

Nepārtiek no svaiga gaisa.

.

SIA Klizma

Tedim acīs prieka vizma:

Iekārtojies SIA Klizma.

Lai nu esot darbs ar smaku,

Pelnīt varot naudu traku.

Klientūra pirmklasīga

-Visa pārtikusī Rīga.

Restorānu pavārstiķi

Zarnās pārvēršas par piķi.

Melnā dāma,raudot klusi,

Bālu vīru atvedusi:

- Ēdām franču varžu kājas

Kāpēc viņam grūti klājas?

Ko tur Tedis samaisīja,

Viņa noslēpums tas bija.

Bet, kad beidzās procedūra,

Knābis pazuda aiz stūra.

Priekadienai atkal bēdas:

Kā lai sadzen vīra pēdas?

Bija cilvēks rāmi ejošs,

Tagad holandietis skrejošs.

.

Esam Eiropā līdz kaklam

Šodien tas jau redzams aklam:

Esam Eiropā lidz kaklam.

Ielās mersedesi, fordi,

Kādos nemēdz braukt pat lordi.

Spekulanti bauda dzīvi,

Reketieri jūtas brīvi,

Laupītāji droši laupa.

Zin, ka likums viņus taupa.

Dāmas baigi eiropiskas

(Kādi dibeni un ciskas!)

Piedāvā ar pievešanu.

Firma Šekums gaida zvanu.

Ir mums eiropiski prieki,

Eiropiski bezdarbnieki.

Un pat eiropiski pļāpas

Saeimā cik uziet trāpās.

Ko par cenām sacīt varam?

Esam Eiropai jau garām.

Tikai pēteriem un jāņiem

Algas tā kā afrikāņiem.

.

Bankrots

Hugo Knābim vaļā mute:

Nav vairs bankas Drošā Stute.

Vienā naktī bankrotēja,

Visa viņa nauda vējā.

Viegli nav, kad sieva melna,

Tūkstoši ir jānopelna.

Kā lai nopērk kokospienu?

Jāšķiras ar Priekadienu.

Jūras ostā intervijā

Aizbraucējai teikt ko bija:

-Jūs tie īstie hotentoti,

Jūs viens otru ēdat ļoti!

Džungļos virsaitis šai jautā:

- Kāda ir tā latvju tauta?

- Ne jau plika, ne jau melna,

Taču kašķīga pēc velna!

Hugo Knābis pat pa miegam

Dzenas pakaļ Hugo Diegam,

Kas nesen ar saldu muti

Reklamēja Drošo Stuti.

.

Ubaglaiks

Skaistā Rīga - mūrs pie mūra,

Ubagi uz katra stūra.

Dažam iztika ir knapa,

Dažam mammas nav un papa.

Dakters krata tukšu hūti:

Slimos ārstēt ļoti grūti.

Kas pusdzīvi - badam lemti,

Beigtie guļot neizņemti.

Juzdama, ka makā krīze,

Ubagot iet lauku Līze:

- Kuro gadu es jau raudu,

Atdodiet man piena naudu!

Skan gan vaimanas, gan raudas.

Nav jau valdībai tās naudas.

Premjers pats, ne jau no priekiem,

Mangot brauc pie ārzemniekiem.

Kas tos parādus reiz dzēsīs?

Artavs, protams, jokus plēsīs,

Bērziņš velnu dzīs kā senāk,

Maksāt mums pat prātā nenāk!

V

žampa atgūst īpašumu

Žampu dzimtas nams stāv Rīgā.

Manta visai iespaidīga.

(Blaumanis to pieminēja,

Kad par veco Žampu smēja.)

Advokāts uz pantiem rāda:

-Jums vēl, Žampa, jāpierāda,

Ka jūs esat īstais Žampa,

Kura sencis mantu kampa.

Daudz ir skraidīts, daudz ir gaidīts,

Daudz ir visur naudas svaidīts.

Nu par senčiem, kas jau kapā,

Lietā simts un viena lapa.

Žampa dzīvokļos iet iekšā,

Visur nabagi stāv priekšā.

Tie nav, draudziņ, tādi vīri,

Kas tev maksās lielu īri!

Māju guvis, Žampa zūdās:

- Labums kā no suņu būdas.

Nav man uzturēt to jaudas,

Žēl tās izniekotās naudas.

.

Ko mēs šogad pasūtīsim

- Lai gan presei cena traka,

Pasūtīšu, - Žampa saka,

-Avīzi, kas aizdzen žāvas.

NC lasa pat uz lāvas!

- Neatkarīgā mūs stutē,

Ūdens nesmeļas lai mutē,

-Trini pārliecina Ādams,

Ķešā grašus grabinādams.

Pats maestro Zaķakāja Bilst:

- Ja NC pietrūkst mājā,

Pietrūkst sabiedrības smalkas,

Nevar remdēt mākslas alkas.

Un pat bankrotējis

Knābis Atzīst, atlikumu grābis:

- NC uzlabo man dūšu.

Drīz es atkal bagāts kļūšu!

NC tīkotāju pūlī

Redzam, protams, arī Jūli.

Kad mēs salsim salā stiprā,

Varbūt sauļosies viņš Kiprā?

.

Taupība ir mūsu glābiņš

Tie, kas šodien neprot laupīt,

Lai ar skubu mācās taupīt.

Ja ir grūti savilkt galus,

Apgaismei var lietot skalus.

Kas tur raud, ka zobi klabot?

To var zibenīgi labot.

Latvijā vēl turas čuguns,

Nav vēl izdzisusi uguns.

Vectēvs, pārdzīvojis krīzes,

Atceras, kā pinis vīzes,

Kad mēs bijām vēl zem cara.

Skatiet, jaunie, kā to dara!

Namamātei, kas nav glupa,

Pat no cirvja sanāk zupa.

Sauja grūbu, picka tauku,

Dieviņ, kas par smaržu jauku!

Čigāns zirgu badināja,

Ilgi neēst radināja.

Zirgam maksāja tas dārgi.

Mēs gan neesam tik vārgi!

.

Žampa medībās

Katrs kompartijas jefiņš,

Nieka sekretārs vai šefiņš

Skrēja ālēties ar bisi,

Kad mēs biedri bijām visi.

Tagad kungi mežā siro.

Bet vai zvēri viņus šķiro?

Zvēri dusmīgi kā senāk,

Padoties pat prātā nenāk

Kuilis laikam badains bijis,

Žampas sviestmaizītes rijis,

It kā prasa, muti verot,

Ko šis tādu saldu dzerot?

Fināls tāds nudien nav gaidīts.

Stiprs Royal's neatšķaidīts,

Ja jau gāž no kātiem zvēru.

Ļaudis dzeriet to ar mēru!

Draugi slavē Žampas lomu:

Šito ģeniālo domu!

Turpmāk ņemšot līdzi visi

Rojalspirtu, nevis bisi.

.

Nu tā mīkla atminēta

Nevar saprast ļaužu prāti,

Kas tie ir - sertifikāti?

Pilnvērtīga nauda makā,

Vai vēl tikai naudas smaka?

Vieni atdod tos par grašiem,

Citi saka - derēs pašiem,

Dzīvokļus un zemi gūšot,

Baigie bagātnieki kļūšot.

Runcis pārsteidz Grietastanti:

Kāds tam astē sējis banti.

Bantē rakstīts akurāti:

«Kaķīša sertifikāti».

Grieta lapai uzmet skatu:

- Mīļo dieviņ, tūkstoš latu!

-Skaidrs, protams, abiem Zaķiem:

Tāda naudiņa priekš kaķiem.

Bērns, kas runcim banti sējis,

Blēžu domu uzminējis:

Izspēlēt ar tautu triku,

Solīt daudz, bet iedot čiku.

.

Notiek brīnumainas lietas

Ir gan laiks! No vienas vietas

Notiek brīnumainas lietas:

Čekas maisos sastūķētie,

Visi izrādās ir svētie!

Godavīrs ar zagli cīnās.

Vai tad tur nav jānobrīnās:

Pulgo nevis to, kas spēris,

Bet gan to, kas blēdi ķēris.

Robežsargam redze spoža,

Dzirde teicama un oža.

Taču žūksnis papīriņu

Pēkšņi hipnotizē viņu.

Ministrs sev pili cēlis.

Katra nagla, katrs dēlis

Pirkts no paša algas tika.

Vai tad tā nav fantastika?

Nu un beidzot jāpabrīnās,

Kā tie vecīši vēl cīnās,

Iztiekot ar nieka grašiem?

Tas ir brīnums viņiem pašiem!

.

Necerēta tikšanās

Trīne vīru rāj un baksta,

Deklarāciju lai raksta.

Savu labumu jau gūšot,

Varbūt siltums lētāks būšot.

Liela rinda durvīm priekšā.

Cumlaks visus saukšot iekšā.

Ādamam trīc rokā lapa:

- Man tak likās, ka viņš kapā.

Brīnās Cumlaks, mapi šķīris:

- Kas jums teica, ka es miris?

Mūsu suga nemirstīga,

Cumlaku ir pilna Rīga.

Ādamam nu jāpierāda,

Ka neviens to neapgādā,

Ka neko viņš nepiepelna

Un ka viņam nav ne velna.

Cumlaks apmierināts smaida:

- Viņi palīdzību gaida!

Paskraidīs un liksies mierā,

Dabūs caurumus no siera.

.

Kāzas kristībās

Zampiene, kā parasts, gaudās:

- Grūti laiki, maz tās naudas…

Tedis uzstāja: - Es precos.

Kāzas būs kā laikos vecos!

Kāzas tiešām lepnas bija,

Viesi gardas mantas rija,

Sauca rūgts! un glāzes tvēra,

Jaunam pārim laimes dzēra.

Vecenes, kas visu zina,

Kāzu dienā mēles trina:

- Līgava ar vēderiņu,

Ka tik neparautu viņu.

Šoreiz viņas notrāpīja.

Tieši kāzu naktī bija

Jāsauc ātrā. Steigā lielā

Iegriezās tā Miera ielā.

Viesi atkal glāzes tvēra

Un par troņmantnieku dzēra.

- Viņš no Zampām, būs pēc manis,

-Teica Žampa, - lai ir Žanis!

.

Ziemassvētku gaidās

Lai nu kā ir šogad bijis,

Katrs drusku ietaupījis.

Katrs, Ziemassvētku gaidās,

Mazlietiņ ar naudu svaidās.

Tirgotājiem lielā pļauja:

Spēj tik latus skaitīt saujā!

Var ar Ziemassvētku veci

Aizlaist neejošu preci.

Jauki iedegt sveces dakti,

Klusi dungot Svēto nakti,

Pajūsmot par to, kas sili

Izvēlējās, nevis pili.

Tie, kam galdā laši, zuši,

Ari drusku atmaiguši.

Sērdienīšiem grašus ziedos.

(Dievs par to tiem grēkus piedos.)

Bērni dziedās balsī saldā:

- Ienaids rimis, miers lai valda..

Vai nu rūp tiem kāda manta?

Ka tik banāni un fanta!

.

Veco gadu aizvadot

Svins krīt čurkstot ūdens traukā.

Visiem noskaņa ir jauka,

Palūkosim, ko kurš lējis,

Vēlējies un izzīlējis?

- Lējums izskatās pēc maka.

Varbūt kungi, - Ādams saka,

-Pensijai ko pieliks klātu?

Dievs, dod Gailim labu prātu!

Grieta klusi lolo domu

Redzēt Parīzi un Romu.

Kori, ko maestro vada,

Visur gaidīs jaunā gadā.

Troņmantnieku mājās vedis,

Svinu kausē arī Tedis:

- Cūka! Tātad cūkas laime.

Zels un kuplos Žampu saime.

Artavs nav sev laimi lējis.

Laimīgs viņš, ka gardi smējis.

Bērziņš uzsāk: - Tur es dzēru…

-Viss ir labs, kas ir ar mēru.

Valdis Artavs un Gunārs Bērziņš Esam Eiropā līdz kaklam Karikatūras

Vāku mākslinieciski noformēja - Indulis Martinsons.

Tehniskā redaktore Ilona Flugina.

Korektore Elga Rūberga.

Datorā tekstu ierakstīja Regīna Reķe.

Maketēja Anita Krūze, Antra Balka.

Parakstīta iespiešanai l.XII 94. Ofseta papīrs. Balt Stone Sen/garnitūra. Ofsetiespiedums. 3 loksnes. Metiens 20 000 eks. Līgumcena. Izdevēja SIA NC LV-1081, Rīgā, Balasta dambī 3. Licence 0053. Iespiesta a/s Preses nams tipogrāfijā LV-1081, Rīgā, Balasta dambī 3. Pasūt. Nr.1438.

Content

Artavs Valdis, et al Esam Eiropā līdz kaklam

Te tev nu bija!

Nauda un bauda

Gardēži

Vau! Kam te biļetes nav?

Arī nelaimē ir laime

Vienās bailēs

Ādams izstādē

Eksperiments

Sulu laikā

dziesma sirdi atspirdzina

Kas tik šodien neatklājas

vecīši tirgū

Milestībai liela vara

Jaunajiem nudien nav viegli

Grupas un Čupas

Sper tik gaisā

Nāk nākdama Jāņa diena

Tedis laukos

Tādi ir tie miljonāri

Lielie manevri

Latvieši ir solidāri

Kas mūs nākamībā gaida

Gurķu simfonija

sēņotprieks

Nezāle neiznīkst

Baltie un melnie

Dzērvenēs

Smalkie talcinieki

SIA Klizma

Esam Eiropā līdz kaklam

Bankrots

Ubaglaiks

žampa atgūst īpašumu

Ko mēs šogad pasūtīsim

Taupība ir mūsu glābiņš

Žampa medībās

Nu tā mīkla atminēta

Notiek brīnumainas lietas

Necerēta tikšanās

Kāzas kristībās

Ziemassvētku gaidās

Veco gadu aizvadot